Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

У липні 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про захист прав споживачів стягнення страхового відшкодування. Позивач зазначив, що 28 листопада 2014 року в м. Києві на перехресті проспектів Повітрофлотський-Перемоги водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «BMW», д/н [NUMBER] скоїв зіткнення та пошкодив транспортний засіб «Toyota», д/н [NUMBER], який належить позивачу. Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року винним у скоєнні вказаного ДТП визнано [PERSON]. Згідно полісу №АС/8798234 цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, завдану майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу «BMW», д/н [NUMBER] застрахована відповідачем ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», з лімітом відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну 50 000 грн., франшизою 510 грн. 11.12.2014р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав необхідні документи. Згідно Висновку №261/05-ТЗ про вартість матеріального збитку від 27.05.2015р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] становить 12 071,16 грн. 09.07.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та просив сплатити 12 071,16 грн. 13.07.2015р. відповідач повідомив позивача про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 3 318,94 грн. Позивач не погодився із цією сумою страхового відшкодування, оскільки згідно висновку №261/05-ТЗ від 27.05.2015р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] становить 12 071,16 грн. Позивач вважає, що Відповідач безпідставно не сплачує позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 8 242,22 грн., з розрахунку: 12 071,16 грн. - 3 318,94 грн. - 510,00 грн. = 8 242,22 грн., де 12 071.16 грн. - розмір матеріального збитку згідно Висновку №261 /05-ТЗ; 3318.94 грн. - сума виплаченого відшкодування; 510,00 грн. - франшиза. У березні 2017 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог позивач, в якій позивач просив: - стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8 242,22 грн., за період з 09.10.2015 по 28.03.2017 пеню в розмірі 4 317,07 грн. і інфляційне збільшення боргу в розмірі 1 249,82 грн., а всього 13 809,11 грн. У червні 2016 року надійшли (ас.75) заперечення представника відповідача, який пояснив що за ремонт автомобіля повністю сплачено на підставі наданих документів, вартість ремонту з урахуванням зносу автомобіля позивача встановлена на підставі Ремонтної калькуляції від 10.07.2015р. та Звіту про визначення значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] станом на 28.11.2014р. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини у позовній заяві та у заяві про збільшенням позовних вимог. У своїх усних поясненнях суду зазначив, що відповідач здійснив страхову виплату без проведення експертизи з визначення розміру матеріального збитку, а тому єдиним доказом визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] є висновок №261/05-ТЗ про вартість матеріального збитку від 27.05.2015р. У судовому засіданні представник відповідача підтримав свої письмові заперечення, не погодилася із вимогами про стягнення страхового відшкодування. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 28 листопада 2014 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві на перехресті проспектів Повітрофлотський-Перемоги з вини водія [PERSON], який керуючи транспортним засобом «BMW», д/н [NUMBER] здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW», д/н [NUMBER] [PERSON] застрахована відповідачем відповідно до Полісу №АС/8798234 з терміном дії з 06.12.2013 по 05.12.2014. Позивач повідомив 11.12.2014 року про настання страхового випадку cтрахову компанію ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", якою будо застраховано цивільну відповідальність [PERSON] Згідно Висновку №261/05-ТЗ від 27.05.2015р. складеного експертом-оцінювачем [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] становить 12 071,16 грн. Позивач звернувся до відповідача 09.07.2015р. із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АС/8798234 та просив сплатити страхове відшкодування в розмірі 12 071,16 грн. Проведений відповідачем розрахунок страхового відшкодування, згідно якого відповідач сплатив позивачу 3 318,94 грн. вимогам Закону не відповідає. Поліс №АС/8798234 між [PERSON] та ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" був укладений на підставі, у порядку та на умовах Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон). Згідно п.22.1 ст. 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону). Згідно ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог абз.2 п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі експертного висновку або за домовленістю із потерпілим. Згідно п.34.2 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як зазначено у запереченнях відповідача ПрАТ АСК «ІНГО Україна» розрахунок страхового відшкодування та розрахунок вартості ремонту транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] здійснило на підставі Ремонтної калькуляції №133144GO від 10.07.2015 року складеної працівником експертно-технічного відділу відповідача [PERSON] Водночас, оскільки [PERSON] є працівником відповідача, а тому згідно вимог чинного законодавства України не може вважатися незалежним від жодної зі сторін спору та не мав права складати розрахунок збитку у даній справі. Зокрема згідно ч.1 п.8 Типового положення Про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1998 р. N 8 аварійний комісар не може визначати розмір збитків на замовлення осіб, з якими він знаходиться у службовій чи іншій залежності. Крім того, [PERSON] склав розрахунок вартості ремонту автомобіля позивача без його особистого огляду, чим порушив п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованою в Мінюсті 24.11.2003 р. № 1074/8395, згідно якої технічний огляд автомобіля являє собою початковий етап дослідження. Відповідно до п.1.6. та п.1.7. Кваліфікаційних вимог до осіб, які здійснюють діяльність з визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (аварійних комісарів), затверджених розпорядженням Держкомфінпослуг № 285 від 19.05.2011 р., Нацкомфінпослуг веде перелік осіб, які відповідають кваліфікаційним вимогам та можуть займатися визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, і розміщує його на своєму веб-сайті. Визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків може займатися особа, яка отримала Кваліфікаційне свідоцтво, що містить відмітку Нацкомфінпослуг про внесення цієї особи до Переліку. Враховуючи вищевикладене відповідачем не доведено, що [PERSON] мав право займатися визначенням розміру збитків, оскільки його Кваліфікаційне свідоцтво не містить відмітку Нацкомфінпослуг про внесення цієї особи до Переліку, а також [PERSON] не включений до Реєстру аварійних комісарів, відкритий доступ до якого наданий на сайті Нацкомфінпослуг. Необґрунтованими та непідтвердженими посилання відповідача на зменшення вартості ремонту автомобіля позивача на додатковий коефіцієнт зносу у зв'язку з встановленими Звітом станом на 28.11.2014 та Розрахуноком від 10.07.2015 року факту перепробігу, оскільки Акт огляду автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] складений відповідачем не містить інформації про показники одометра (пробіг). Отже, єдиним експертним дослідженням, а саме висновком №261/05-ТЗ від 27.05.2015р. складеного експертом-оцінювачем [PERSON], встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota», д/н [NUMBER] становить 12 071,16 грн. В судовому засіданні відповідачу було запропоновано провести незалежну експертизу, але відповідач відмовився, а тому враховуючи висновок №261/05-ТЗ від 27.05.2015р. недоплачена відповідачем сума страхового відшкодування становить 8 242,22 грн., з розрахунку 12 071,16 грн. вартості матеріального збитку встановленої цим висновком зменшеної на виплачену суму 3 318,94 грн. та франшизу 510,00 грн. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Згідно п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не заперечується відповідачем, що заява на виплату страхового відшкодування була подана позивачем відповідачу 09.07.2015р., а тому відповідач зобов'язаний був сплатити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви, а саме до 07.10.2015р. Згідно математичного розрахунку який наданий позивачем та з яким погодився представник відповідача пеня в розмірі передбаченому п.36.5 ст.36 Закону за несвоєчасну сплату 8 242,22 грн. страхового відшкодування період з 09.10.2015 по 28.03.2017 становить 4 317,07 грн., а сума інфляційного збільшення боргу за цей період становить 1 249,82 грн. З огляду на вищенаведене та на підставі до ст.ст. 23, 990, 999, 1167 ЦК України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про страхування",

Outcome: approved