Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з цивільним позовом в інтересах [PERSON] до Комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходу стягнення у вигляді звільнення з роботи, поновлення в займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що [PERSON] на підставі наказу «Пр» № 3-К від 05.01.2005 року прийнято на посаду завідуючого складом № 1115. 27.12.2005 року найменування відповідача було перейменовано на «Комунальна установа "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на підставі рішення Луганської обласної ради від 27.12.2005 року № 7/17. 13.10.2014 року позивача було прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на підставі наказу «Пр № 63 від 12.10.2014 року. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 10 лютого 2020 року № 48-к «Про увільнення від виконання обов`язків директора комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» позивача увільнено від виконання обов`язків директора комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» 10 лютого 2020 року. 31 березня 2020 року в.о. директора КУ «ЛОБСМП» [PERSON] було видано наказ № 23 «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції», відповідно до якого посадових осіб, які обіймають посади завідуючих складами КУ «ЛОБСМП» було зобов`язано забезпечити інсоляцію споруд та будівель, а також проїзд пожежної техніки відповідно до норм, встановлених чинним законодавством. 07.05.2020 року в.о. директора [PERSON] у присутності головного бухгалтера [PERSON] , бухгалтера [PERSON] , секретаря [PERSON] , зав. відділом складу 1115 [PERSON] було складено акт про результати проведення службового розслідування, згідно з яким позивачем станом на 29.04.2020 року не виконано п. 1 зазначеного акту (забезпечення інсоляції та протипожежної дистанції відповідно до наказу від 31.03.20201 року № 23). 12 травня 2020 року в.о. директора [PERSON] було видано наказ № 29 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] , згідно з яким позивача за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні вимог наказу щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції № 231 від 31.03.2020 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано заходи стягнення у вигляді догани. Відповідно до п. 3.1 наказу № 29 від 12.05.2020 року підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності є акт від 07.05.2020 року № 60 «Щодо невиконання наказу про забезпечення інсоляції та протипожежної дистанції». 11.06.2020 року в.о. директора [PERSON] було видано наказ № 30 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення [PERSON] », згідно з яким позивача за вчинення дисциплінарного проступку, а саме систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗПП притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано захід стягнення у вигляді звільнення зі роботи за систематичне невиконання обов`язків, п. 3 ст. 40 КЗПП України. Позивач про звільнення його з займаної посади дізнався 11.06.2020 року тому, звертається до суду з заявою про вирішення трудового спору у строки передбачені ст. 233 КЗПП. Позивач вважає наказ від 12 травня 2020 року № 29 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] незаконним і зазначений наказ має бути скасований з наступних підстав. Так, розділом 4 посадової інструкції завідувача складу комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» передбачено, що завідувач складом відповідає: - за збереження і якісний стан майна (матеріал 2 групи), прийнятого на склад, за його зберігання, своєчасне освіження, заміну, правильне розміщення; - за якісний стан і збереження господарського майна, а також використання його за призначення; - за відповідність умов зберігання «Інструкція з тривалого зберігання матеріальних цінностей на медичних складах»; - за постійну готовність майна до видачі одержувачем в «особливий період»; - за своєчасне і достовірне оформлення договорів, актів виконаних робіт, рахунків, калькуляцій на послуги; - дотримання договору про повну матеріальну відповідальність; - за станом складського обліку та дотримання вимог з охорони праці та техніки безпеки, вимог протипожежної безпеки; - за справність обладнання інвентарю та протипожежних засобів та території складу; - за не розповсюдження інформації для службового користування. Розділ 4 посадової інструкції завідувача складом не передбачає відповідальності за порушення інсоляції споруд та будівель, так само як і розділом 2 посадової інструкції «Завдання та обов`язки» не передбачено відповідних завдань та обов`язків завідувача складом щодо забезпечення інсоляції споруд та будівель. Тому наказ від 12 травня 2020 року № 29 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] » є незаконним оскільки позивача притягнуто до відповідальності у вигляді догани на підставі не забезпечення процесу інсоляції будівель та споруд, що не входить до посадових обов`язків позивача та позивач не має нести відповідальність за забезпечення інсоляції будівель та споруд. Копія посадової інструкції позивача затверджена в.о. директора КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання [PERSON] від 12 лютого 2020 року додається до даного позову у якості додатку та є належним та допустимим доказом відсутності у позивача обов`язків забезпечувати процес інсоляції будівель та споруд та доказом відсутності підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення інсоляції будівель та споруд. Зокрема позивач у відповідь на лист від 29.04.2020 року № 57 «Щодо пояснення про порушення трудової дисципліни» 04.05.2020 року звертався до в.о. директора КУ «Луганська обласна база спеціального з заявою про роз`яснення щодо забезпечення ним, як завідувачем складу № 1115 процесу інсоляції під час виконання ним посадових обов`язків. У тому числі звернення позивача до в.о. директора [PERSON] з заявою від 04.05.2020 року № 28 підтверджує не обізнаність позивача про обов`язок забезпечувати інсоляцію будівель та приміщень. Станом на 11.06.2020 року позивача з новими посадовими обов`язками, якими передбачено обов`язок завідувача складу нести відповідальність за не забезпечення інсоляції приміщень відповідач не ознайомлював. Так само на підставі наказу від 31.03.2020 року № 23 «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції» відповідачем не були внесені зміни до посадової інструкції завідувача складу Комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» тому позивач не може бути притягнутий до відповідальності за забезпечення інсоляції споруд та будівель складу №1115. З урахуванням вищевикладеного наказ відповідача від 12 травня 2020 року № 29 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] » підписаний в.о. директора [PERSON] є незаконним і має бути скасований. Наказ відповідача від 11.06.2020 року № 30 «Щодо притягнення до дисциплінарної і відповідальності звільнення [PERSON] ,» підписаний в.о. директора [PERSON] є незаконним та має бути скасований з наступних підстав. У п.п. 1.2.1. та п. 1.2 наказу від 11.06.2020 року № 30 відповідач вказує на невиконання позивачем наказу від 31.03.2020 року щодо порушення інсоляції і протипожежної дистанції. Позивач не міг здійснити порушення обов`язку щодо інсоляції так як ані посадовою інструкцією, ані ПВТР не передбачено відповідальності за порушені обов`язку щодо інсоляції будівель та споруд. Зокрема відповідач у наказі від 11.06.2020 № 30 взагалі конкретно не зазначає який обов`язок передбачений посадовою інструкцією або ПВТР було порушено позивачем. Порушення за яке притягнуто позивача до відповідальності та звільнено не має систематичного характеру. Позивач під час роботи на посаді завідувача складу № 1115 не був обізнаний про наявність у нього обов`язку забезпечувати інсоляцію споруд, що підтверджується лисім від 04.05.2020 року, з яким позивач звертався до відповідача за роз`ясненням процесу інсоляції та застосування даного процесу у своїх посадових обов`язках. Відповідно до п. 5.1 наказу від 12 травня 2020 року № 29 позивач раніше не притягався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі за порушення обов`язку щодо інсоляції, що свідчить про відсутність ознак системності порушень під час виконання трудових обов`язків з боку. Також позивач не згоден з п. 1.4 наказу від 11.06.2020 року № 30 оскільки відповідачем 25.05.2020 року не складався акт № 75 про відсутність на робочому місці позивача, 26.05.2020 року не складався акт № 76 про відсутність позивача на робочому місці, а також 27.05.2020 року не складався акт № 77 про відсутність позивача на робочому місці. Відповідачем складався акт № 2 від 25.05.2020 року, акт № 3 від 26.05.2020 року та акт № 4 від 27.05.2020 року про відсутність на робочому місці [PERSON] . Так як відповідач у наказі від 11.06.2020 № 30 посилається на акти про відсутність позивача на робочому місці, які відповідачем не складались, тому відсутня ознака систематичності порушення трудових обов`язків з боку [PERSON] , а тому і відсутні підставі для притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Окрім цього позивач повідомляє суд, що 25.05.2020 року, 26.05.2020 та 27.05.2020 року був відсутній на робочому місці з поважних причин у зв`язку зі смертю рідної сестри [PERSON] . Про поважні причини відсутності на робочому місці [PERSON] 25 травня 2020 року повідомляв відповідача, а саме спеціаліста з кадрових питань [PERSON] у телефонному режимі, а 27.05.2020 року ним було складемо заяву про надання частини щорічної основної відпустки у кількості трьох днів з 25 травня 2020 року. За сімейними обставинами подати зазначену заяву про надання відпустки [PERSON] зміг лише 28.05.2020 року. Тобто позивач допустив порушення обов`язку щодо перебування на робочому місці з поважних причин що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.05.2020 року. Таким чином наказ від 11.06.2020 року № 30 було складено не у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП оскільки у діях позивача відсутні ознаки систематичного невиконання трудових обов`язків передбачених посадовою інструкцією, у тому числі позивач не законно був притягнутий до відповідальності за не забезпечення інсоляції (обмеження потрапляння сонячного світла через густу тінь дерев та чагарників), бо ані посадовою інструкцією, ані ПВТР не передбачена відповідальність завідувача складу за не забезпечення інсоляції, у наказі відповідач посилається на акти відсутності позивача на робочому місці за номерами № 75,76,77, які відповідачем не складались, а тому вказані акти не можуть бути належними, допустимими та достовірними доказами відсутності позивача на робочому місці з 25 травня по 27 травня 2020 року. Так як наказ від 12 травня 2020 року № 29 та наказ від 11 червня 2020 року № 30 були відповідачем винесені незаконно і позивача було незаконно притягнуто спочатку до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а потім у вигляді звільнення відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП тому позивач звертається до суду з позовною вимогою про поновлення на посаді завідувача складом комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» відповідно до п. 2 ст. 232 КЗпП. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітні час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява За поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Позивач у квітні 2020 року відпрацював 21 робочий день, у травні 2020 року позивач відпрацював 19 робочих днів. Згідно довідки про доходи від 07 липня 2020 року позивачу у квітні 2020 року обуло нараховано заробітної плати у розмірі 7631 грн. 00 коп., у травні позивачу було нараховано заробітної плати у розмірі 5087 грн. 00 коп. На підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП та у зв`язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 червня 2020 року, по 08 липня.2020 року, за робочі дні, без врахування у зазначений проміжок часу святкових та вихідних днів, а також перенесення святкових днів. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період з 12 червня 2020 року по 08 липня 2020 року включно в розмірі - 6187,14 грн. (18 х (( 7631,00 грн.+ 5087,00 грн.): (21+16)). Таким чином представник позивача [PERSON] просить суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" [PERSON] від 12 травня 2020 року за № 29 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] », яким за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні вимог Наказу щодо недопущення інсоляції та протипожежної дистанції № 23 від 31.03.2020 року притягнуто [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" [PERSON] від 11 травня 2020 року за № 30 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення [PERSON] , яким за вчинення дисциплінарного проступку, а саме систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до останнього захід стягнення у вигляді звільнення з роботи за систематичне невиконання обов`язків, поновити [PERSON] на посаді завідувача складу № 1115 Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" з 11 червня 2020 року, стягнути з Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" середній заробіток з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов`язкових платежів за час вимушеного прогулу за період з 12 червня 2020 року по 08 липня 2020 року у розмірі 6187,14 грн., допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді завідувача складу № 1115 Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" з 11 червня 2020 року, допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОЇ МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на користь [PERSON] середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць, стягнути з Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА Я СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на ком [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн. 13 липня 2020 року ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 14 вересня 2020 року ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 08 жовтня 2020 року ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області відмовлено в заяві представника позивача про забезпечення доказів. 27 липня 2020 року від представника відповідача Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОЇ МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" Циби В.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на наступне. 31 березня 2020 року в.о. директора Комунальної установи «Луганська обласна база медичного постачання» було винесено наказ № 23 «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції», та встановлено строк виконання до 13.04.2020 року, відповідно до якого завідуючий складом № 1115, [PERSON] був ознайомлений, згідно його посадової інструкції, а саме п.2.6, п.2.7, п.2.9, п.4.7 було зобов`язано забезпечити інсоляцію споруд та будівель, а також проїзд пожежної техніки згідно норм ДБН 360-92. Завідуючий складом № 1115, [PERSON] проігнорував зазначений наказ № 23, не виконавши жодного з пунктів наказу, чим порушив трудовий договір та правила внутрішнього трудового розпорядку, не надавши будь-яких вмотивованих пояснень. Не виконавши наказ № 23, до встановленого строку позивач звертається до відповідача з листом №28, від 04.05.2020 року щоб йому роз`яснили що таке інсоляція, (в наказі розписано що потрібно робити). Після отримання відповіді [PERSON] вищевказаний наказ не виконав. 29 квітня 2020 року в.о. директора КУ «ЛОБСМП» було винесено наказ № 28, «Щодо порушення протипожежної дистанції» та встановлено строк виконання, відповідно до якого завідуючий складом № 1115 [PERSON] був ознайомлений, згідно його посадової інструкції, а саме п.2.6, п.2.7, п.2.9, п.4.7 було зобов`язано забезпечити протипожежну дистанцію. Завідуючий складом № 1115, [PERSON] проігнорував зазначений наказ № 28, не виконавши його взагалі, чим порушив трудовий договір та правила внутрішнього трудового розпорядку. Вмотивованої відповіді чому не виконаний наказ він не надав. В.о. директора КУ «ЛОБСМП» не одноразово зверталась письмово та усно до [PERSON] щодо виконання наказів але позивач повністю ігнорував ці звернення. За систематичне не виконання службових обов`язків, завідуючого складом № 1115, [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та винесено догану, наказ № 29, від 12 травня 2020 року, догана винесена позивачу не оскаржувалась. 25 травня 2020 року завідуючий складом № 1115, [PERSON] не повідомивши керівництво КУ «ЛОБСМП» був відсутній на роботі весь робочій день 8 годин., про що зроблений відповідний акт, 26 травня 2020 року завідуючий складом № 1115, [PERSON] не повідомивши керівництво КУ «ЛОБСМП» не працівників вказаної установи був відсутній на роботі весь робочій день 8 годин., про що зроблений відповідний акт, 27 травня 2020 року завідуючий складом № 1115, [PERSON] не повідомивши керівництво КУ «ЛОБСМП» не працівників вказаної установи був відсутній на Роботі весь робочій день 8 годин., про що зроблений відповідний акт. Керівництво КУ «ЛОБСМП» намагалось зв`язатись по телефону з [PERSON] але його телефон був вимкнутий. Весь час відсутності на робочому місці [PERSON] не повідомляв. Прогул без поважних причин - це один із видів дисциплінарних стягнень. 28 травня 2020 року завідуючий складом № 1115, [PERSON] 15 год. 45 хв. прийшов до КУ «ЛОБСМП», та написав заяву на відпустку на три дні з 25 травня 2020року. Зазначена заява не була взята до уваги так як не відповідає вимогам законодавства України (написана пізніше строку). Систематичне не виконання обов`язків покладених на завідуючого складом № 1115, [PERSON] вбачається як повне ігнорування наказів керівництва так і систематичних прогулів без поважних причин. Прогули та не виконання обов`язків покладених трудовим договором й правилами трудового розпорядку у позивача [PERSON] є постійно, він на роботу приходить коли схоче і йде з роботи коли він захоче, не доводивши керівництво до відома. КУ «ЛОБСМП» установа огороджена та має постійну охорону, де при вході та виході охоронець записує в книгу прізвище ім`я та по батькові та час працівників які заходять на територію установи чи виходять з нього. Також записані і часи перебування [PERSON] на території установи. 22.05.2020 року за № 30, від сторожей ([PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON]) КУ «ЛОБСМП» була написана доповідна на ім`я [PERSON] про те що у зв`язку з тим що із за дерев територія складу № 1115, дуже погано продивляється, [PERSON] на звернення належним чином не відповів, та не усунув вказані недоліки, чим порушив п.2.6 п.2.7 п.2.9. посадової інструкції, та нехтуючи накази № 23, 28. 28 травня 2020 року на в.о. директора КУ «ЛОБСМП» надійшло три доповідних записки на завідувача складом № 1115 [PERSON] . Доповідна записка від головного бухгалтера КУ «ЛОБСМП» [PERSON] про те що [PERSON] образив її нецензурною лайкою та вдарив в обличчя, чим завдав фізичну та моральну біль. За даним фактом було визвано поліцію на територію установи та в подальшому відкрито кримінальну справу. [PERSON] просить в.о. директора КУ «ЛОБСМІІ» застосувати до [PERSON] відповідні заходи. Надійшла доповідна записка від сторожа [PERSON] про те що завідувач складом № 1115 [PERSON] впродовж останніх трьох місяців його особисто ображав, та сварився чим порушував правила трудового розпорядку й трудове законодавство. [PERSON] просить застосувати в.о. директора КУ ЭДОБСМП» до [PERSON] відповідні заходи. Також надійшла 28.05.2020 року доповідна записка від водія КУ «ЛОБСМП» [PERSON] на завідувача складом № 1115 [PERSON] про те що в впродовж останніх трьох місяців його особисто ображав, та сварився. Все це приводить до не стабільної робочої обстановки, чим порушував правила трудового розпорядку й трудове законодавство. [PERSON] просить в.о, директора КУ ЛОБСМП» застосувати до [PERSON] відповідні заходи. 29 травня 2020 року на в.о. директора КУ «ЛОБСМП» надійшло п`ять доповідних записок на завідувача складом № 1115 [PERSON] . Доповідна записка від зав. II відділу складу № 1115 [PERSON] про те що [PERSON] примушував виконувати роботу яка не входить до посадової інструкції. Також [PERSON] стало- страшно працювати поруч під керівництвом зав. складом [PERSON] після його вчинку 28.05.2020 року з головним бухгалтером [PERSON] . Доповідна записка від бухгалтера КУ «ЛОБСМП» [PERSON] про те що [PERSON] не виконує свої прямі обов`язки згідно посадової інструкції. А саме: не веде встановлену облікову-звітну документацію по бухгалтерській Діяльності, не розуміється на роботі та обов`язках які на нього покладені, відмовляється підписувати документи які стосуються його роботи. Також [PERSON] зазначила що впродовж трьох місяців, як [PERSON] став завідуючий складом № 1115, стало нестерпним, постійно сварки та образи з його боку, що приводить до нестабільної атмосфери в колективі. [PERSON] просить в-о. директора КУ «ЛОБСМП» вжити відповідних заходів до завідуючого складом №1115 [PERSON] . Доповідна записка від секретаря КУ «ЛОБСМП» [PERSON] про те що [PERSON] не виконує свої прямі обов`язки згідно посадової інструкції, а саме: не веде встановлену облікову-звітну документацію, не подає табель робочого часу робітників складу, відмовляється підписувати або підписує документи не належним чином. Особисто ображає, що проводить до дестабілізації робочого процесу закладу. Також [PERSON] вказала що після подій з [PERSON] 28.05.2020 року, взагалі боїться знаходитись з [PERSON] в одному приміщенні. [PERSON] просить в.о. директора КУ «ЛОБСМП» вжити відповідних заходів до [PERSON] . Доповідна записка від головного економіста КУ «ЛОБСМП» [PERSON] про те що [PERSON] не виконує свої прямі обов`язки згідно посадової інструкції. А саме: не веде встановлену облікову - звітну документацію по бухгалтерській діяльності, відмовляється підписувати документи, не компетентний в питаннях які стосуються його обов`язків. Постійно переходить на особисті образи та сварки. Працювати з ним стає все більш нестерпно. [PERSON] просить в.о. директора КУ «ЛОБСМП» вжити відповідних заходів до [PERSON] . Доповідна записка від головного бухгалтера КУ «ЛОБСМП» [PERSON] про те що [PERSON] не виконує свої прямі обов`язки згідно посадової інструкції. А саме: систематично не до оформлює первинні документи, та здає їх до бухгалтерії з запізненням. На роботі займається сторонніми справами, своїми прямими обов`язками не займається. Уникає від подачі звітності по складу №1115, не складає й надає табель робочого часу, не робить звіти до комунальних служб. Постійно непристойно ображає робітників КУ «ЛОБСМП», робить усе можливе щоб посварити людей в колективі, що приводить до не стабільної атмосфери в колективі. [PERSON] просить в.о. директора КУ «ЛОБСМП» вжити відповідних заходів до [PERSON] 11.06.2020 року в.о. директора КУ «ЛОБСМП» [PERSON] на підставі всіх вище вказаних порушень винесено наказ № 30, «Щодо притягнення до Дисциплінарної відповідальності звільнення [PERSON] » за систематичне невиконання обов`язків покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗпП України, та застосовано захід стягнення у вигляді звільнення з роботи за систематичне невиконання обов`язків. Так як Позивач [PERSON] раніше обіймав посаду в.о. Директора КУ «ЛОБСМП», то трудова книжка з 2014 року знаходиться у нього, на вимогу надати її спеціалісту відділу кадрів КУ «ЛОБСМП» він весь час відмовлявся, про що було зроблено відповідні акти (акт №7, від 01.06.2020 р.). З вище вказаних причин не було зроблено відповідних записів до трудової книжки позивача. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене - працівником, який раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної та громадської відповідальності, і порушив її знову. Систематичність невиконання працівником [PERSON] без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку не виконання наказу № 23 від 31.03.2020 року «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції», не виконання наказу № 28, від 29.04.2020 року «Щодо порушення протипожежної дистанції», відсутність на роботі без пояснень протягом трьох днів 25.05.2020 року 26.05.2020 року 27.05.2020 року, порушення трудової дисципліни в частині образ нецензурною лайкою та нанесення тілесних ушкоджень підлеглому працівнику. Також постійні знущання в адресу підлеглих, та дестабілізація робочого процесу установи, й тримання в страхі весь колектив КУ «ЛОБСМП». 31.08.2020 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Позивач заперечує проти наведених відповідачем аргументів згідно з якими п. 2.6, п. 2.7, п. 2.9, п. 4.7 посадової інструкції завідувача складу Комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» передбачають обов`язок забезпечувати інсоляцію споруд і будівель. Так п. 2.6 зазначеної інструкції передбачає: «забезпечення виконання виробничих завдань, дотримання трудової дисципліни та службової таємниці працівниками складу». У п.2.7 посадової інструкції мова йде про «забезпечення утримання складських приміщень, територій та під`їздних шляхів складу в належному стані, підшукувати підрядників для проведення поточного та капітального ремонту складських теплових і водопровідних мереж. Пункт 2.9 вказаної інструкції передбачає: «Суворе дотримання вимог з охорони праці та техніки безпеки, виконання протипожежних заходів та території і в приміщенні складу. Розділ інструкції «Відповідальність» містить пункт 4.7 на який теж посилається відповідач, однак і цей пункт інструкції не містить конкретного обов`язку забезпечувати інсоляцію споруд та будівель. Тобто у вказаних пунктах інструкції, на які посилається представник відповідача мова не йде про «процес інсоляції» та обов`язок її забезпечення. Не можна погодитись з твердженням представника відповідача щодо притягав позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідно до наказу № 29 від 12 травня 2020 року, оскільки позивач раніше не притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі за порушення інсоляції та протипожежної дистанції,» підтверджується п. 5.1 зазначеного наказу. До відзиву представник відповідача додав копії актів про відсутність на робочому місці позивача за номерами 2, 3, 4 відповідно від 25.05.2020, 26.05.2020 та 27.05.2020 року, що лише зайвий раз підтверджує про не існування наказів за номерами № 75,76, 77 на які відповідач посилається у оскаржуваному наказі від 11.06.2020 року № 30. Доповідні працівників КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» не є належними, допустимими та достовірними доказами систематик порушень трудового договору та ПВТР, оскільки працівники, які їх складали продовжують працювати у КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» тому можна вважати що всі доповідні, які були складені працівниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складені за ініціативою [PERSON] , яка виконує обов`язки керівника КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання». У судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву з підстав, викладених в ній, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному об`ємі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не погоджується з стягненнями. У нього померла сестра. Він попередив про це по телефону, а коли з`явився йому сказали, що він прогуляв. У них є колективний договір. Дзвонив [PERSON] попередив про відсутність. Працював з 2005 року. Керівнику [PERSON] не дзвонив тому що вважав достатнім подзвонити [PERSON] , яка в колективному договорі була представником між керівником і колективом. Порушення - стягнення за порушення інсоляції та протипожежної безпеки 12.05.2020 року - догана; 11.06.2020 року звільнений за систематичне не виконання обов`язків. Не писав заяву тому що був зайнятий. Припису пожежників не було. Представник відповідача КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» Циба В.М. у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» Логвінова О.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що з позивачем пропрацювали разом 15 років. Мали неодноразові розмови, щодо насаджень винограду на вікнах і через це затінювались приміщення. В самому наказі було все чітко розписано, однак на протязі двох тижнів він нічого не робив. Крім цього з канцелярії на нього постійно скаржились, що він не виконував своїх обов`язків. Також він облаштував вольєр великого об`єму, який заважав проїзду пожежної техніки. Про похорони вони знали, але її нічого не сказав, заяв не писав. Вважає, що він не сприймає її як керівника, казав що не буде виконувати її наказів. Дотримання правил інсоляції не входили до обов`язків, однак це призводило до цвітіння в приміщенні, а за це відповідав [PERSON] приписів з ДСНМ не було. За клопотанням представниів позивача та відповідача судом допитано свідків. Свідок [PERSON] пояснила, що після того, як [PERSON] перестав бути тво керівника він став себе по іншому поводити. Була свідком конфлікту, а саме чула, як [PERSON] кричала «что Вы делаете», після чого вийшла з подряпиною на обличчі. Бувало, що [PERSON] називав її та інших «дурами». Коли його зняли з тво він став до них гірше відноситись. Відомо, що позивачу давали догану. Її було отримано після того як він вдарив [PERSON] , також вона чула, що він колись штовхав [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] звільнений за систематичне невиконання обов`язків. Якщо заперечувала [PERSON] він ображав її, погрожував звільненням. Був три дні відсутній на роботі, вийшов 28.05.2020 року. На запитання де він був сказав, що був п`яний, а потім почав роздавати всім свідоцтво про смерть його сестри. [PERSON] відмовилась його брати потім вона чула її крик і вона вибігла з подряпиною і зім`ятим аркушем паперу з помадою на ньому. Вона робила частину його роботи по бухгалтерії, тому що він не робив її сам. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] не хотів працювати, відмовлявся підписувати документи, посадову інструкцію, ображав. Все це відбувалось після зняття з нього тво. Змушував їх дивитись інавгурацію путіна в робочій час, а потім святкувати це. Збирали полуницю - 15 ящиків, сливи, черешні, яблука, робили сушку. Підписувала акт з приводу відсутності [PERSON] на роботі. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] практично не виконував посадову інструкцію, казав, що все повинні робити вони, хоча до їх обов`язків це не входило. Він займався посадженням дерев, полуниці і змушував доглядати працівників за ними. Вона писала доповідну з приводу невиконання ним обов`язків по бухгалтерії. Міг піти з роботи коли завгодно, міг накричати на когось чи штовхнути. Її побив. Дивився телевізор в робочому місці. Одного разу дивився інавгурацію путіна і змушував у зв`язку з цим пити працівників коньяк. Вважає його моральним садистом. Три дні не був на роботі, а коли прийшов, то на запитання де він був почав блазнювати, а потім хотів її вдарити, але вона відхилилась і він якось подряпав її обличчя. В неї встановили наявність легких тілесних ушкоджень. Думає, що він не сприйняв свого звільнення з посади тво керівника. З приводу полуниці нікого не повідомляли, її було досить багато. Письмово з доповідними зверталась два рази, в травні 2020 року. З цього приводу з ним спілкувались усно. Чи притягували його до дисциплінарної відповідальності їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо про конфлікт з [PERSON] , через відсутність [PERSON] на роботі. Безпосередньо вона конфлікту не бачила, але їй розповідала [PERSON] . Відомо, що [PERSON] виносилась догана. Після конфлікту вона писала доповідну. Вона виконувала роботу не за інструкцією, полола і збирала полуницю, сушили сушку з яблук, удобряли дерева, збирали полуницю, сливи, яблука. Куди вони потім дівались їй не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що про догану знає лише з розмов. Відомо, що [PERSON] 25.05.2020 чи 27.05.2020 року подзвонив їй і сказав, що в нього померла сестра і що він буде писати заяву на три дні. Нікому передати цю інформацію він не просив. Вона про це нікому не повідомляла. Ніяких обов`язків з кадрового забезпечення вона не несе. Приблизно через 2 години [PERSON] знову їй подзвонив і сказав продовжувати займатись роботою. 27.05.2020 року з нею розмовляла [PERSON] , запитувала чи не дзвонив [PERSON] і вона казала, що він дзвонив. Освітлення було погане через велику кількість дерев та винограду. Вони постійно працювали, збирали вишні, черешні, полуницю, фасували їх в ящики і відвозили в Сєвєродонецьк по різним адресам. Залишки могли залишити собі з дозволу [PERSON] . Коли він перестав бути тво керівника все одно вимагав, щоб вони працювали. Їм це не подобались, тому вони скаржились [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що робив з іншими працівниками ремонт у [PERSON] вдома. Змушений був це робити так як боявся звільнення. Також займався доглядом дерев, інколи це займало цілий день, возив овочі і фрукти за адресами, які надавав [PERSON] на роботі [PERSON] всіх принижував, розповсюджував неправдиві чутки. Був присутній при звільненні. Овочі і фрукти возили в Сєвєродонецьк, заправляв за рахунок підприємства. Їздили поки не закінчувались фрукти. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази та заслухавши свідків, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. З копії трудової книжки встановлено, що [PERSON] на підставі наказу «Пр» № 3-К від 05.01.2005 року прийнято на посаду завідуючого складом № 1115, що підтверджується записом № 27. Також з копії трудової книжки встановлено, що 27.12.2005 року найменування було перейменовано на «Комунальна установа "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на підставі рішення Луганської обласної ради від 27.12.2005 року № 7/17, що підтверджується записом № 28 (а.с. 10 та зворотна сторона). 13.10.2014 року Позивача було призначено виконуючим обов`язків Директора Комунальної установи "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА БАЗА СПЕЦІАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО ПОСТАЧАННЯ" на підставі наказу «Пр № 63 від 12.10.2014 року, що також підтверджується записом у трудовій книжці № 29. Відповідно до копії розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 10 лютого 2020 року № 48-к «Про увільнення від виконання обов`язків директора комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» [PERSON] увільнено від виконання обов`язків директора комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» 10 лютого 2020 року (а.с. 11). Відповідно до копії наказу № 23 «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції» від 31 березня 2020 року виданого в.о. директора КУ «ЛОБСМП» [PERSON] відповідно до якого посадових осіб, які обіймають посади завідуючих складами КУ «ЛОБСМП» було зобов`язано забезпечити інсоляцію споруд та будівель, а також проїзд пожежної техніки відповідно до норм, встановлених чинним законодавством (а.с. 51). Згідно з копією листа «щодо пояснення про порушення трудової дисципліни» від 29.04.2020 року № 57 завідувачу складу №1115 КУ «ЛОБСМП» [PERSON] було доведено щодо вимоги надання письмового пояснення щодо невиконання наказу № 23 від 31.03.2020 року «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції» (а.с. 52). Згідно з копією наказу № 28 «Щодо порушення протипожежної дистанції» від 29 квітня 2020 року виданого в.о. директора КУ «ЛОБСМП» з ціллю не допущення порушень протипожежної дистанції та забезпечення проїзду пожежної техніки було вказано зробити відповідні дії встановлено строк виконання до 07.05.2020 року (а.с. 54). Відповідно до копії запиту [PERSON] щодо пояснення порушення трудової дисципліни від 04.05.2020 року № 28 останній просить роз`яснити слово «інсоляція» для складу № 1115 (а.с. 53). Згідно з копії акту від 07.05.2020 № 60 виданого в.о. директора КУ «ЛОБСМП» [PERSON], в присутності головного бухгалтера [PERSON]., бухгалтера [PERSON] , секретаря [PERSON] , зав. Відділом складу № 1115 [PERSON] проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт про наступне: наказом від 31.03.2020 № 23 було надано розпорядження щодо забезпечення інсоляції та протипожежної дистанції. Станом на 29.04.2020 року посадовою особою [PERSON] розпорядження виконано не було. З метою з`ясування обставин порушення [PERSON] трудової дисципліни від останнього було зажадано письмових пояснень. Згідно письмової відповіді [PERSON] від 04.05.2020 року, останнім було висловлено прохання роз`яснити положення чинного законодавства, пояснень по суті невиконання наказу не надійшло (а.с. 11 зворотна сторона). Також в матеріалах справи міститься копія листа «щодо виконання наказу» від 19.05.2020 року № 66 завідувачу складу №1115 КУ «ЛОБСМП» [PERSON] було доведено щодо вимоги надання письмового пояснення щодо невиконання наказу № 28 від 29.04.2020 року «Щодо порушення протипожежної дистанції та забезпечення проїзду пожежної техніки» (а.с. 55). Відповідно до копії наказу № 29 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача складу № 1115 [PERSON] » від 12 травня 2020 року підписаного в.о. директора [PERSON] [PERSON] за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у невиконанні вимог наказу щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції № 23 від 31.03.2020 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано заходи стягнення у вигляді догани (а.с. 12). Окрім цього відповідно до копій акту 2 про факт відсутності працівника на робочому місці від 25.05.2020 року № 75, копій акту 3 про факт відсутності працівника на робочому місці від 26.05.2020 року № 76, копій акту 4 про факт відсутності працівника на робочому місці від 27.05.2020 року № 77 [PERSON] був відсутній на робочому місці 8 годин з 8 год. 00. хв до 16 год. 30 хв 25.05.2020, 26.05.2020 та 27.05.2020 року (а.с. 56-58). Відповідно до копії листа від 28.05.2020 року № 73 щодо надання письмових пояснень [PERSON] про причини відсутності на роботі 25.05.2020, 26.05.2020, 27.05.2020 року (а.с. 59) останнього було повідомлено про надання письмових пояснень. Згідно з актом 5 від 29.05.2020 року в.о. директором КУ «ЛОБСМП» в присутності головного бухгалтера, головного економіста, бухгалтера, секретаря, зв відділу № 2 складу № 1115 проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт про наступне: наказом від 29.04.2020 року № 28 було надано розпорядження щодо протипожежної дистанції та забезпечення проїзду пожежної техніки. Станом на 19.05.2020 року посадовою особою [PERSON] розпорядження, зазначене в п. 1 цього акту виконане не було. З метою з`ясування обставин порушення [PERSON] трудової дисципліни від останнього було зажадане письмових пояснень. Станом на 29.05.2020 року пояснень по суті невиконання наказу від 29.05.2020 року не надійшло (а.с. 60). Згідно з протоколом зборів працівників КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» від 29.05.2020 року в присутності 7 осіб розглянули доповідні записки від 28.05.2020 року та 29.05.2020 року про неприпустиму поведінку в колективі КУ «ЛОБСМП», за дестабілізацію робочого процесу закладу завідувачем складом № 1115 [PERSON] та невиконання ним своїх службових обов`язків. Яким було постановлено, що останній не виконує службові обов`язки, а саме не виконує накази, був відсутній на роботі впродовж трьох днів без пояснень, чим порушив трудову дисципліну, нанесенні тілесних ушкоджень працівнику (жінці), постійні знущання на адресу підлеглих та дестабілізації робочого процесу установи. Співробітники КУ «ЛОБСМП» не бажають працювати з останнім (а.с. 73-74). Згідно з актом 6 від 01.06.2020 року в.о. директором КУ «ЛОБСМП» в присутності головного бухгалтера, головного економіста, бухгалтера, секретаря, зв відділу № 2 складу № 1115 складено акт про наступне: завідуючий складом №1115 [PERSON] був відсутній на роботі 25.05.2020 - 8 годин, 26.05.2020 - 8 годин, 27.05.2020 - 8 годин, що зафіксовано у актах № 2 від 25.05.2020 року, № 3 від 26.05.2020, №4 від 27.05.2020 року. З метою з`ясування обставин порушення [PERSON] трудової дисципліни від останнього було зажадане письмових пояснень. Станом на 01.06.2020 року пояснень по суті не надійшло (а.с. 62). Відповідно до копії наказу № 30 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення [PERSON] » від 11.06.2020 року виданого в.о. директора [PERSON] . [PERSON] за вчинення дисциплінарного проступку, а саме систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, п. 3 ст. 40 КЗПП притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано захід стягнення у вигляді звільнення зі роботи за систематичне невиконання обов`язків, п. 3 ст. 40 КЗПП України (а.с. 75-77). Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України). Оцінивши зібрані у справі докази як в цілому, так і кожний окремо, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Частиною 2 статті 2 КЗпП України, передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладання договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення, якими є догана і звільнення. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За змістом статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна сукупність таких умов: конкретний факт порушення (дія чи бездіяльність); порушення стосується лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; з моменту виявлення порушення до накладення дисциплінарного стягнення минуло не більше місяця. Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Отже, для припинення трудових правовідносин з кожної конкретної підстави існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов`язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Звільнення працівника на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення, а тому при звільненні з цієї підстави роботодавець зобов`язаний дотримуватись порядку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, а також положень статті 43 КЗпП України (отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації), якщо працівник є членом профспілкової організації. Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна сукупності таких умов: конкретний факт порушення (дія чи бездіяльність); порушення стосується лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; повинно бути систематичним, тобто не першим, і якщо до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне стягнення; з моменту виявлення порушення до накладення дисциплінарного стягнення минуло не більше місяця. У пункті 22 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Представник позивача, обґрунтовуючи незаконність наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани зазначає, що позивача покарано на підставі не забезпечення процесу інсоляції будівель та споруд, що не входить до посадових обов`язків позивача та позивач не має нести відповідальність за забезпечення інсоляції будівель та споруд. З зазначеним твердженням суд погодитись не може, оскільки в посадових обов`язках позивача, а саме в п. 2.7, п. 2.9, п. 4.7 посадової інструкції завідувача складу Комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання», а саме п. 2 п. 2.7 посадової інструкції зазначено обов`язок завідувача складу забезпечувати утримання складських приміщень, територій та під`їзних шляхів складу в належному стані, підшукувати підрядників для проведення поточного та капітального ремонту складських теплових і водопровідних мереж. п. 2.9 вказаної інструкції передбачає необхідність суворого дотримання вимог з охорони праці та техніки безпеки, виконання протипожежних заходів та території і в приміщенні складу, пункт 4.7 передбачає відповідальність завідувача складу за стан складського обліку та дотримання вимог з охорони праці та техніки безпеки, вимог протипожежної безпеки (а.с.83-85). Суд не може взяти до уваги вказані доводи оскільки в зазначених пунктах інструкції обов`язок забезпечення утримання складських приміщень, територій та під`їзних шляхів складу в належному стані покладається на завідувача складу і «інсоляцію» можна віднести до них. Зазначене твердження стосується й наказу в частині протипожежної дистанції. Крім цього наказ № 23 від 31.03.2020 року «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції» не оскаржувались позивачем, а були виконані іншими посадовими особами на яких поширювалась їх дія, що свідчить про їх законність та зрозумілість для виконання. Щодо поважності відсутності на робочому місці 25, 26, 27 травня 2020 року, суд зазначає, що законодавство не містить чіткого визначення такого поняття як «поважні причини», воно є доволі суб`єктивним, і кінцеве рішення, щодо поважності причин відсутності працівника, приймає роботодавець. Разом з тим, до поважних причин можуть бути віднесені: пожежа, повінь (інші стихійні лиха), аварії або простій на транспорті, виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху), догляд за захворілим зненацька членом родини, відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника, відсутність за станом здоров`я, однак зазначені причини в даному випадку відсутні. В даній ситуації на думку суду потрібно було керуватися положеннями ст. 25 ЗУ «Про відпустку», відповідно до якої відпустка, без збереження заробітної плати, що надається працівникові в обов`язковому порядку - у разі смерті рідних по крові або по шлюбу: чоловіка (дружини), батьків (вітчима, мачухи), дитини (пасинка, падчірки), братів, сестер - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; інших рідних - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад або ст. 26 цього ж закону, без збереження заробітної плати за згодою сторін може надаватись й за сімейними обставинами, про те позивач, не пояснивши причину своєї відсутності на робочому місці безпосередньому керівнику, не надавши відповідної заяви, три дні був відсутній на робочому місці, після чого 28.05.2020 року о 15 год. 45 хв., надав заяву про надання частини щорічної основної відпустки у кількості трьох днів (а.с. 20). Такі дії [PERSON] на думку суду суперечать його ж власній позиції, щодо поважності причин відсутності на роботі та не відповідають положенням ані ст. 25 ані ст. 26 ЗУ «Про відпустку». Щодо незгоди позивача та його представників з п. 1.4 наказу від 11.06.2020 року № 30, оскільки представником відповідача, на його думку, 25.05.2020 року не складався акт № 75 про відсутність на робочому місці позивача, 26.05.2020 року, акт № 76 про відсутність позивача на робочому місці, а також 27.05.2020 року не складався акт № 77 про відсутність позивача на робочому місці. Суд зазначає, що у зв`язку із відсутністю позивача на робочому місці складались акти 2 «Про факт відсутності працівника на робочому місці» від 25.05.2020 року № 75, акт 3 «Про факт відсутності працівника на робочому місці» від 26.05.2020 року № 76 та акт 4 «Про факт відсутності працівника на робочому місці» від 27.05.2020 року № 77 при цьому в них фактично використовувалась подвійна нумерація, а саме поряд із номерами 2, 3 та 4 використовувався номер їх внутрішньої реєстрації який і був зазначений в наказі 30 «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення [PERSON] » від 11.06.2020, а тому доводи позивача та його представників з даного приводу є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги. Зважаючи на викладене, позивач, перебуваючи на посаді завідувача складу № 1115 КУ «Луганська обласна база спеціального медичного постачання», допустив порушення покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, обов`язків, а саме не виконав наказу № 23 від 31.03.2020 року «Щодо порушення інсоляції та протипожежної дистанції», не виконав наказу № 28 від 29.04.2020 року «Щодо порушення протипожежної дистанції», а також без відповідної правової підстави був відсутній на роботі 25.05.2020, 26.05.2020 та 27.05.2020 року без пояснень причин своєї відсутності. Також судом встановлено, порушення [PERSON] трудової дисципліни під час спілкування з [PERSON] та іншими працівниками, які написали про це доповідні записки керівнику (а.с. 61, 64-67, 69-72). При цьому, суд вважає не суттєвим зауваження представника позивача щодо того, що дані доповідні записки мають майже однакову форму та на його думку, писались працівниками узгоджено, оскільки в даному випадку істотним є лише достовірність фактів викладених в них. А отже, систематичне невиконання [PERSON] трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку мали систематичний характер, що є підставою для його звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України. Крім цього в доповідних записках працівники повідомляли про вчинення [PERSON]. інших порушень трудової дисципліни, таких як вживання алкогольних напоїв на робочому місці, використання службового транспорту в особистих цілях, примушування працівників до виконання не передбачених трудовим договором робіт, образи працівників та ін, однак дані порушення не є предметом судового розгляду, а тому суд не бере їх до уваги, як не бере до уваги і доводів позивача на їх спростування. Аналізуючи допущені [PERSON] порушення його трудових обов`язків, суд приходить до висновку про те, що єдиною їх причиною стало те, що позивач, пропрацювавши тривалий час на керівній посаді, не сприймав своїм безпосереднім керівником, свою колишню підлеглу [PERSON] та не бажав виконувати її вказівки, інших причин не виконання зазначених наказів, в тому числі і поважних, суд не знаходить. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до Комунальної установи «Луганська обласна база спеціального медичного постачання» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходу стягнення у вигляді звільнення з роботи, поновлення в займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed