Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

За позовом представника позивача [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 1973 - 1983 років, [PERSON] збудувала житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] Згідно рішення виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів від 02.07.1984 року, видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] В свідоцтві зазначено, що будинок з господарськими будівлями належить колгоспному двору, головою якого зазначено [PERSON]. Крім того, в свідоцтві зазначено місцезнаходження домоволодіння (колгоспного двору) - [ADDRESS]. Водночас, у зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків та перейменування вулиць назву [ADDRESS] змінено на [ADDRESS], а номер будинку з №28 на №30. 02.07.1984 року, житловий будинок /цілий/, зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, голова якого [PERSON] та здійснено запис в реєстрову книгу №4 за реєстровим №496. Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була [PERSON], а членом цього колгоспного двору її онука - [PERSON]. Згідно зі ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, а відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу частки кожного члена двору рівні. Таким чином, з 15 квітня 1991 року спірний житловий будинок перебував у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] (ч.1 ст.17 Закону України "Про власність" від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст.112 ЦК України в редакції 1963 року). За життя [PERSON] угода про виділ/зміну часток спірного житлового будинку не укладалася, рішення суду про виділ/зміну або поділ цього будинку відсутнє. Враховуючи вищевикладене ? частина спірного житлового будинку належала [PERSON], а інша ? частина належить позивачці. При цьому, [PERSON] померла [INFO]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.04.1996 року, виданим Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. Спадщина відкрита [INFO] року. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця [PERSON], а саме: [ADDRESS] До спадкового майна [PERSON] належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS], як особи у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок. Спадкодавець склала заповіт, який 02.12.1983 року посвідчено Корх Дмитром Семеновичем, секретарем виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів Корюківського району, Чернігівської області. Із заповіту слідує, що спадкодавець на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем свою дочку - [PERSON], якій заповіла все майно. При цьому у порядку визначеному ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори, [PERSON], не подавалася, проживала вона окремо від спадкодавця. За таких обставин [PERSON] не прийняла спадщину [PERSON]. Держава Україна в особі уповноважених державних органів управління не прийняла спадщину [PERSON]. Прио неприйняття спадщини державою можна зробити висновок із наступного: - відсутні дії державних органів, які б свідчили про те, що вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном; - державні органи не зверталися до державної нотаріальної контори у порядку визначеному ст.560 ЦК України в редакції 1963 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців до 01.01.2004 року. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435 - IV, законодавець встановив, що: "правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст.1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року". В позові зазначено, що відповідач у відповідності до вимог ст.1277 ЦК України №435-IV не подав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, судом спадщина відмерлою не визнана. [PERSON], являється онукою [PERSON]. Зазначена обставина слідує із свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 05.04.1970 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. В якому в графі мати зазначено [PERSON]. В свою чергу [PERSON], являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER] від 04.09.1958 року, виданим Холминським Райбюро ЗАГС Чернігівської області, в якому в графі мати зазначено [PERSON]. При цьому після реєстрації [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 28.01.1967 року, видане Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області). Крім того, із свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.05.1989 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області, слідує, що [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Таким чином відповідно до ст.1265 ЦК України, [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] /спадкоємець п'ятої черги/. За приписами ч.3 ст1268 ЦК України встановлено, що "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї". [PERSON] постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є онука спадкодавця - [PERSON]. Відповідно до ст.325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на зазначене, позивачці належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS], як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частина зазначеного житлового будинку у порядку спадкування за законом майна [PERSON]. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] - оцінює в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок. Просить суд визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] за [PERSON], місце проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] (1/2 частина якого належить їй, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частину якого вона набула у порядку спадкування за законом майна [PERSON]). У судове засідання позивач не з'явилась подала посьмову заяву про слухання справи без її участі , та за участі її представника [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, позов підтримує. Також подано заяву про відмову від позовних вимог щодо відповідача [PERSON]. Представник відповідача Холминської сільської ради в судове засідання не з'явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась подала письмову заяву про слухання справи без її участі. Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] з 2002 року і по даний час не заводилась. Державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомив, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] за період з квітня 1996 року по грудень 2001 року і Корюківською державною нотаріальною конторою не заводилась. Третя особа, представник Реєстраційної служби Корюківського РУЮ в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що протягом 1973 - 1983 років, [PERSON] збудувала житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] Згідно рішення виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів від 02.07.1984 року, видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] В свідоцтві зазначено, що будинок з господарськими будівлями належить колгоспному двору, головою якого зазначено [PERSON]. Крім того, в свідоцтві зазначено місцезнаходження домоволодіння (колгоспного двору) - [ADDRESS]. Водночас, у зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків та перейменування вулиць назву [ADDRESS] змінено на [ADDRESS], а номер будинку з №28 на №30. 02.07.1984 року, житловий будинок /цілий/, зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, голова якого [PERSON] та здійснено запис в реєстрову книгу №4 за реєстровим №496. Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була [PERSON], а членом цього колгоспного двору її онука - [PERSON]. Згідно зі ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, а відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу частки кожного члена двору рівні. Таким чином, з 15 квітня 1991 року спірний житловий будинок перебував у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] (ч.1 ст.17 Закону України "Про власність" від 7 лютого 1991 року №697-ХІІ, ст.112 ЦК України в редакції 1963 року). За життя [PERSON] угода про виділ/зміну часток спірного житлового будинку не укладалася, рішення суду про виділ/зміну або поділ цього будинку відсутнє. Враховуючи вищевикладене ? частина спірного житлового будинку належала [PERSON], а інша ? частина належить позивачці. При цьому, [PERSON] померла [INFO]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.04.1996 року, виданим Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. Спадщина відкрита [INFO]. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця [PERSON], а саме: [ADDRESS] До спадкового майна [PERSON] належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS], як особи у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок. Спадкодавець склала заповіт, який 02.12.1983 року посвідчено Корх Дмитром Семеновичем, секретарем виконавчого комітету Холминської селищної Ради народних депутатів Корюківського району, Чернігівської області. Із заповіту слідує, що спадкодавець на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем свою дочку - [PERSON], якій заповіла все майно. При цьому у порядку визначеному ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори, [PERSON], не подавалася, проживала вона окремо від спадкодавця. За таких обставин [PERSON] не прийняла спадщину [PERSON]. Держава Україна в особі уповноважених державних органів управління не прийняла спадщину [PERSON]. Прио неприйняття спадщини державою можна зробити висновок із наступного: - відсутні дії державних органів, які б свідчили про те, що вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном; - державні органи не зверталися до державної нотаріальної контори у порядку визначеному ст.560 ЦК України в редакції 1963 року, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, спадщина не була прийнята ніким із спадкоємців до 01.01.2004 року. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435 - IV, законодавець встановив, що: "правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст.1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року". В позові також зазначено, що відповідач у відповідності до вимог ст.1277 ЦК України №435-IV не подав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, судом спадщина відмерлою не визнана. [PERSON], являється онукою [PERSON]. Зазначена обставина слідує із свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 05.04.1970 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області. В якому в графі мати зазначено [PERSON]. В свою чергу [PERSON], являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER] від 04.09.1958 року, виданим Холминським Райбюро ЗАГС Чернігівської області, в якому в графі мати зазначено [PERSON]. При цьому після реєстрації [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про одруження [NUMBER] від 28.01.1967 року, видане Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області). Крім того, із свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.05.1989 року, виданого Холминською селищною радою, Корюківського району, Чернігівської області, слідує, що [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Таким чином відповідно до ст.1265 ЦК України, [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] /спадкоємець п'ятої черги/. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України встановлено, що "Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї". [PERSON] постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини, заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подавала. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є онука спадкодавця - [PERSON]. Відповідно до ст.325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на зазначене, позивачці належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS], як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частина зазначеного житлового будинку у порядку спадкування за законом майна [PERSON]. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями під [ADDRESS] позивач оцінює в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок. Позивач просила суд визнати право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] за [PERSON], місце проживання: [ADDRESS], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] (1/2 частина якого належить їй, як особі у спільній сумісній власності якої перебував цей спірний житловий будинок та ? частину якого вона набула у порядку спадкування за законом майна [PERSON]). Представником позивача в період розгляду позову подано заяву до суду про відмову від позовних вимог до [PERSON]. З приводу вказаної заяви судом буде винесено окремо відповідна ухвала. Представник відповідача Холминської сільської ради в судове засідання не з"явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання власником спадкового нерухомого майна - житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем [PERSON] при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Outcome: approved