Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] 12 грудня 204 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ "СВД Інтерком" в особі директора [PERSON] про захист честі, гідності ділової репутації (а. с. 2-5). Позивач у позовній заяві з урахуванням її уточнень (а. с. 52-55) та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 18 травня 2012 року працює на посаді головного державного інспектора відділу державного нагляду управління державного нагляду по Східному регіону Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (НКРЗІ) та має 8 ранг державного службовця. Виконуючи свої службові обов'язки [PERSON] був членом комісії Департаменту державного нагляду при проведенні користувача радіочастотного ресурсу України - товариства з обмеженою відповідальністю "СВД Інтерком" щодо дотримання вимог законодавства про радіочастотний ресурс України. За наслідками проведення даної перевірки комісією був складений акт перевірки дотримання законодавства про радіочастотний ресурс України від 25 липня 2014 року № 235/пос/158/1, додатком № 3 до якого є акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії. 25 липня 2014 року директор ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] у приміщенні органу державного нагляду ознайомився з результатами перевірки та підписав акт перевірки, акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії, та ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення за статтею 145 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який був складений у відношенні нього у зв'язку з виявленим порушенням умов і правил, що регламентують діяльність у сфері користування радіочастотним ресурсом України, передбачену ліцензіями, дозволами. Письмових зауважень, пояснень або заперечень до акту перевірки в самому акті перевірки та у встановлений законодавством термін директором ТОВ "СВД Інтерком" надано не було. Наслідком зазначеної перевірки стало рішення НКРЗІ № 582 від 19 серпня 2014 року Про анулювання ліцензії № 7487, виданої ТОВ "СВД Інтерком" відповідно до пункту 2 частини 1 статті 38 Закону України "Про радіочастотний ресурс України", згідно з яким Комісія вирішила анулювати ліцензію від 30 вересня 2013 року № 7487 на користування радіочастотним ресурсом України на території Дніпропетровської області, видану товариству з обмеженою відповідальністю "СВД Інтерком" на підставі акту № 235/пос/158/2 від 25 липня 2014 року про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії. Вказане рішення комісії було оскаржено ТОВ "СВД Інтерком" до Окружного адміністративного суду м. Києва, проте постановою від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ТОВ "СВД Інтерком" до НКРЗІ про визнання дій протиправними та скасування рішення - було відмолено. Тому директор зазначеного товариства [PERSON] 09 жовтня 2014 року звернувся до Голови НКРЗІ зі скаргою, у якій зводить наклеп на дії всієї комісії з перевірки та звинувачує її у некомпетентності, упередженості та замовному характеру висновків, зроблених членами комісії у результаті перевірки, які в свою чергу призвели до анулювання ліцензії, таким чином бажаючи скомпрометувати посадових осіб НКРЗІ та нівелювати результати перевірки, які стали підставою для прийняття НКРЗІ рішення про анулювання ліцензії. Так, у своїй скарзі директор Товариства [PERSON] посилається на дії конкурентів, які зробили "занос" грошей до НКРЗІ Дніпропетровської області" з метою провести упереджено перевірку Товариства. Крім того, скаржник не соромиться обвинувачувати комісію в зроблених на його адресу погрозах та попередженнях про майбутні негаразди, які будуть спіткати Товариство. Крім того, директор Товариства [PERSON] звернувся до Голови Правління Інтернет Асоціації України [PERSON] за захистом, надав їй та зацікавленим особам усі матеріали перевірки (у тому числі копію акта перевірки), копію скарги, та дав інтерв'ю з коментарями та обвинуваченнями стосовно дій комісії щодо перевірки Товариства. Дана інформація розміщена у всесвітній мережі Інтернет за електронною адресою: [INFO], а саме: "В нашем небольшом городе Терновка Днепропетровской области существует несколько интернет-провайдеров, один из которых заявил себя монополистом. Качеством его услуг недоволен весь город. Несмотря на такую сложную ситуацию, я создал две компании: одна предоставляет услуги интернета по технологии PON, а вторая - по Wi-Fi. И мы успешно завоёвываем рынок нашего города. Что и привело к противоправным действиям наших конкурентов, т.е. к "заносам" денег в различные организации. Нам постоянно "ставят палки в колёса". От них же, на мой взгляд, и поступил заказ в НКРСИ предвзято проверить нашу компанию. Сначала я думал, что это обычная плановая проверка. Однако потом заметил какое-то повышенное внимание к организации процесса. Инспектор приехал за 100 км на автобусе, непосредственные проверяющие (инспектора управления Департамента госнадзора по Восточному региону [PERSON] и [PERSON]) рассказывали, что не являются карательным органом и хотят мне помочь правильно собрать документы. В результате я получил от них на руки список документов для предоставления при проверке. 21.07.2014 года, после окончания проверки, члены комиссии потребовали показать хотя бы два договора и адреса абонентов, которых у предприятия не было, т.к. на тот момент у нас ещё не было разрешений на эксплуатацию БС. Естественно, эту просьбу я не смог выполнить. За этим последовали угрозы расправой в адрес предприятия, внеплановыми проверками, принудительными выявлениями недовольных абонентов. С их слов, в случае, если я предоставлю им информацию о двух абонентах, которых нет, это якобы не навредит фирме, и обойдётся, всего лишь, штрафом в 1700-3000 гривен. Перед тем, как покинуть офис, они дали два дня на размышления. Спустя два дня мне позвонил [PERSON] с вопросом, согласен ли я показать абонентов. Я ответил отрицательно. Результаты проверки не подтвердили наличие абонентов. 24.07.2014 года мне позвонил [PERSON] и поинтересовался моим образованием. У меня среднее образование. При подаче заявки на приобретение лицензии я планировал брать на работу инженера и директора с высшим-образованием. Найти его в маленьком городе не так просто, но мне это удалось. К сожалению, потом этого человека забрали в АТО, но я продолжал поиски. А в процессе развития предприятия специалист мне не понадобился, поскольку я сам во всём разобрался, и построил качественную стабильно работающую сеть..." Наслідком появи цієї інформації у мережі Інтернет та бесіди Голови НКРЗІ з директором Товариства [PERSON] стало призначення службової перевірки стосовно дій інспекторів управління державного нагляду по Східному регіону. Інформація про це також розміщена в мережі Інтернет за електронною адресою: [INFO], та стала відомою значному колу осіб. Розповсюджену в мережі Інтернет інформацію автором якої є директор ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] паплюжить ділову репутацію позивача, у зв'язку з чим останній просив суд, з урахуванням уточнень, визнати інформацію про "занос денег", "погрози", упередженість та некомпетентність, поширену директором ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] шляхом надання інтерв'ю та його розміщенням в мережі Інтернет за адресою: [INFO], відносно уповноваженої НКРЗІ для здійснення державного нагляду посадової особи - члена комісії з перевірки ТОВ СВД Інтерком" [PERSON], недостовірною; зобов'язати директора ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] спростувати поширену недостовірну негативну інформацію про дії комісії під час перевірки ТОВ "СВД Інтерком" шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту на сторінках Інтернет-видання за електронною адресою: http://internetua.com/; судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов згідно з уточненнями. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника для участі в розгляді даної цивільної справи не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на рішення в аналогічному спорі, яким позовні вимоги позивача були залишені без задоволення, а також на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог (а. с. 41-42). За таких обставин, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], працюючи на посаді головного державного інспектора відділу державного нагляду управління державного нагляду по Східному регіону Департаменту державного нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації (НКРЗІ) в якості члена комісії Департаменту державного нагляду приймав участь в проведенні перевірки користувача радіочастотного ресурсу України - товариства з обмеженою відповідальністю "СВД Інтерком" щодо дотримання вимог законодавства про радіочастотний ресурс України, що підтверджується наказом № 67/нк від 20 червня 2014 року (а. с. 10). За наслідками проведення зазначеної перевірки комісією був складений акт перевірки дотримання законодавства про радіочастотний ресурс України від 25 липня 2014 року №235/пос/158/1, яким, в тому числі, було зафіксовано: "п. 1.3. Штат ТОВ "СВД Інтерком", який безпосередньо виконує функції з надання телекомунікаційних послуг з використанням радіочастотного ресурсу України складається з одного працівника (директора Товариства) та не налічує працівників, які мають базову або повну вищу освіту в галузі зв'язку та досвід роботи не менше одного року в сфері, пов'язаній з користуванням радіочастотним ресурсом України, що є порушенням пункту 2.1. Ліцензійних умов користування радіочастотним ресурсом України, затверджених рішенням НКРЗ від 19.08.2005р. № 53 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.10.2005р. за № 1237/11517", "п. 1.5. ТОВ "СВД Інтерком" надало комісії для перевірки другі примірники документів, які подавались Товариством для одержання ліцензії на користування РЧР №7487 від 30.09.2013р. У документах, які подавались до заяви про видачу ліцензії на користування РЧР № 7487 від 30.09.2013р., що підтверджують кадрове забезпечення, а саме: "Довідка про склад працівників (за спеціальностями), що виконують або плануються для виконання функцій, пов'язаних з користування радіочастотним ресурсом України" за формою додатка № 6 до Ліцензійних умов, за підписом директора ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] від 04.06.2013р., подано відомості щодо освіти директора Товариства [PERSON]: в строчці № 1 в графі "найменування посад за спеціальностями" зазначено - "Директор", в графі "Примітки" зазначено - "повна вища освіта. Згідно з письмовою інформацією, наданою ТОВ "СВД Інтерком" на запит голови комісії: - "працівники з вищою освітою на даний момент відсутні (не має потреби), у зв'язку з відсутністю дозволу"; - працівниками є одна особа - директор Товариства. Таким чином, ТОВ "СВД Інтерком" подало недостовірні відомості у документах (Довідка про склад працівників (за спеціальностями), що виконують або плануються для виконання функцій, пов'язаних з користування радіочастотним ресурсом України), поданих для одержання ліцензії на користування РЧР № 7487 від 30.09.2013р. Згідно з пунктом 7.15. Порядку здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України в смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням НКРЗІ від 27.12.2012 року № 684 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2013 року за № 175/22707 комісією у двох примірниках складений акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданим суб'єктом господарювання для одержання ліцензії, який є додатком № 3 до акта перевірки"; "п. 2.2. ТОВ "СВД Інтерком" на час перевірки не розпочало користування радіочастотним ресурсом за ліцензією на користування РЧР № 7487 від 30.09.2013р., що підтверджено інформацією, наданою Дніпропетровською філією ДП УДЦР"; "п. 2.3.2. За результатами радіочастотного моніторингу РЕЗ ТОВ "СВД Інтерком", проведеного ДФ ДП УДЦР в ході перевірки, порушень умов висновків щодо ЕМС не зафіксовано, РЕЗ працюють у відповідності з погодженням тестового включення № 1506 від 04.07.2014р., інформація про абонентські РЕЗ, що входять до мережі ТОВ "СВД Інтерком", у ДФ ДП УДЦР відсутня, робота абонентських станцій не зафіксована" (а. с. 17-21). За наслідками зазначеної перевірки НКРЗІ прийняло рішення № 582 від 19 серпня 2014 року Про анулювання ліцензії № 7487, виданої ТОВ "СВД Інтерком" відповідно до пункту 2 частини 1 статті 38 Закону України "Про радіочастотний ресурс України", згідно з яким Комісія вирішила анулювати ліцензію від 30 вересня 2013 року № 7487 на користування радіочастотним ресурсом України на території Дніпропетровської області, видану товариству з обмеженою відповідальністю "СВД Інтерком". Вказане рішення комісії було оскаржено ТОВ "СВД Інтерком" до Окружного адміністративного суду м. Києва, проте постановою від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ТОВ "СВД Інтерком" до НКРЗІ про визнання дій протиправними та скасування рішення - було відмолено (а. с. 22-24). Судом також встановлено, що 09 жовтня 2014 року директор ТОВ "СВД Інтерком" звернувся на адресу Голови НКРЗІ зі скаргою на дії членів комісії, якою була проведена перевірка ТОВ "СВД Інтерком", в якій [PERSON] звинувачує членів комісії в отриманні хабара від конкурентів товариства, вживаючи слова "заносы денег", а також "ставят палки в колёса", а також зазначав про упередженість комісії при проведенні перевірки. Крім того, директор ТОВ "СВД Інтерком" [PERSON] дав інтерв'ю з коментарями та обвинуваченнями стосовно дій комісії щодо перевірки Товариства, в якій такі вживає такі вислови у відношенні членів комісії як "занос денег" з боку конкурентів, від яких "и поступил заказ в НКРСИ предвзято проверить нашу компанию", а також про "угрози", які отримував [PERSON] від членів НКРЗІ та некомпетентність останніх. Дана інформація розміщена у всесвітній мережі Інтернет за електронною адресою: [INFO] (а. с. 29, 61-65). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Частиною 1 ст. 200 ЦК України визначено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. За змістом ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 275 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідача, враховуючи, що стороною відповідача не було надано суду жодного належного доказу на підтвердження достовірності викладеної у відношенні членів комісії НКРЗІ інформації щодо "заноса денег" від конкурентів ТОВ "СВБ Інтерком", "поступил заказ в НКРСИ предвзято проверить нашу компанию", а також про "угрози", які начебто отримував [PERSON] від членів НКРЗІ та некомпетентність останніх, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved