Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON] про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до кредитного договору № 014/17-39/1690-34 від 19 травня 2008 року та додаткової угоди № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 від 26 червня 2013 року Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") було надано [PERSON] споживчий кредит у сумі 14850,00 дол. США, строком до 19 травня 2018 року із сплатою 14 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, в умовах кризових явищ в економіці України, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 26 червня 2013 року була укладена додаткова угода № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 до кредитного договору, відповідно до якої графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції, в додатку № 1, 2, який є невід`ємною частиною додаткової угоди. Відповідно до п.п. 1.4, 3 додаткової угоди № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 від 26 червня 2013 року [PERSON] зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти, згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 19.05.2018 року. Крім того, [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14 % річних. Отже, з укладання додаткової угоди у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пенею. В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору, був укладений договір поруки № 014/17-39/1690-34/2 від 19 травня 2008 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі. Таким чином, банк у повному обсязі виконав зобов`язання кредитного договору. В свою чергу позичальником не виконуються вищезазначені умови, а саме: не здійснюється щомісячна сплата кредиту. Внаслідок прострочення у виконанні обов'язку з повернення кредитних коштів та сплати відсотків, станом на 05.09.2014 року, у позичальника виникла загальна сума заборгованості перед банком у розмірі 11366,65 дол. США (145745,46 грн.), яка складається з: - 9281,64 дол. США (119011,04 грн.) - заборгованість за кредитом; - 762,56 дол. США (9777,70 грн.) - заборгованість по сплаті відсотків; - 1322,45 дол. США (16956,72 грн.) - пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. У добровільному порядку заборгованість на цей час не погашена. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. До суду була надана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 014/17-39/1690-34 від 19 травня 2008 року та додаткової угоди № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 від 26 червня 2013 року Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") було надано [PERSON] споживчий кредит у сумі 14850,00 дол. США, строком до 19 травня 2018 року із сплатою 14 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, в умовах кризових явищ в економіці України, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 26 червня 2013 року була укладена додаткова угода № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 до кредитного договору, відповідно до якої графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції, в додатку № 1, 2, який є невід`ємною частиною додаткової угоди. Відповідно до п.п. 1.4, 3 додаткової угоди № 014/17-39/1690-34/81-1-0-00/5359 від 26 червня 2013 року [PERSON] зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти, згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 19.05.2018 року. Крім того, [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14 % річних. Отже, з укладання додаткової угоди у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пенею. Однак, позичальником не виконуються вищезазначені умови, а саме: не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 05.09.2014 року заборгованість по кредиту становить 9281,64 дол. США (119011,04 грн.), з яких прострочена сума боргу складає 606,87 дол. США (7781,41 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Але, [PERSON] не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 05.09.2014 року заборгованість по сплаті відсотків становить 762,56 дол. США (9777,70 грн.). Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 16.3 кредитного договору, у випадку порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує [PERSON] пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 05.09.2014 року пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 1322,45 дол. США (16956,72 грн.). В забезпечення належного виконання [PERSON], умов кредитного договору, був укладений договір поруки № 014/17-39/1690-34/2 від 19 травня 2008 року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України та п.п. 2.1, 3.1 договору поруки, [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги АТ "РБ Аваль". Отже, з укладенням договору поруки у кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором стягнути з позичальника та поручителя як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню. У добровільному порядку заборгованість відповідачами на цей час не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, серед іншого, - укладення договорів та інших правочинів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як слідує з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком. Згідно ч. 1 ст. 553 та ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі ж порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачами зобов'язань за договором. З огляду на ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Отже, на підставі вищевикладеного, з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11366,65 дол. США (145745,46 гривень), а також, згідно ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1457,45 гривень.

Outcome: approved