Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою № б/н від 25.09.2009 р. про отримання банківських послуг, згідно умов якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, станом на 19.05.2020р. виникла заборгованість у розмірі 32\~750,03 грн, яка складається з: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 23\~567,02 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 9\~183,01 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 14.08.2020р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач у судові засідання призначені на 12.10.2020р., 24.11.2020р., 22.12.2020р., 26.01.2021р., 01.03.2021р., 31.03.2021р. та 11.05.2021р. не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та публікацій оголошень про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2009 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір шляхом підписання анкети - заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві від 25.09.2009р. зазначено тип картки «Універсальна», базова процентна ставка 2,5% в місяць із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, а саме 12/11. Умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) відсутні (а.с. 20). 25.09.2009р. відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений" (а.с. 21). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку 25.09.2009р. Кредитний ліміт станом на 25.09.2009р. було встановлено 0,00 грн, 24.05.2015р. кредитний ліміт збільшено до 2\~000 грн, в подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався, останній раз 27.01.2019р. до 22 000 грн, 19.06.2019р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с. 18). Виписками про рух коштів по карті відповідача встановлено, що [PERSON] користувалася кредитною карткою до квітня 2020 року, тобто погодилася зі зміною кредитного ліміту по картці (а.с. 13-17). 21.05.2018 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк»), що підтверджується копією статуту (нова редакція) АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач вважає, що [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.05.2020р. становить 32\~750,03 грн, та складається з: 23\~567,02 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9\~183,01 грн заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи,\~що фактично\~отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 23\~567,02 грн, що становить суму заборгованості за простроченим тілом кредиту, підлягають до задоволення. Щодо нарахування заборгованості за простроченими відсотками суд зазначає наступне. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно довідки про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" підписаної відповідачкою, сторони погодили умови сплати процентів у розмірі 2,5 %. Разом із цим, оглядом розрахунку заборгованості, що був наданий позивачем суду, встановлено, що заборгованість за простроченими відсотками була обрахована банком виходячи з відсоткових ставок 86,4% та 43,2% залежно від періоду користування кредитними коштами. Однак анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та довідка про умови кредитування за карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачкою, відповідних умов про погодження сторонами таких розмірів процентної ставки як 86,4 та 43,2% не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було. Крім того, довідка про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" яка містить підпис позичальника не може бути підcтавою для стягнення заборгованості за простроченими відсотками, оскільки вказана довідка не містить даних по якому саме договору вона підписана, хоча в анкеті-заяві зазначено номер договору SAMDN500ТС002191511. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.09.2009р., посилався на Умови та правила надання банківських послуг, як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанк, ознайомилася і погодилася відповідач [PERSON] , підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків на прострочений кредит саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. На думку суду роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15. Також суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (25.09.2009р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (29.07.2020р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказаний висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст.\~83\~ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] 9\~183,01 грн заборгованості за простроченими відсотками, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial