Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 06.10.2011 р. між акціонерним товариством «АХА страхування» та гр. [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №3574702/05АВ, термін дії з 07.10.2011 до 06.10.2012 року. 31.01.2012 року в м. Вінниця по вул. Гладкова, 2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки «Geely», державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 12.03.2012 р. відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дана подія була визнана страховим випадком, про що було складено страховий акт. На виконання умов договору страхування позивач виплатив суму страхового відшкодування в розмірі 15124,69 грн. Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON], як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача - ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с. 53), не з'явилась, але, згідно факсограми за вх. №1167/14 від 17.02.2014 р. просить розгляд по справі провести за її відсутності та задовольнити пзовні вимоги на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги, заявлені позивачем, не визнав, суду пояснив, що оскільки автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER] було застраховано, тому вважає, що страхова компанія «Країна», в якій був застрахований автомобіль, повинна платити, оскільки стався страховий випадок. Таким чином, просить в позові відмовити. Представник відповідача - страхової компанії «Країна» [PERSON], який діє згідно довіреності (а.с. 109), в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просить розгляд справи по суті провести без участі представника СК «Країна», виключити останнього зі статусу відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] в ПАТ СК «Країна» не застрахована та транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», державний номер [NUMBER], за участю якого сталась ДТП, не забезпечений будь-яким полісом у ПАТ СК «Країна». Також, згідно страхового полісу №АА/6325035, на який посилались сторони, застрахована відповідальність іншої особи на інший транспортний засіб. Таким чином у ПАТ СК «Країна» відсутні будь-які правові підстави для призначення страхового випадку та виплати страхового відшкодування за заявленим випадком. Суд, враховуючи думку учасників процесу, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача - ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та представника відповідача - страхової компанії «Країна», які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме страхування, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 12.03.2012 р. відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 22). Дана подія була визнана страховим випадком, про що було складено страховий акт (а.с. 23). Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 06.10.2011 р. між акціонерним товариством «АХА страхування» та гр. [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №3574702/05АВ, термін дії з 07.10.2011 до 06.10.2012 року, згідно умов якого позивач зобов'язався відшкодувати збитки, які могли б настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля марки «Geely», державний номер [NUMBER] (а.с. 8-16). Згідно страхового полісу №АА/6325035 між страховою компанією «Країна» та [PERSON] застрахована відповідальність останнього по настанню страхового випадку, забезпечено транспортний засіб марки «Mercedes 230», державний номер [NUMBER]. 25.10.2011 року даний автомобіль було відчужено на користь [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди, складає 15124,69 грн., вказане підтверджується розрахунком страхового відшкодування від 24.02.2012 р. (а.с. 25). Враховуючи викладене, позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та на виконання умов договору страхування страхувальнику було виплачено належне йому страхове відшкодування у розмірі 15124,69 грн., що підтверджуються копією платіжного доручення №8239 від 29.02.2012 р. Пунктом 3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором страхування, виплативши страхувальнику належне йому страхове відшкодування, внаслідок чого зазнав матеріальних витрат з вини відповідача [PERSON] Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Ст.ст. 5,22,28,29 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана в результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода - збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та вимог статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків, внаслідок чого має право на відшкодування коштів в розмірі 15124,69 грн. Тому, виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і подання доказів, визначених ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено факт настання страхової події та виплати на законних підставах грошових коштів по відшкодуванню шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, тому вимоги позивача доведені в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] на те, що завдану шкоду повинна оплатити страхова компанія «Країна», з якою було укладено поліс №АА/6325035 (а.с. 77), суд до уваги не приймає з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що поліс №АА/6325035 було укладено між страховою компанією «Країна» та [PERSON] строком з 13.07.2011 року по 12.07.2012 року №93 від 18.02.2014 року автомобіль марки «Mercedes 230», державний номер [NUMBER] було придбано [PERSON] 25.10.2011 року. Статтею 19-2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент відчуження відповідачем транспортного засобу вказано, що якщо забезпечений транспортний засіб відчужується і власник не подав заяву про припинення договору страхування, договір припиняється з дня відчуження транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України зокрема, відноситься витрата по сплаті судового збору. Відповідно до платіжного доручення №43 461 від 09.07.2013 р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 229,40 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved