Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Харченко О.М. звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , Військово - цивільної адміністрації с. Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскине та Оріхове - Донецьке Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом з ним за вищевказаною адресою проживали: дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,9194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Трьохізбенської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №037218, виданого Трьохізбенською сільською радою 20.09.2002 року на підставі рішення 02 сесії ХХІV скликання Трьохізбенської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3389; - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,6181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №112420, виданого Слов`яносербською райдержадміністрацією 22.06.2006 року на підставі розпорядження голови Слов`яносербської райдержадміністрації від 25.05.2006 року №205, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №84400/010642500077, кадастровий номер 4424584400:13:003:0029. Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні до суду представник позивача посилався на те, що дочка позивача (дочка померлого) - [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що дочка померлого - [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та прийняла спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний строк не відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дочці - [PERSON] у рівних частках. У зв`язку з вищевикладеними обставинами представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Представник позивача - адвокат Харченко О.М. (а.с.21), який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЛГ №002285 від 03.01.2020 року (а.с.20), у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник відповідача ВЦА с. Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскине та Оріхове - Донецьке Новоайдарського району Луганської області - Гайворонський В.І. у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2017 року (а.с.9). Факт того, що заявник [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1987 року (а.с.8). Згідно довідки №2585, виданої 03.12.2019 року ВЦА с. Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскине та Оріхове - Донецьке Новоайдарського району Луганської області, [PERSON] , померлий [INFO] , на день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним мешкали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] , онук - [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,9194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Трьохізбенської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №037218, виданого Трьохізбенською сільською радою 20.09.2002 року на підставі рішення 02 сесії ХХІV скликання Трьохізбенської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3389 (а.с.14); - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,6181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №112420, виданого Слов`яносербською райдержадміністрацією 22.06.2006 року на підставі розпорядження голови Слов`яносербської райдержадміністрації від 25.05.2006 року №205, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №84400/010642500077, кадастровий номер 4424584400:13:003:0029 (а.с.15). Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні до суду представник позивача посилався на те, що дочка позивача (дочка померлого) - [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що дочка померлого - [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та прийняла спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у встановлений законом шестимісячний строк не відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дочці - [PERSON] у рівних частках (а.с.18). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] могла відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, однак таких дій вчинено не було. Разом з тим, оскільки позивачу в роз`ясненнях приватного нотаріуса фактично було відмовлено в оформленні права на спадщину, [PERSON] має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Таким чином, у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем, та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, у зв`язку з чим кожний окремо має право на спадкування 1/2 частки майна померлого. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/2 частку земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України,

Outcome: partial