Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

27 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерського господарства "Сапфир", про визнання договору оренди землі недійсним та скасування запису про інше речове право № 35897725 від 06.03.2020 року внесеного до державного реєстру. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що 09 березня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ № 1648-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", згідно якого надано дозвіл громадянину [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 15,00 гектарів земель сільськогосподарського призначення державної власності, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, за межами населених пунктів. Відповідно до вищезазначеного наказу позивачу протягом року необхідно забезпечити розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки; подання погодженого проекту землеустрою до Головного управління для затвердження; у разі невиконання вимог пункту 2 вказано вважати цей наказ таким, що втратив чинність. Також, згідно п. 4 вищезазначеного наказу, відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі необхідно здійснити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. В 2016 році на замовлення позивача було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер 5320283600:00:003:1506, для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Остап`ївської сільської ради. Позивач зазначає, що відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.12.2019 року по справі № 525/571/18, яке набрало законної сили 11.03.2020 року, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зобов`язано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 14,5849 гектара, кадастровий номер 5320283600:00:003:1506, для ведення фермерського господарства, за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Отримавши 06.04.2020 року Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 206113208 позивачеві стало відомо, що 26.02.2020 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським господарством "Сапфир" було укладено договір оренди землі, серія та номер: без номера, де об`єктом оренди є земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 14,5849 гектара, кадастровий номер 5320283600:00:003:1506, для ведення фермерського господарства. В подальшому вищезазначений Договір оренди землі від 26.02.2020 року був зареєстрований 12.03.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в Державному реєстрі речових прав, рішення про державну реєстрацію № 51574970. Позивач вважає, що договір оренди землі від 26.02.2020 року укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським господарством "Сапфир", щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 14,5849 гектара, кадастровий номер 5320283600:00:003:1506, для ведення фермерського господарства є недійсним, оскільки укладений всупереч та не у спосіб визначений чинним законодавством України, порушує йог переважне право на укладення договору оренди землі, та просить скасувати державну реєстрацію Договору оренди землі від 26.02.2020 року в державному реєстрі речових прав (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51574970, номер запису про інше речове право 35897725). Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, посилався на доводи викладені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилався на аргументи викладені у змісті поданих до суду письмових заяв. Представник відповідача Фермерського господарства "Сапфир" Сидоренко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити останньому в задоволенні позовних вимог, а також підтримав доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднані до матеріалів справи з відповідними додатками (а.с. 53-63). Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Від даного відповідача до початку розгляду справи по суті надійшов відзив на позовну заяву з відповідними додатками, який приєднаний до матеріалів справи, у задоволенні позовних вимог позивача просив суд відмовити у повному обсязі (а.с. 91-109). Третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судові засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляла (а.с. 123, 132). Суд, заслухавши представника позивача, представника другого відповідача, дослідивши зміст поданих до суду письмових заяв та письмових доказів по справі, приходить до наступних висновків. 26 лютого 2020 року між орендодавцем Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, код ЄДРПОУ 39767930, та орендарем Фермерським господарством "САПФИР", код ЄДРПОУ 36031473, укладено договір оренди землі, серія та номер: без номера, строк дії договору: 7 років, з правом пролонгації, кадастровий номер земельної ділянки: 5320283600:00:003:1506 (а.с. 29). Земельна ділянка у користування Фермерському господарству "САПФИР" на умовах визначених у договорі оренди землі передана за результатами проведення повторних земельних торгів у формі аукціону з продажу прав оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, який було проведено відповідно до наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 22.01.2020 року № 2161-сг, кадастровий номер земельної ділянки: 5320283600:00:003:1506 (а.с. 98, 103, 104). Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 березня 2020 року на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Садошенко Віти Михайлівни, номер запису про інше речове право: 35897725 (а.с. 29). Об`єктом оренди відповідно до договору є земельна ділянка площею 14,5849 гектара, кадастровий номер земельної ділянки: 5320283600:00:003:1506, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, адреса: Полтавська область, Великобагачанський район, Остап`ївська сільська рада, форма власності: державна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 902547153202 (а.с. 29). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки державної або комунальної власності урегульовано Земельним Кодексом України. Згідно зі статтями 22, 31, 93 Земельного Кодексу України, землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. Відповідно до частини першої статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. З 01 січня 201З року набув чинності Закон України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», відповідно до якого статтю 122 Земельного Кодексу України викладено у новій редакції. Зокрема, частиною четвертою вказаної статті передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким чином, з 01 січня 201З року право розпорядження землями державної власності перейшло до Держгеокадастру та його територіальних органів. На момент прийняття наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 22.01.2020 року № 2161-сг «Про проведення повторних земельних торгів у формі аукціону» спірна земельна ділянка кадастровий номер: 5320283600:00:003:1506, не передавалися позивачеві у власність чи користування, жодних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень з цього приводу не приймалося. Суд не приймає до уваги доводи позивача по справі, що відповідно до наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 09.03.2016 року № 1648-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, справа № 525/571/18, рішення набрало законної сили 11.03.2020 року (а.с. 15, 19-24), позивач по справі набув права користування земельною ділянкою кадастровий номер: 5320283600:00:003:1506, чи отримав відповідно переважне право на укладення відповідного договору оренди зазначеної земельної ділянки. Аналіз змісту наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 09.03.2016 року № 1648-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, справа № 525/571/18, резолютивної частини рішення суду, приводять до висновку, що зазначені рішення стосуються розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою, але не є рішеннями, що підтверджують право користування земельною ділянкою позивачем по справі чи набуття ним переважного права на укладення договору оренди. При цьому суд користується висновками викладеними у постановах Верховного Суду, де зазначається, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки не може свідчити про наявність волевиявлення органу на передачу цієї земельної ділянки у користування (оренду), оскільки, надаючи дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, орган дозволяє особі здійснити певні дії на землі власника, щоб мати змогу в подальшому визначити предмет користування (оренди). Надання дозволу вповноваженим органом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної (державної) власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом договору оренди за умови досягнення сторонами згоди щодо умов такого договору. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 826/5737/16 (провадження № 11-475апп18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 32/563 (провадження № 12-172гс18). Тому суд не ототожнює наказ Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 09.03.2016 року № 1648-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, із рішеннями, які передають оспорювану земельну ділянку у користування (оренду) позивача по справі чи породжують у останнього переважне право на укладення відповідного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути застосована як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено. В ході судового розгляду позивачем по справі не доведено, що його права та законні інтереси були порушені укладенням договором оренди землі від 26 лютого 2020 року між орендодавцем Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, код ЄДРПОУ 39767930, та орендарем Фермерським господарством "САПФИР", код ЄДРПОУ 36031473, кадастровий номер земельної ділянки: 5320283600:00:003:1506 Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового засідання стороною позивача не надано інших доказів на підтвердження недійсності правочину. Посилання позивача на ст. 33 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV, суд вважає не спроможним, з огляду на те, що позивачем не доведено наявність рішення державного органу чи іншого повноважного органу, на передачу спірної земельної ділянки у користування (оренду) позивачеві по справі. Зміст договору оренди позивачем по справі не оскаржувався, а тому судом в судовому засіданні і не аналізувався. Жодних відомостей про те, що укладений правочин не нікчемний, матеріали справи не містять. З огляду на вище зазначене, у задоволенні позовної вимоги позивача про визнання договору оренди землі від 26.02.2020 року недійсним, слід відмовити. Друга позовна вимога про скасування запису про право оренди земельної ділянки є похідною від першої позовної вимоги, тому у її задоволенні також слід відмовити. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed