Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк" був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно п. 1.2.1. Кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, зазначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору. З метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені в п. 1.1. цього договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг, що передбачено п. 1.2.2. кредитного договору. Згідно умов Кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7 позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 04 жовтня 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у графіку платежів. Платні по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту в розмірі вказаному в графіку підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. У звязку з невиконанням умов кредитного договору позичальником у останнього виникла заборгованість, яка станом на 22.11.2016 року складає 20 670 грн. 57 коп., яка складається з наступного: - 14\~575 грн. 33 коп. залишку заборгованості за кредитом; - 1 грн. 67 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; - 6\~093 грн. 57 коп. комісія за РО Просить стягнути з відповідача на їх користь вказану суму заборгованості в розмірі 20 670 грн. 57 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк" був укладений договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно п. 1.2.1. Кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, зазначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Згідно умов Кредитного договору, що викладені у п. 1.4.1 - 1.4.7 позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 04 жовтня 2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений у графіку платежів. Платні по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту в розмірі вказаному в графіку підлягають сплаті позичальником в дату платежів у складі суми платежу за розрахунковий період. У звязку з невиконанням умов кредитного договору позичальником у останнього виникла заборгованість, яка станом на 22.11.2016 року складає 20 670 грн. 57 коп. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти відповідач отримав 04.10.2013 року. Відповідно до умов Договорору факторингу №22/12/14/1-2 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" Банк передав , а Фактор прийняв право вимоги до позичальника, що виплива.ть із умов кредитного договору. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суму заборгованості та нараховані проценти, комісії та пені не сплачує. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. \~ Виходячи з\~ ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, за договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Стаття 1079 ЦК України передбачає, що сторонами у\~\~договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобовязань або відповідальності перед боржником у звязку з порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення\~\~права грошової вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.11.2016 року складає 20 670 грн. 57 коп., яка складається з наступного: - 14\~575 грн. 33 коп. залишку заборгованості за кредитом; - 1 грн. 67 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; - 6\~093 грн. 57 коп. комісія за РО Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен сплатити заборгованість за кредитом, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved