Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживачів та стягнення коштів, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.01.2016 р. року між ним та ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" був укладений договір фінансового лізингу №002959, за умовами якого відповідач зобов'язався придбати та передати на умовах фінансового лізингу позивачу в користування автомобіль марки Kia Sportage fl, вартістю 19259,26 доларів США, що складало 520000 грн. Того ж дня він оплатив 10% вартості транспортного засобу, що становило 52000 грн. Вважає, що спірний договір не відповідає діючому законодавству, підписаний під впливом обману, є несправедливим, а тому просить суд задоволити позовні вимоги, стягнути з відповідача сплачені ним кошти та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовін вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що при укладенні даного договору лізингу було порушено його права як споживача, введено його в оману і сплачено ним кошти в якості адміністративного платежу. Просить суд задоволити його позовні вимоги у повному обємі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" в судове засідання не зявився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача, його адвоката, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав : 28.01.2016 року між позивачем та ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" укладено договір фінансового лізингу №002959 з додатками, згідно п.1.1 якого відповідач - лізингодавець зобовязується придбати та передати на умовах фінансового лізингу в користування предмет лізингу, визначений у п.3.1 договору, а позивач лізингоодержувач, зобовязується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі, згідно з умовами цього договору(а.с.5-12). Предметом договору згідно п.1.1 є автомобіль марки Kia Sportage fl, вартістю 19259,26 доларів США, що складало 520000 грн. Відповідно до додатку №1 до договору, вартість предмета лізингу становить 520000 грн. (а.с.12). 28.01.2016 року позивач здійснив платіж на розрахунковий рахунок відповідача в сумі 52000 грн., що підтверджується копією квитанції №47 від 28.01.2016 року (а.с.15). 09.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" із заявою про розірвання договору фінансового лізингу та повернення сплачених коштів.(а.с.13-14). Листом від 26.02.2016 року №1773 ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" повідомила позивача про те, що для розірвати договір від 28.01.2016 року №002959 слід направити до них відповідну заяву з чітко вказаним бажанням розірвати договір, а кошти в сумі 52000 грн. зараховані як адміністративний платіж(а.с.26). Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, ЗУ «Про фінансовий лізинг». Пунктом 3 ч.1 ст.11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачені законом та договором лізингу випадках. Виходячи з положень ст.1 та 2 ЗУ «Про фінансовий лізинг», укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договором найму автотранспортного засобу. Крім цього, відповідно до п.5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою, а тому на правовідносини між сторонами розповсюджується й положення ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.6 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строк розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення передбаченого строку. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем. Крім того, пунктом 12.2 Договору фінансового лізингу №002959 від 28.01.2016 року встановлено, що в інших випадках, не передбачених даним договором, лізингоодержувач має право розірвати даний договір виключно з підстав, які чітко передбачені чинним законодавством України на момент такого розірвання. За положеннями ст.17 ЗУ «Про захист прав споживачів», за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту. Згідно з вимогами ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Пункт 12.1. Договору фінансового лізингу №002959 від 28.01.2016 року щодо неповернення адміністративного платежу суперечить вищенаведеним вимогам закону, атому на підставі ч.6 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідач зобовязаний повернути позивачу кошти, сплачені в якості адміністративного платежу, який і був підставою для укладення Договору щодо надання послуг з придбання транспортного засобу на умовах, визначених цим договором. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ЗУ «Про фінансовий лізинг», ЗУ «Про захист прав споживачів» ст.ст.110, 203, 215, 509, 806-809 ЦК України та

Outcome: approved