Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

позивач [PERSON] 18.01.16 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб про повернення вкладу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що між нею та відповідачем публічним акціонерним товариством "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" був укладений депозитний договір № 1/33/6m/0075 , відповідно до якого банк відкриває позивачу депозитний рахунок вкладу та приймає на відкритий їй рахунок грошову суму 20000 гривень на умовах та порядку, встановленому договором. Позивач внісла зазначену суму на рахунок 14 квітня 2014 року. Строк дії договору до 14 квітня 2015 року. Згідно п.1.1.1. вказаного [PERSON] Вкладник вносить, а [PERSON] приймає вклад від Вкладника та обліковує його суму на вкладному рахунку № 263083302391 в ПАТ АКБ "КАПІТАЛ" . Згідно п.1.1.2 вказаного [PERSON] нараховує Вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 22% річних в порядку, визначеному розділом 2 даного [PERSON]. Згідно п.2.9 вказаного [PERSON], якщо Вкладник не вимагає поверненння суми вкладу із закінченням строку, встановленого п.1.1, договір вважається продовженим на умовах вкладу, встановлених Банком та які діють на момент такого продовження. 14 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір внесення змін до [PERSON] № 1/33/6m/0075 про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку згідно, якого доповненно [PERSON] І [PERSON] "Предмет договору" пунктом 1.1.2.1 наступного змісту:"З 15 жовтня 2014 року [PERSON] нараховує Вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2% річних в порядку, визначеному розділом 2 даного договору". 14 квітня 2015 р. була укладена додаткова угода б/н до договору № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку згідно якого укладено п.1.1 договору № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. в новій редакції:"Розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку у розмірі 20000 гривень на строк до 14 жовтня 2015р. із нарахуванням 22%. Рахунок для обліку депозита №263083302391.0075 в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ", нараховані проценти за вкладом обліковуються на рахунку №263863302391.0075 ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" . 14.04. 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про внесення змін до [PERSON] № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку, згідно якого даповнено [PERSON] [PERSON] "Предмет договору" пунктом 1.1.2.1. та викладено його в наступній редакції: "1.1.2.1. З 14/04/2015р.Банк нараховує Вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2,00% (дві цілих нуль сотих) відсотків річних та в порядку, визначеному розділом 2 даного договору". Згідно п.3.1.1. [PERSON] позивач має право отримати суму вкладу та проценти на вклад згідно умов [PERSON]. Відповідно до п.3.4.1 [PERSON] зобов'язується забезпечити повне збереження суми вкладу. Згідно п.4.1. [PERSON] гарантує Вкладнику повернення прийнятих від нього грошових коштів Статутним капіталом Банку і всім належним йому майном. Тимчасова адміністрація ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" повідомила позивача, що Договір 1/33/6m/00 від 14 жовтня 2014 р., укладений між позивачем і Банком, визнано нікчемним на підставі п.9 ч.2 ст.38 Закону України №4452-VI. В цьому повідомленні навіть неправильно вказаний номер договору. Враховуючи лист тимчасової адміністрації ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" про нікчемність укладеного договору, позивач вирішила отримати банківський депозитний вклад і проценти на вклад з липня 2015 року по теперішній час, та 05.01.2016 року подала до відповідача з цього приводу відповідну заяву, яку банк отримав 11.01.2016 року та відповіді на цю заяву тимчасова адміністрація банку не надала. Позивач [PERSON] вважає висновки банку щодо визнання нікчемним договору укладеного між нею та ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" 14.10.2014 р. № 1/33/6m/0075 неправомірними, безпідставними та такими, що не грунтуються на законі. Просить визнати дії тимчасової адміністрації ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" неправомірними та стягнути з відповідачів солідарно на її користь суму в розмірі 20 000,00 гривень. Позивач [PERSON] зявилася у судове засідання свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, та пояснила, що суму вкладу та проценти відповідно умов укладеного між нею та Банком договору строкового банківського вкладу від 14/10/2014 р. та додаткових угод, договорів про внесенння змін до [PERSON] від 14/10/2014 року до теперішнього часу Банком їй не повернуто. Просить позов задовольнити. Представники відповідача ПАТ АКБ "КАПІТАЛ" не з'явилися у судове засідання, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, також надали заперечення, просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Представники відповідача [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб не з'явилися у судове засідання, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, також надали заперечення, просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи,вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено договір №1/33/6m/0075 про строковий банківський вклад з умовою повернення грошової суми в розмірі 20 000,00 грн. та зобовязанням нарахувати відсотки на дану суму, що підтверджується п. 1.1,1.1.12, 1.2 вказаного [PERSON], згідно якого банк зобовязується у строк до 14.04.2015 року повернути вклад вкладнику та проценти за вкладом на умовах та впорядку, встановлених цим договором (а.с.3). Відповідно до п.1.1.1. в день підписання цього [PERSON] Вкладник вносить (перераховує), а [PERSON] приймає вклад від Вкладника та обліковує його суму на вкладному рахунку № 263083302391.0075 в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ". Відповідно до меморіального ордеру №676_6 від 14 жовтня 2014 року у відділенні №33 ПАТ "АКБ КАПІТАЛ" на рахунок № 263083302391.0075 прийняті грошові кошти від [PERSON] в розмірі 20 000,00 грн., в графі призначення платежу зазначено: перерахування грошових коштів згідно заяви клієнта від 14.10.2014 року (а.с.8) Згідно п.1.1.2 вказаного [PERSON] нараховує Вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 22% річних в порядку, визначеному розділом 2 даного [PERSON], які відповідно до п.1.1.3. договору, обліковуються на рахунку № 263083302391.0075 в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" та виплачуються вкладнику у відповідному розмірі в порядку та на умовах, встановленому цим договором. 14 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір внесення змін до [PERSON] № 1/33/6m/0075 про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку згідно, якого доповненно [PERSON] І [PERSON] "Предмет договору" пунктом 1.1.2.1 наступного змісту:"З 15 жовтня 2014 року [PERSON] нараховує Вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2% річних в порядку, визначеному розділом 2 даного договору". 14 квітня 2015 р. була укладена додаткова угода б/н до договору № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку згідно якого укладено п.1.1 договору № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. в новій редакції:"Розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку у розмірі 20000 гривень на строк до 14 жовтня 2015р. із нарахуванням 22%. Рахунок для обліку депозита №263083302391.0075 в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ", нараховані проценти за вкладом обліковуються на рахунку №263863302391.0075 ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" . 14.04. 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про внесення змін до [PERSON] № 1/33/6m/0075 від 14 жовтня 2014 р. про розміщення тимчасово вільних коштів громадян у депозит банку, згідно якого даповнено [PERSON] [PERSON] "Предмет договору" пунктом 1.1.2.1. та викладено його в наступній редакції: "1.1.2.1. З 14/04/2015р. Банк нараховує Вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2,00% (дві цілих нуль сотих) відсотків річних та в порядку, визначеному розділом 2 даного договору". Відповідно до заяви від 05.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до банку з проханням видати їй вклад у розмірі 20000,00 грн. та нараховані проценти (а.с.7), однак, до наступного часу банк не видав позивачу вклад. Згідно п.2.9 вказаного [PERSON], якщо Вкладник не вимагає поверненння суми вкладу із закінченням строку, встановленого п.1.1, договір вважається продовженим на умовах вкладу, встановлених Банком та які діють на момент такого продовження. Згідно п.3.1.1. [PERSON] позивач має право отримати суму вкладу та проценти на вклад згідно умов [PERSON]. Відповідно до п.3.4.1 [PERSON] зобов'язується забезпечити повне збереження суми вкладу. Згідно п.4.1. [PERSON] гарантує Вкладнику повернення прийнятих від нього грошових коштів Статутним капіталом Банку і всім належним йому майном. У своєму повідомленні б/н та без дати та із зазначенням невірного номеру договору № 1/33/6m/00 замість №1/33/6m/0075, Уповноважена особа [PERSON] гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ" повідомляє, що договір укладений між нею та Банком визнано нікчемним, посилаючись на те, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 20.07.2015 року №466 Про віднесення публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "КАПІТАЛ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року було прийнято Рішення №140 про запровадження з 21.07.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ".Також зазначено, що відповідно до ст. 38 цього ж Закону протягом дії тимчасової адміністрації [PERSON], з метою забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, зобовязаний, в тому числі, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністраці банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених Законом. Суд не погоджується із доводами відповідача з наступних підстав. За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 525 ЦК України) Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Таким чином, вимога вкладника видати суму депозиту (вкладу) є правом вкладника, яким і скористалась позивач, звернувшись до банку після закінчення строку договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується [PERSON] стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб від 21.07.2015 року №140 на підставі постанови Правління Національного банку України (надалі НБУ) від 20.07.2015 року №466 «Про віднесення ПАТ АКБ «КАПІТАЛ» до категорії неплатоспроможних» розпочата процедура виведення ПАТ АКБ «КАПІТАЛ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 21.07.2015 року. Рішенням виконавчої дирекції [PERSON] від 29.10.2015 року №195 на підставі постанови Правління НБУ від 29.10.2015 року №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АКБ «КАПІТАЛ» розпочата процедура ліквідації ПАТ АКБ «КАПІТАЛ». Статтею 36 Закону від 23 лютого 2012 року № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Пунктом 1 частини 5 статті 36 цього закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте в п. 1 ч. 6 даної статті передбачає, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується [PERSON], в національній валюті України. У даному випадку, строк дії договору банківського вкладу закінчився, тому позивач має право на виплату банком належних їй коштів. Частинами 1, 2, 5 статті 27 Закону від 23 лютого 2012 року № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа [PERSON] складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON] відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів [PERSON] станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа [PERSON] протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання [PERSON] рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON], з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання [PERSON] рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція [PERSON] затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою [PERSON] переліку вкладників. Як вже зазначалось, банківська ліцензія була відкликана на підставі постанови Правління НБУ від 29.10.2015 року №753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ АКБ «КАПІТАЛ», а рішенням виконавчої дирекції [PERSON] від 29.10.2015 року №195 була розпочата процедура ліквідації ПАТ АКБ «КАПІТАЛ». На звернення позивача про повернення їй вкладу із відсотками відповідно до умов укладеного договору депозиту Банком до теперішнього часу відповіді не наслано. Заперечень на позов та пояснень позивачем ПАТ АКБ "КАПІТАЛ" суду не надано. На момент звернення позивача до Уповноваженої особи [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ АКБ "КАПІТАЛ", перелік вкладників був вже сформований, а також був затверджений реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою [PERSON] переліку вкладників. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] позбавлена можливості отримати, у встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку, гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок [PERSON]. Відповідно до частин 1 - 3 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). [PERSON] може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Таким чином, позивач як вкладник правомірно звернулася до суду за захистом порушеного права з вимогою про стягнення сум, які не повернуті їй за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. Крім того, частиною 2 статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний Кодекс України, тому в разі якщо інший закон або підзаконний акт суперечить положенням цього Кодексу, повинні застосовуватися відповідні положення ЦК України. Постанова та Рішення, на які посилається відповідач, а також дії відповідача щодо визнання правочину нечинним не відповідають нормам законодавства і суперечать положенням Цивільного Кодексу України. Відповідно ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти та розпорядчі акти. Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Національний банк видає розпорядчі акти з питань організаційно-розпорядчого характеру або індивідуальної дії, які не є нормативно-правовими актами. Розпорядчі акти оприлюднюються та набирають чинності в порядку, встановленому Національним банком. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом помякшують або скасовують відповідальність. Крім того, відповідно до п.п. «а» п.4 Положення про державну реєстрацію нормативно правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затверджених постановою КМУ від 28 грудня 1992 року № 731 з подальшими змінами (далі Положення) державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що зачіпляють соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені і гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації. Постанова Правління Національного банку України № 466 від 20.07.2015 року на державну реєстрацію до Міністерства юстиції не надходила і тому юридичної сили не має. Право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, обєктом якої є грошові вклади, закріплено в ст. 41 Конституції України. Встановлені гарантії права на приватну власність, в тому числі проголошено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, при цьому право приватної власності є непорушним. Громадянин має право вільно здійснювати право власності щодо належного йому майна. Відповідно до ст. 61,63 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду. Національний банк не має права вимагати від банків виконання операцій та інших дій, не передбачених законами України та нормативними актами Національного банку. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI, доповнено пунктом 9 згідно із Законом № 629-VIII від 16.07.2015 року, на який посилається відповідач, що набрав чинності 12.08.2015 року, а договір між сторонами було укладено 14.10.2014 року. Тобто цю норму прийнято пізніше ніж було укладено угоду між сторонами та її не можна застосовувати в данному випадку, оскільки погіршує становище однієї зі сторін правочину. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення банківського вкладу у сумі 20 000,00 грн. є законними та підлягають задоволенню. Позовні вимоги до [PERSON] гарантування вкладів фізичних осіб задоволенню не підлягають, оскільки позивач не укладав із [PERSON] гарантування договорів, тому зобов'язань у [PERSON] гарантування перед позивачем немає. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, то судовий збір у сумі 1378,00 гривень, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~

Outcome: partial