Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

08.02.2021 року позивач - [PERSON] , через свого представника - [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого на території Микільської (Петрівської Другої) сільської ради Олександрівського району Донецької області відкрилась спадщина, яка складається з майнового права на земельну частку (пай) розміром 7,02 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 180732,54 грн. По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. Позивач - [PERSON] , є донькою спадкодавця - [PERSON] , та після його смерті, своєчасно, та в належний спосіб, звернулась до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області з відповідною заявою, про прийняття спадщини за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частину на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, Олександрівського району Донецької області, було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим неможливо встановити належність права на земельну частку (пай) спадкодавцю на день його смерті. За даними відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, [PERSON] був включений до переліку громадян - членів КСП ім. Леніна Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області під №42, помилково не включених в Державний акт по розпаюванню землі в 1995 році, і знову прийнятих у члени КСП ім. Леніна до 21.01.1997 року, згідно рішення від 17.07.2000 року «Про затвердження списку громадян, які мають право на земельну частку (пай). Спадкодавець за життя не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Леніна Микільської сільської ради, та земельна ділянка в натурі не виділялась. Тому, посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визнати за позивачем - [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, розміром 7,02 га, яке за життя належало громадянину [PERSON] , який помер [INFO] в смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09 год. 00 хв. 04 березня 2021 року. 04.03.2021 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було призначено справу до розгляду по суті на 13 год. 10 хв. 11 березня 2021 року. 10.03.2021 року, на виконання ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 04.03.2021 року, надійшла копія спадкової справи №88/2020 на ім`я [PERSON] . 11.03.2021 року слухання справи було відкладено на 08 год. 30 хв. 24 березня 2021 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача. Позивач, 24.03.2021 року, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, та проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). При вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до частини першої статті 22 та частини другої статті 23 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) 1990 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта, та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Як встановлено судом, КСП ім. Леніна, на підставі рішення Микільської сільської ради від 27.12.1995 року, отримав державний акт на право колективної власності на землю, яким було передано у колективну власність, для товарного виробництва сільськогосподарської продукції, 5118,6 гектарів землі в межах згідно з планом ( а.с. 14-15). Відповідно до рішення Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 17.07.2000 року №ХХІІІ/XVI-35 "Про затвердження списку громадян, які мають право на земельну частку (пай)", до якого додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до якого [PERSON] був включений до переліку громадян - членів КСП ім. Леніна Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області за №42, помилково не включених в Державний акт по розпаюванню землі в 1995 році, і знову прийнятих у члени КСП імені Леніна до 21.01.1997 року ( а.с. 11-13). Допитана в судовому засіданні, як свідок [PERSON] , яка є начальником відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області суду показала, що довідку, яку надано до суду, було видано на підставі рішення Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області "Про затвердження списку громадян, які мають право на земельну частку (пай)", до якого додано список громадян - членів КСП, відповідно до якого [PERSON] був включений до переліку членів КСП ім. Леніна Микільської сільської ради Олександрівського району Донецької області, тобто, даний список підтверджує, що він був членом КСП до 21.01.1997 року. Крім того, те що [PERSON] працював в КСП ім. Леніна в період з 1985 - 1986 року, 1989-1991 року, 1992-1995 року, та був його членом, підтверджується архівними довідками Олександрівського районного Трудового архіву за №№ 1,2 від 08.01.2009 року. Отже, КСП ім. Леніна було отримано державний акт на право колективної власності на землю. [PERSON] на час передачі державного акта був членом КСП та згідно рішення Микільської сільської ради від 17.07.2000 року №ХХІІІ/XVI-35 "Про затвердження списку громадян, які мають право на земельну частку (пай)" був включений до списку осіб. Отже за життя у [PERSON] виникло право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що позивач - [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 травня 1996 року виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис №26 від 28.05.1996 року ( а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис №92 від 12 червня 2020 року (а.с.9). Згідно відомостей приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріаольного округу Донецької області - Левочки М.М., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою позивача було відкрито спадкову справу №88/2020. Постановою приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріаольного округу Донецької області від 09.12.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частину право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна Олександрівського району Донецької області, через відсутність правовстановлюючого документа. За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З вищезазначеного вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його донька - [PERSON] , 1996 року народження. Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, розміром 7,02 га, яке за життя належало громадянину [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи викладене, та

Outcome: approved