Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що [INFO] року в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області помер його батько [PERSON], який був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Гнатківське» с. Гнатків Томашпільського району. Все своє життя батько позивача пропрацював в даному КСП і 20 грудня 1995 року при складанні державного акту на право колективної власності на землю був введений в списки на передачу земель в колективну власність КСП «Гнатківське» під №85. Являючись спадкоємцем майна покійного [PERSON], позивач вирішив оформити документи на право власності на земельну частку (пай). Але коли він звернувся у сільську раду, йому повідомили, що, хоча покійний [PERSON] і був введений в списки на передачу земель в колективну власність, проте державний акт на право колективної власності на землю на його ім'я не виписувався і не видавався. Позивач зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», його батько був законно, як член колгоспу, внесений в списки на передачу земель в колективну власність, але при складанні списків на виготовлення земельного сертифікату його прізвище помилково було упущене. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), виділений йому із земель переданих у колективну власність КСП «Гнатківське» с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області та зобов'язати Гнатківську сільську раду Томашпільського району Вінницької області відвести йому земельну ділянку і видати дозвіл на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку. 8 травня 2014 року позивачем на адресу суду було надіслано уточнюючу позовну заяву, де він виключив, як відповідача, Головне управління Держземагенства у Вінницькій області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують проти задоволення позову, на спадщину не претендують. Представник відповідача - Гнатківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позов [PERSON] визнають повністю. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). Спадкодавець помер [INFO] року в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області (а.с. 5). Згідно довідки Гнатківського виконкому від 8.04.2014 року №153 спадкоємцями за законом залишилися дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], доньки [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України у спадкодавця немає (а.с.7). Як вбачається із заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], їм відомо про відкриту спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину не прийняли та не претендують на неї. Відповідно до довідки, виданої 19.03.2012 року №75 виконкомом Гнатківської сільської ради, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН №000009, Державний акт на землю на ім'я [PERSON], який зареєстрований під №85 не видавався (а.с.6). Згідно довідки, виданої відділом Держемагенства у Томашпільському районі від 07.04.2013 року №379, середній розмір земельної частки (паю) по Гнатківській сільській раді становить 1,56 га (а.с. 14). Як вбачається із довідки, виданої 8 квітня 2014 року виконкомом Гнатківської сільської ради, земельні ділянки будуть наділені громадянам після відсудження не витребуваних земельних паїв (померлих громадян) (а.с.8). Відповідно до довідки від 28.03.2012 року, виданої ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» с. Гнатків, колгосп «Червоний партизан» був реорганізований в КСП «Гнатківське» 18 листопада 1992 року (протокол №1 загальних зборів від 18.11.1992 р.). КСП «Гнатківське» реформовано в приватне с/г підприємство «Гнатківське» 27 лютого 2000 року (протокол №2 від 27.02.2000 р.) загальних зборів членів підприємства). ПСП «Гнатківське реорганізовано шляхом злиття в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»» АФ «Гнатківське» (рішення засновника від 01.01.2006 р.) (а.с.10). Відповідно до довідки від 28.03.2012 року, виданої ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» с. Гнатків, [PERSON] дійсно працював у колгоспі «Червоний партизан» з 1955 року по 1994 рік (а.с.9). Таким чином судом встановлено, що на день смерті [PERSON] був колгоспним пенсіонером за віком, був внесений до списку громадян - членів КСП "Гнатківське" (правонаступник колгоспу "Червоний партизан" ) під порядковим номером 85, які мали право на земельну частку (пай), який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН №000009, виданого Гнатківською сільською радою КСП "Гнатківське", а тому спадкодавець мав право на земельну частку (пай), виходячи з наступного. Згідно зі ст. 23 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується затвердженими актами, які видають і реєструють сільські, селищні, міські, районні ради народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видавався КСП, кооперативу, акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і в колективній власності громадян. До державного акта додавався список цих громадян. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р.№666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» ) До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого та відноситься до спадкоємців першої черги. Спадкодавець помер [INFO] року в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Відповідно до ст.550 ЦК, якщо спадкоємець в установлений ст.549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Окрім того, згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи усі обставини справи, а також те що позов відповідачем визнано, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved