Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] У подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2018 року і до закінчення [PERSON] навчання - 30 червня 2021 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що його довіритель [PERSON] регулярно надає грошові кошти на утримання сина, проте не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2018 року і до закінчення [PERSON] навчання. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] Батьком дитини є [PERSON] [PERSON] навчається у Механіко-машинобудівному інституті Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" на 2-му курсі денної форми навчання (а. с. 17). Судом встановлено, що на сьогодні [PERSON] мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. На час розгляду справи в суді [PERSON] не працює та потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідач є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров'я [PERSON] суду не надано. Крім того, [PERSON] не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток своїх дітей, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання сина [PERSON], має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11 червня 2018 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. У своїй позовній заяві [PERSON] просила суд при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання [PERSON], застосувати положення ч. 2 ст. 182 СК України. Так, указаною нормою встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ст. 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Зважаючи на те, що [PERSON] є повнолітнім, норма ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на його утримання застосуванню не підлягає. Крім цього, суд звертає увагу позивача, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Отже, аліменти на утримання [PERSON] слід стягнути на його користь, а не на користь його матері [PERSON] Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 07 червня 2018 року, проте [PERSON] досягнув повноліття [INFO], а тому суд присуджує аліменти, починаючи з 11 червня 2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial