Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

12 жовтня 2018 року АТ "Альфа-Банк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 17 лютого 2018 року між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 482499811, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 69 797,60 грн., з кінцевим терміном повернення до 19 березня 2019 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 27 вересня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 71 411,81 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 69 797,60 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 4,21 грн., заборгованості з комісії у розмірі 210,00 грн. та штрафу у розмірі 1 400,00 грн. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму, а також судові витрати. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 37-38). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 31, 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що позивач 17 лютого 2018 року надав відповідачу [PERSON] кошти на умовах кредитного договору № 482499811, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем офертою та анкетою-заявою (а.с. 4-13, 14, 17). За умовами цього договору, що обов`язкові для сторін у справі згідно з ст. 629 ЦК України, відповідач [PERSON] отримав в кредит кошти у розмірі 69 797,60 грн. під проценти за користування коштами в розмірі 0,01 % річних, з поверненням позивачу частинами у визначені графіком погашення заборгованості строки до 19 березня 2019 року. Відповідно до п.п. 2.4, 2.6, 2.8, 4 Розділу № 1 та п. 13 Розділу № 2 кредитного договору, відповідач зобов`язався належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти), сплатити відсотки за його користування, а також сплатити комісійну винагороду та інші платежі, відповідно до Анкети - Заяви, даного кредитного договору, що мала виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання умов виконання та строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в підпункті "б" п. 9.18 Розділу № 9 кредитного договору штрафом у розмірі 500,00 грн. за кожен випадок порушення зобов`язання. А також, в п. 1 "б" оферти на укладання угоди про надання кредиту № 482499811 - комісійною винагородою, яка починається з 10-го місяця користування кредитом по 36-й місяць у розмірі 3,00 % (змінна частина) та 30,00 грн. (фіксована частина). Крім того, п. 10.2 Розділу № 10 кредитного договору обумовлене право позивача односторонньо розірвати договір. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в зв`язку з чим, станом на 27 вересня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 71 411,81 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 69 797,60 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 4,21 грн., заборгованості за комісією у розмірі 210,00 грн. та штрафу у розмірі 1 400,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку (а.с. 26). В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тобто, не зважаючи на те, що термін укладеного між сторонами кредитного договору наразі не сплив, у позивача виникло право на дострокове погашення заборгованості за цим кредитним договором. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 411,81 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 69 797,60 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом - 4,21 грн., заборгованості з комісії - 210,00 грн. та штрафу - 1 400,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved