Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України просить стягнути з відповідача в порядку регресу в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди кошти в розмірі 24850,80 грн. посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 07 березня 2012 року під час якої відбулося зіткнення за участю забезпеченного транспортного засобу "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Рено" д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, сталася з вини відповідача який грубо порушив правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження забезпеченного транспортного засобу. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №103 від 11.04.2012 р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ становить 29280,96 грн. У зв"язку з настанням події, передбаченної п."а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 11.09.2012 року було здійснено регламентну виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 24850,80 грн., згідно платіжного доручення № 1/1-17105. 13.09.2012 року, МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв"язку проведенням виплати потерпілому, однак відповідачем зазначених витрат в добровільному порядку по теперішній час не компенсовано. В судове засідання позивач не з"явився надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач по справі у судове засідання не з"явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, оскільки за адресою вказаною позивачем у позовній заяві відповідач не значиться відповідно до відомостей АДП ТО ДМС. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позовні вимоги підставними і підлягаючими задоволенню. Встановлено, що 28.02.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, автомобіля ВАЗ 210994 н.з. [NUMBER] 07 березня 2012 року в м. Бердичеві по вул.Леніна, з вини відповідача який керував автомобілем "Рено" д.н.з. [NUMBER], була скоєна ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль ВАЗ 210994 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою Бердичівського міськрайонного суду від 12.07.2012 року. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 103 від 1 квітня 2012 року, вартість матеріального збитку, завданного власнику забезпеченного автомобіля ВАЗ становить 29280,96 грн. У зв"язку з настанням події, передбаченної п."а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 11.09.2012 року було здійснено регламентну виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 24850,80 грн., згідно платіжного доручення № 1/1-17105. Відповідно до статті 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги до винної особи у розмірі виплаченного відшкодування. Згідно п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після сплати страхового відшкодування позивач має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст.13 Закону. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, на підставі наведенного,

Outcome: approved