Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.09.1998 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Однак, спільне життя у сторін не склалося та рішенням суду шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Позивач зазначає, що [PERSON] є фізично здоровою людиною працездатного віку, має середню спеціальну освіту та може мати постійну роботу і стабільний заробіток, житлом забезпечений. Проте, після розірванння шлюбу він не цікавиться дитиною та не бере участі в її утриманні, хоча, на думку [PERSON], він добре забезпечений матеріально, тому може утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В зв'язку з цим, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 300 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії І-АМ № 088342, виданого 16.06.1999 року відділом РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 103761, виданого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 27.07.2004 року, судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). З довідки МКП "ЖЕК №15" № 1420/Д від 03.06.2015 року судом встановлено, що донька зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що дитина сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, непрацюючим, житлом забезпечений. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до її повноліття, починаючи з 04.06.2015 року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору та на користь позивача 300 грн. витрат на правову допомогу, які документально підтверджені (а.с. 7). У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved