Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

У червні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2017р. За час спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син - [PERSON] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, тобто до [INFO] . Також зазначила, що відповідач офіційно працює та має стабільний дохід, аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. З огляду на викладене, просила стягувати з відповідача, на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути на її користь понесені нею судові витрати. 01.08.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання. 20.09.2019р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідач заявлений позов визнає частково, а саме в тій частині особистого заробітку (доходу), яка перевищує встановлений законом мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб. Оскільки [PERSON] отримує заробітню плату у розмірі 4173,00грн., з якої утримується податок на доходи фізичних осіб в сумі 751,14 грн., таким чином місячне матеріальне забезпечення відповідача складає 3421,86 грн., іншого заробітку (доходу) він не має. Згідно судового наказу, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №147/644/19, починаючи з 19.06.2019р. з відповідача стягуються аліменти на утримання та у власність сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Виконуючи в добровільному порядку припис судового наказу шляхом пересилання визначених коштів поштовим переказом, місячне матеріальне забезпечення, яке залишається в розпорядженні відповідача становить 75% від отриманого, тобто 2566,40 грн. Опираючись на мінімальний прожитковий мінімум в розмірі 2007,00 грн., відповідач заявлений позов визнає частково, а саме в частині особистого заробітку (доходу), яка перевищує встановлений законом прожитковий мінімум після сплати податку на доходи фізичних осіб та аліменти на утримання малолітнього сина, в сумі 559,40 грн. щомісяця. Просив суд позовні вимоги задоволити частково та стягнути з нього аліменти на утримання дружини [PERSON] в сумі 559,40 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку, в частині задоволення інших позовних вимог просив відмовити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Додатково повідомила, що додаткових доходів не має, тому потребує допомоги з боку чоловіка, вважає суму аліментів, що визнав відповідач дуже маленькою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, в розмірі 559,40 грн., в іншій частині в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Підтримує відзив на позовну заяву. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.12.2017р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 23.12.2013р. складено відповідний актовий запис № 3488. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданої 08.10.2018р. Виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради тростянецького району Вінницької області (а.с. 5). Згідно копії довідки №560 від 03.06.2019р., виданої Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки №585 від 11.06.2019р. [PERSON] , 1995р.н., знаходиться у дикретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , 2018р.н. до досягнення ним трирічного віку (а.с. 6). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст.84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Підставою для стягнення аліментів на користь дружини до досягненню дитиною трьох років є лише встановлення обставин того, що чоловік може таку допомогу надавати. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 559,40 грн. Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він офіційно працює, на підтвердження даного факту надав до суду довідку про отримані доходи № 22 від 05.09.2019р., видану Вінницькою дитячою школою мистецтв, згідно якої його дохід за період з березня 2019р. по серпень 2019р. склав 24362,36 грн. Згідно судового наказу Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.08.2019р. у справі №147/644/19 з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання та у власність сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.06.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 20.06.2019р., а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на професійну правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату професійної правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №187 [PERSON] має право на заняття адвокатською діяльністю, та прийняла від [PERSON] на підставі договору від 12.06.2019р. 600 грн., що підтверджується квитанцією про сплату гонорару від 19.06.2019р. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи, кількість часу, який необхідно для складання та підготовки позову, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивачки 300 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial