Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON] з позовом до Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма господарчими будівлями і спорудами. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням виконавчого комітету Кремгесівської районної Ради депутатів Кіровоградської області № 43 від 06 травня 1966 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, виділеній із земель колгоспу ім. Котовського Кремгесівського району Кіровоградської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За час свого життя на земельній ділянці позивачем було збудовано житловий будинок. За зверненням позивача, в листопаді 2013 року Світловодським БТІ ПП "Кассіопея" було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з госпорарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на власника [PERSON]. Однак, у зв'язку із змінами в законодавстві, зареєструвати право власності на житловий будинок позивач не зміг. Реєстраційною службою Світловодського міськрайонного управління юстиції позивачу було роз'яснено, що оскільки у [PERSON] відсутнє рішення сільської ради щодо передачі (надання) земельної ділянки у власність або користування, визнати право власності на зазначений будинок за ним можливо в судовому порядку. Відповідно до п. 49 Постанови КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку. Документом, що підтверджує право позивача на використання під забудову земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є свідоцтво виконавчого комітета районної Ради депутатів трудящих, видане [PERSON] на підставі рішенням виконавчого комітету Кремгесівської районної Ради депутатів Кіровоградської області № 43 від 06 травня 1966 року, згідно якого йому надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, виділеній із земель колгоспу ім. Котовського Кремгесівського району Кіровоградської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, даний документ не може важатись рішенням сільської ради щодо передачі (надання) земельної ділянки у власність або користування. Відсутність документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, позбавляє можливості позивача зареєструвати своє право власності на належний йому будинок в державних органах, яким він володіє. Враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від Глинської сільської ради також надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. З підстав ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом під час судового засідання встановлено, що згідно копії свідоцтва виконавчого комітета районної Ради депутатів трудящих, [PERSON] на підставі рішенням виконавчого комітету Кремгесівської районної Ради депутатів Кіровоградської області № 43 від 06 травня 1966 року, надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, виділеній із земель колгоспу ім. Котовського Кремгесівського району Кіровоградської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно довідки Глинської сільської ради від 11 червня 2015 року № 1015, у період з 1966 року по 1987 рік, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] [PERSON] було збудовано житловий будинок та інші господарські будівлі, правовстановлюючі документи на вказаний будинок відсутні. За зазначеною адресою да складу зареєстрованих входять [PERSON] (власник), зареєстрований та проживаючий з 23 жовтня 1962 року, та [PERSON] (онук), тимчасово зареєстрований з 2010 року. Згідно заяви [PERSON] від 07 вересня 2015 року видно, що [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично там не проживає, щодо визнання права власності на вищезазначений житловий будинок за його дідом, [PERSON], він не заперечує. За зверненням позивача, в листопаді 2013 року Світловодським БТІ ПП "Кассіопея" було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з госпорарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на власника [PERSON] Зареєструвати право власності на житловий будинок позивач не зміг, так як Реєстраційною службою Світловодського міськрайонного управління юстиції позивачу було роз'яснено, що оскільки у [PERSON] відсутнє рішення сільської ради щодо передачі (надання) земельної ділянки у власність або користування, визнати право власності на зазначений будинок за ним можливо в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України, - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення. На підставі вищевикладеного вбачається, що позивач правомірно набув своє право власності на зазначене майно, проте, зміни в законодавстві унеможливили позивачу, як власнику зазначеного майна, реалізації свого права власності на зазначене майно - житловий будинок з прилеглими будівлями [ADDRESS]. Оскільки вимоги позивача є законними, його позов підлягає задоволенню, і за ним належить визнати право власності на зазначений житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved