Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач [PERSON]М звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" (далі СВК "Батьківщина") про визнання недійсним договору оренди землі від 03 травня 2012 року, зареєстрованому у відділі ДЗК у Котелевському районі за №532220004000740 (номер рєєстрації був уточнений у судовому засіданні) від 06.08.2012 року. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він не укладав договір оренди землі від 03.05.2012 року з відповідачем, підписи від його імені у договорі здійснені невідомою особою, доручень на укладення договору від його імені третім собам він також не надавав. Далі, позивач та представник позивача у судовому засіданні позов уточнили та прохали визнати недійсним договір оренди землі 03 травня 2012 року, оскільки як ні сам договір оренди землі так і невід'ємні частини договору - акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки він не підписував. У судовому засіданні від 21.06.2017 року позивач позов підтримав та прохав його задоволити, оскільки не укладав договір оренди землі від 03.05.2012 року, а отже не підписував договір та додатки до нього. При цьому факт отримання орендної плати по вказаному вище договору не заперечував. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача СВК "Батьківщина" [PERSON] у судовому засіданні позов позивача [PERSON] не визнала, і пояснила, що між СВК "Батьківщина" та позивачем існують договірні відносини з 2012 року щодо оренди земельної ділянки, на підставі підписаного сторонами договору оренди земельної ділянки від 03.05.2012 року строком на 15 років, який позивач підписував особисто. Договірні відносини з позивачем щодо оренди землі виконувалися сторонами договору, адже земля перебуває у користуванні відповідача, який вчасно виплачував позивачу орендну плату, а позивач її отримував, що свідчить про добровільне волевиявлення позивача на укладення з СВК "Батьківщина" договору оренди. Крім того просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог, оскільки позивачу відомо про договір оренди земельної ділянки, який він вважає недійсним, ще з 2012 року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, у судові засідання не з'являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представником до суду було надано клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач СВК "Батьківщина" в особі директора [PERSON] уклало договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, з позивачем по справі - [PERSON] Згідно умов договору оренди землі від 03.05. 2012 року [PERSON]М надав відповідачу СВК "Батьківщина" у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,33 га для сільськогосподарського використання на території Котелевської селищної ради Полтавської області, строком на 15 років. Вказаний договір оренди землі зареєстрований у відділі ДЗК у Котелевському районі Полтавської області 06.08.2012 року за №532220004000740 (номер рєєстрації був уточнений у судовому засіданні). Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.ст.124,125,126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», у договорі оренди землі обовязково мають бути зазначені істотні умови договору: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її винесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст.4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. СВК "Батьківщина" у встановлені в договорі строки та розмірах виплачувало позивачу орендну плату за користування землею, яку останній отримував. Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі. В даний час, позивач вважає договір оренди землі недійсним, так як наполягає на тому, що вказаний договір він не підписував, як і додатки до нього, та не уповноважував третіх осіб на підписання договору оренди землі від його імені. Суд, не приймає до уваги твердження позивача та представника позивача в частині того, що позивач договір оренди землі від 03 травня 2012 року не підписував, оскільки зазначене твердження спростовується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 733/734/17-32 від 05 травня 2017 року виконаної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, згідно якого вбачається, що підписи від імені позивача [PERSON] у примірниках договору оренди землі від 03.05.2012 року, в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) який є невід'ємною частиною довогору оренди землі від 03.05.2012 року та в акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 03.05.2012 року який також є невід'ємною частиною договору оренди землі від 03.05.2012 року, виконані [PERSON] Суд приймає до уваги цей висновок експертизи, оскільки він є чітким, обгрунтованим, а проведені експертами дослідження здійснено з дотриманням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертих та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5 та від 27.07.2015 року №915/23360) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.01.2013 року за №1/22533), вимог «Методики дослідження підписів» та методики «Почеркознавче дослідження підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів». Крім того, суд враховує пояснення експерта [PERSON] надані нею в судовому засіданні від 08.08.2017 року проведеного в режимі відеоконференції в ході яких вона повністю підтвердила висновки які були зроблені нею та експертом [PERSON] в процесі дослідження наданих документів та матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи. Також свідок [PERSON], який працює головним економістом СВК "Батьківщина" в судовому засіданні від 07.06.2017 року пояснив, що він у 2012 році займався роботою по підготовці та підписанню договорів оренди землі між господарством та власниками земельних ділянок, і йому достовірно відомо, що [PERSON] були підписані декілька договорів оренди земельних ділянок з СВК "Батьківщина" в тому числі і спірний договір. Також пояснив, що позивач починаючи з 2012 року і по даний час отримує орендну плату згідно спірного договору. Отже, наявними вище доказами підтверджується факт укладення саме [PERSON] договору оренди земельної ділянки у 2012 році з СВК "Батьківщина", а також вчинення з його боку дій щодо виконання цього правочину, зокрема надання земельної ділянки відповідачу для обробітку, отримання за нього орендної плати тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Оскільки, суд вважає що права позивача не були порушені, тому підстави для застосування строків позовної давності, які просила застосувати представник відповідача, відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed