Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зняття арешту, з належного йому майна, а сааме: з легкового автомобіля марки "Mercedec-Benz С 180", з номером кузова №WDB 2020181А146295, 1994 року випуску, номерний знак [NUMBER] ( попередній власник [PERSON], попередній номерний знак [NUMBER]), накладений згідно постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Запорізького МУЮ від 7 жовтня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В позовній заяві зазначає, що в серпні 2011 року позивачем був придбаний легковий автомобіль марки "Mercedes-Benz С 180", з номером кузова WDB 2020181А146295, 1994 року випуску. На цей час фактичним власником даного транспортного засобу була відповідач по справі [PERSON] і даний автомобіль був зареєстрований у ВРЕР № З УДАІ ГУМВС в Запорізькій області з реєстраційним номером АР 1912 ВМ. Купівля даного автомобіля здійснювалася сином позивача [PERSON], згідно практики яка існувала по всій території України, а саме «по дорученню» з правом повного розпорядження, в тому числі зняття з обліку і постановлений на облік. Відповідно, 28 серпня 2013 року вище згаданий автомобіль був зареєстрований за позивачем, з номерним знаком ВС 0877 ЕС. В грудні 2013 року позивач обладнав свій автомобіль ГБО (газово-балонним обладнанням) в зв'язку з чим йому було видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 6 грудня 2013 року САТ 443383. В липні 2015 року позивач мав намір продати належний автомобіль в зв'язку з чим звернувся в центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Бродівського району з питанням щодо зняття автомобіля з реєстрації, однак як виявилося на автомобіль з номером кузова, що відповідав його автомобілю було накладено арешт та внесено його в реєстр заборони на відчуження. Арешт автомобіля було здійснено Шевченківським відділом ДВС Запорізького МУЮ. Позивач звернувся в даний відділ ДВС з питанням, щодо того на якій підставі його майно арештували на що отримав формальну відписку від 30 липня 2015 року, про те що він не є стороною виконавчого провадження і жодної інформації з цього приводу йому надано не буде. Разом з тим з подібним зверненням, позивач звернувся на гарячу лінію міністерства юстиції України, після чого отримав відповідь Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 28 липня 2015 року з якої йому стало відомо, що арешт належного йому автомобіля було здійснено на підставі виконавчого листа № 2-893/2007, виданого 25 вересня 2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] Володитмирівної на користь ЗАТ "Український мобільний зв'язок" боргу в сумі 2331 тон. 55 коп. і, що відповідно від отриманої державним виконавцем інформації від користувача бази даних АІС "Автомобіль" від 3 жовтня 2013 року за [PERSON] зареєстровано автотранспортний засіб Мегсесіез- Z с 180, державний номер [NUMBER]. Однак даний транспортний засіб уже з серпня 2013 року повністю належав позивачу. В судове засідання сторони не зявились. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], представник ЗАТ «Український мобільний звязок» та представник третьої особи - представник Шевченківського районного ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання повторно не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суду не повідомили і від них не надходило заяв про розгляд справи у їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ст.197 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. У відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про дорожній рух»\~ власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення,\~\~одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Судом встановлено, що автомобіль "Mercedes-Benz С 180", з номером кузова №WDB 2020181А146295, 1994 року випуску, який належав на праві власності [PERSON] (а.с.5-6), 28 серпня 2013 року був зареєстрований за позивачем [PERSON] з номерним знаком ВС 0877 ЕС та взятий на облік, що підтверджується довідкою Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Бродівського району ГУМВСУ у Львівській області від 10.07.2015 р. за №686 (а.с.11). Крім цього, у звязку із обладнанням автомобіля ГБО (газово-балонним обладнанням) було видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 6 грудня 2013 року САТ 443383 (а.с.10). Відповідно до інформації Головного територіального управління юстиції у Запоріжській області від 28.07.2015 р. № Г-930/3.15/09-41 на підставі виконавчого листа № 2-893/2007, виданого 25 вересня 2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ "Український мобільний зв'язок" боргу в сумі 2331 тон. 55 коп. та відповідно до отриманої інформації від користувача бази даних АІС "Автомобіль" від 3 жовтня 2013 року, про те, що за [PERSON] зареєстровано автотранспортний засіб Mercedes-Benz с 180, державний номер [NUMBER] державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову від 7 жовтня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про оголошення розшуку автотранспортного засобу від 27.12.2013 р. (а.с.13) Однак судом достовірно встановлено відповідач по справі [PERSON] з 28 серпня 2013 року не є власником даного автомобіля і тому даний автомобіль не може виступати у якості майна яким відповідачка може гарантувати виконання забовязань перед третіми особами. Наявні арешти унеможливлюють здійснення права власності позивачем на придбаний легковий автомобіль. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. В силу\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. \~Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»передбачає, що особа,\~\~яка вважає,\~\~що майно,\~\~на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~\~У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про зняття арешту з автомобіля є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконує постанову про зняття арешту. На підставі ст.ст.319,328,391 ЦК України,

Outcome: approved