Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із відповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС" недоплачену страхову виплату в розмірі 8981,07грн., з відповідачів [PERSON], [PERSON] 2724,36грн. на відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, з відповідачів ПрАТ "Страхова група "ТАС", [PERSON], [PERSON] 390грн. вартості проведеного експертного дослідження та 7000грн. на відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що 17.10.2012 року у ДТП з вини [PERSON] було пошкоджено належний йому автомобіль Шевроле Лачетті, д.р.н. [NUMBER]. Згідно звіту експертного дослідження, виготовленого на замовлення позивача вартість матеріального збитку, завданого останньому складає 19976,20грн., однак страховиком виплачено йому лише 10995,13грн. Моральну шкоду позивач обґрунтовує порушенням звичайного ритму життя та душевними стражданнями, що виникли внаслідок пошкодження належного позивачу майна. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що позивачем заявлено вимоги до страховка про відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, а також ним не зменшено вартість відновлювального ремонту автомобіля на суму податку на додану вартість. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області віл 07.11.2012 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно постанови, [PERSON] 17.10.2012 року близько 14-30год. в м. Тернополі, керуючи транспортним засобом "Шевроле Авео", д.н.з. [NUMBER], був неуважний та виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги на головну, не надав дорогу транспортному засобу марки "Шевроле Лачетті", д.н.з. [NUMBER], який рухався по головній дорозі,внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним автомобілем та в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 "б", 16.1 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Шевроле Авео", д.н.з. [NUMBER] застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6968874, Страховиком по якому є ПрАТ "Страхова група "ТАС" (далі - Страховик). Строк дії полісу встановлено з 11.05.2012 року по 10.05.2013 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000грн., франшиза - 0грн. 11.05.2012 року [PERSON] звернувся до Страховика із заявою про настання події зі страхування. 22.01.2013 року на підставі страхового акта від 04.01.2013 року позивачу виплачено Страховиком 10995,13грн. страхової виплати. Згідно висновку експертного дослідження №1898/12 від 19.11.2012 року (експерт-автотоварознавець Мазур М.С.) вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу (Сврз) автомобіля Chevrolet Lacetti, д.р.н. [NUMBER] становить 19976,20грн., в тому числі 2724,36грн. втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля. Вартість необхідного відновлювального ремонту "Свр" становить 17251,84грн. На проведення дослідження позивачем сплачено 390грн., що стверджується квитанцією №1917.477.4 від 19.11.2012 року. Суд не приймає до уваги складений на замовлення Страховика звіт №397 про вартість матеріального збитку, який у ньому визначено в розмірі 10995,13грн. - вартість матеріалів та нових складових, що підлягають заміні є суттєво нижчою. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.979, п.3 ч.1 ст.988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У даному випадку також підлягають до застосування норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції без врахування норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 05.07.2012 року, які не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом, далі - Закон). Згідно п.32.7 ст.32 Закону Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.7. шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Суд критично оцінює доводи відповідача про невключення ПДВ до реальних витрат на проведення ремонту автомобіля. Так, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Норми, згідно яких, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість та згідно яких при цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, було додано до п.36.2 ст.36 Закону відповідно до Закону N 5090-VI ( 5090-17 ) від 05.07.2012 "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", норми якого не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що розмір страхової виплати у даному випадку складає 17251,84грн.(19976,20грн. - 2724,36грн. (втрата товарної вартості автомобіля)), з яких Страховиком сплачено 10995,13грн., тому з відповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС" слід сягнути 6256,71грн. (17251,84грн. - 10995,13грн.). З відповідача [PERSON] слід також стягнути 390грн. збитків, понесених позивачем у зв'язку із складанням висновку експертного дослідження №1898/12 від 19.11.2012 року та 2724,36грн. розміру втрати товарної вартості автомобіля. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції без врахування норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 05.07.2012 року, які не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом, далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також смертю потерпілого. Згідно ч.4 п.22.3 Закону якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ), таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи ступінь спричиненої позивачу шкоди, пов'язаної з пошкодженням майна позивача внаслідок винних дій відповідача [PERSON], і завдані у зв'язку із цим моральні страждання, вважає, що позивач зазнав моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 1000грн. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] до задоволення не підлягають, оскільки, як встановлено судом, шкоду позивачу завдано внаслідок винних дій [PERSON], який керував транспортним засобом "Шевроле Авео", д.н.з. [NUMBER]. На підставі наведеного,

Outcome: partial