Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просили визнати за нею право власності на 2/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлих [PERSON] та [PERSON]. В обгрунтування позову зазначила, що 20 січня 2001 року помер її син [PERSON]. 04 травня 2016 року помер її чоловік [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на 2/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1997 року виданого Акціонерним товариством "Херсонські комбайни", згідно розпорядження №2397 від 04.11.1997 року. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті сина та чоловіка, прийняла спадщину своєчасно, подавши до Першої Херсонської державної нотаіральної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на майно спадкодавців. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1997 року виданого Акціонерним товариством "Херсонські комбайни", на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказане свідоцтво видане відповідно до розпорядження №2397 від 04.11.1997 року. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], документи не зареєстровані. [PERSON] помер 20 січня 2001 року у м. Херсон, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №077549 виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану. [PERSON] помер 04 травня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КГ №215827 виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори листом від 09.11.2015р. №1341/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], оскільки не надано правовстановлюючого документа, що підтверджує що це майно належить спадкодавцю, тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це майно зареєстровано за його життя. Державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори листом від 14.02.2017 р. №365/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], оскільки не надано правовстановлюючого документа, що підтверджує що це майно належить спадкодавцю, тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це майно зареєстровано за його життя. З матеріалів спадкової справи №367/2016 заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою судом встановлено наступне. 22.06.2016 року із заявою про відмову в отриманні спадщини на користь [PERSON], після померлого [PERSON], звернувся син померлого [PERSON]. 22.06.2016 року із заявою про прийняття спадшини після померлого [PERSON], звернулась дружина померлого [PERSON]. Крім неї, спадкоємців відповідно до ст. 1261 ЦК України є син померлого [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Згідно копії довідки виданої КП "Центр", [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з ним зареєстровані: [PERSON] (померлий), [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (син померлого). 08 грудня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ №337005 виданим 08.12.1979 р. Балтазаровською сільською радою Чаплинського району Херсонської області. 09 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно померлого 04 травня 2016 року [PERSON], яке складається з земельної ділянки площею 1,3515 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, Балтазарівська районна сільська рада, 84/1, кадастровий номер 6525480500:05:012:0001, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 09 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно померлого 04 травня 2016 року [PERSON], яке складається з земельної ділянки площею 2,7204 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, Балтазарівська районна сільська рада, 81/10, кадастровий номер 6525480500:05:004:0010, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно померлого 04 травня 2016 року [PERSON], яке складається з земельної ділянки площею 0,9602 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, Балтазарівська районна сільська рада, 81/10, кадастровий номер 6525480500:04:001:0168, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно померлого 04 травня 2016 року [PERSON], яке складається з земельної ділянки площею 3,1122 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, Чаплинський район, Балтазарівська районна сільська рада, 81/10, кадастровий номер 6525480500:04:001:0169, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З матеріалів спадкової справи №76/2017 заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою судом встановлено наступне. 14.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини після померлого 20 січня 2001 року [PERSON] звернулась його мати [PERSON]. Крім неї, спадкоємців згідно ст. 1261 ЦК України у померлого не має, батько, який прийняв спадщину після померлого, але не оформив [PERSON] помер 04.05.2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України Про власність громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч.1\~ ст. 1268 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України\~ передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідно до п. 66 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. У разі коли нерухоме майно розташоване в межах декількох територій - Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва чи м. Севастополя, державна реєстрація прав проводиться в межах однієї території, що обрана заявником. Отже, якщо до складу спадщини входить нерухоме майно, право власності на яке спадкодавцем набуто за життя, але не було зареєстроване належним чином, нотаріус перед видачею свідоцтва про право на спадщину вносить відомості про право власності спадкодавця на таке майно у Державний реєстр прав шляхом проведення відповідної державної реєстрації права власності за заявою спадкоємця. Державній реєстрації в безспірному порядку підлягають лише ті права, які спадкодавець набув за життя, однак з тих чи інших причин не зареєстрував. Раніше, якщо права на момент їх виникнення підлягали державній реєстрації, то відсутність такої реєстрації не давала можливості оформити спадкові права. В таких випадках нотаріуси змушені були відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину і права спадкоємців визнавались в судовому порядку. Сьогодні законодавець\~надав можливість\~вносити до Державного реєстру прав інформацію про право власності спадкодавця, що набуто ним за життя. Реєстрація права власності спадкодавця за заявою спадкоємця має наслідком не виникнення права власності спадкодавця в момент такої реєстрації, а офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття спадкодавцем речових прав на нерухоме майно, що відбулось в нього за життя. Таким чином, враховуючи викладене, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке набуто спадкодавцем за життя в передбаченому законом порядку, спадкоємці з метою подальшого оформлення спадщини мають право на подання заяви про державну реєстрацію права власності спадкодавця на нерухоме майно, в результаті розгляду якої це право буде\~зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачем не надано доказів того, що вона зверталася до реєстраційних органів в поза судовому порядку з метою реєстрації права власності на спірне майно. Доводи представника позивача відносно того, що зазначена постанова Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" суперечить положенням Цивільного кодексу України судом до уваги не приймаються, оскільки постанова КМУ є чинною, її положення не визнано такими, що суперечать іншим нормативно-правовим актам. Крім того, зазначена постанова КМУ встановляє порядок реалізації прав, визначених Цивільним кодексом України. У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не використано усіх заходів щодо захисту свого права в позасудовому порячдку, не надано доказів відмови реєстраційних органів щодо реєстрації права власності за спадкодавцем у встановленому Законом порядку, а тому заявлені вимоги є передчасними. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.6-13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

Outcome: dismissed