Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивачка 15.04.2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних та моральних збитків нанесених в результаті залиття нежитлового приміщення. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що вона, [PERSON] , є власницею нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку [ADDRESS] , яке в цілому складається з приміщень, загальною площею 53,2 кв.м., основною площею 36,4 кв.м., відображених у технічному паспорті від 04.11.2011 року. Над нежитловим приміщенням першого поверху в будинку [ADDRESS] знаходиться квартира [ADDRESS] . Власником 52/100 частини цієї квартири є відповідачка [PERSON] .. Посилалась на те, що протягом останніх кількох років, з вини відповідачки [PERSON] , нежитлове приміщення першого поверху №101 в будинку [ADDRESS] , неодноразово затоплювалось водою. Останнє, триваюче залиття нежитлового приміщення позивача відбулося з 21.03.2019 року по 28.03.2019 року. Доказом зазначеному є відповідний акт від 28.03.2019 року. Оскільки власницею ізольованих 52/100 частин квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] , то саме вона недбало ставилася до внутрішнього квартирного обладнання, а саме: системи водопостачання, в результаті чого це призвело до залиття нежитлового приміщення позивачки [PERSON] , а тому саме відповідачка [PERSON] , як власник ізольованих 52/100 частин квартири [ADDRESS] , несе відповідальність за спричинену шкоду позивачці [PERSON] .. Згідно акту, в результаті останнього триваючого заливу позивачці [PERSON] нанесена значна матеріальна шкода, яка згідно з Кошторисної документації на проведення відновлювального ремонту нежитлового приміщення №101 складає 199306 гривень, та у подальшому буде підтверджена відповідним висновком судової експертизи. Позивачка також вважає, що має право на відшкодування їй моральної немайнової шкоди противоправною поведінкою відносно неї відповідачкою [PERSON] . Моральна шкода виражається в тому, що з вини відповідачки пошкоджене майно позивачки, яке вона зараз повинна ремонтувати та відновлювати. Це пов`язано з моральними стражданнями та переживаннями в результаті пошкодженого майна значної вартості, втратою значного часу на пошук будівельних матеріалів, будівельної фірми, яка здійснить ремонт нежитлового приміщення, проведення оцінки пошкодженого майна, втратою часу на відвідування суду де буде розглядатися її цивільний позов до відповідачки, витратою значних коштів з перспективою їх повернення у далекому майбутньому на ремонт, проведення експертиз, складення кошторисної документації, сплату судових зборів, сплату виконавчих внесків, оплату правової допомоги адвокату і т.д.. Моральну шкоду позивачка [PERSON] оцінює у 100000 гривень. Оскільки у досудовому порядку врегулювати спір не виявляється можливим, звернулись до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 06.05.2019 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою суду від 29 липня 2019 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 22.06.2020 року разом із висновком експерта №19-5248-5262 (а.с.77-89). Матеріали справи суддя отримала 23.07.2020 року. Ухвалою суду від 30.07.2020 року поновлено провадження та призначено зазначену справу\~до розгляду\~у підготовчому\~засіданні на 12.10.2020 року. У підготовче засідання 12.10.2020 року сторони не з`явилися, [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Також надала суду заяву про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] .. Розгляд справи відкладено на 16.11.2020 року. Через неявку сторін розгляд 16.11.2020 року та 14.12.2020 року відкладався. У підготовче засідання 01.03.2021 року [PERSON] не з`явилася, представник позивача адвокат Кліменко В.П. надав суду заяву, в якій просив закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Проти задоволення заяви про залучення до участі у справі співвідповідача заперечував. Також просив справу розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, представник відповідачки адвокат Ляшенко Е.А. надав суду заяву, в якій просила закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Також просила справу розглядати за відсутністю сторони відповідача. Ухвалою суду від 01.03.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 12.05.2021 року. За клопотанням представника відповідача, з метою мирного врегулювання спору, розгляд справи 12.05.2021 року був відкладений на 08.07.2021 року. У судовому засіданні 08.07.2021 року суд протокольно розглянув клопотання представника відповідача щодо залучення в якості співвідповідача [PERSON] та у зв`язку з незгодою представника позивача відмовив. Сторони підтримали їх позиції та обставини, викладені у позові та відзиві на позов. По справі було оголошено перерву до 06.10.2021 року з зобов`язанням сторін надати оригінали доказів для огляду. У судовому засіданні 06.10.2021 року були присутні: представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] .. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стягнувши також витрати на правову допомогу. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити, посилаючись на їх недоведеність та необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що позивачка, [PERSON] , є власником нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку [ADDRESS] , яке в цілому складається з приміщень, загальною площею 53,2 кв.м., основною площею 36,4 кв.м., відображених у технічному паспорті від 04.11.2011 року. Право власності\~позивачки [PERSON] \~на зазначене\~нежитлове приміщення\~виникло на\~підставі Свідоцтва\~про право\~власності,\~виданого виконавчим\~комітетом Одеської\~міської Ради\~від 13.02.2012\~року та\~у встановленому\~законом порядку\~було зареєстровано\~29.02.2012\~року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Доказом зазначеному є відповідний Витяг про це з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Над нежитловим приміщенням першого поверху в будинку [ADDRESS] знаходиться квартира [ADDRESS] , власником 52/100 частини якої є відповідачка [PERSON] .. Право власності відповідача на вказану частину квартири виникло на підставі Договору дарування від 08.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. (реєстр №1633) та 14.04.2019 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Доказом зазначеному є відповідна Інформаційна довідка від 14.04.2019 року. З 21 березня 2019 року по 28 березня 2019 року відбулось триваюче залиття приміщення позивача, про що комісією у складі головного інженера КП «ЖКС «Портофранківський» Царія Р.А., голови комісії начальника дільниці №7 Шилкова Л.Г., старшого майстра дільниці №7 [PERSON] , слюсаря-сантехніка дільниці №7 Іорга М.Д., членів комісії, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, водовідведення, представника власника нежитлового приміщення [PERSON] та власника 52/100 частин квартири [ADDRESS] [PERSON] було складено акт від 28.03.2019 року (а.с.23-26). Згідно даного акту було зафіксовано постійне різної інтенсивності заливання нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку [ADDRESS] , каналізаційними стоками із трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, що розташований в 52/100 частині квартири [ADDRESS] . Згідно вказаного Акту, при огляді "21" березня 2019 року, "25" березня 2019 року, "28" березня 2019 року санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), 52/100 частин квартири [ADDRESS] , приватної форми власності, розташованих на другому поверсі двохповерхового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлено, що санвузол (умивальник, унітаз, душова кабіна) розташовані над підсобним приміщенням, площею 11,0 кв.м., на першому поверсі. При огляді санвузла 52/100 частин квартири [ADDRESS] , приватної форми власності, розташованих на другому поверсі двохповерхового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлено, що система водопроводу, в тому числі водопровідних кранів та змивного бачку, умивальнику, душової кабіни, перебувають у робочому стані, протікання, витоки, закупорки, засмічування, зриви гідравлічних затворів, і негерметичність стикових з`єднань відсутні, провести обстеження водопроводу та його сполучень неможливо, оскільки всі комунікації розташовані під керамічною плиткою та шаром штукатурки. Провести обстеження трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни), неможливо, оскільки всі комунікації розташовані під керамічною плиткою, та, можливо, цементною стяжкою. При зливі у трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни 52/100 частин квартири [ADDRESS] , приватної форми власності, розташованих на другому поверсі двохповерхового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , пофарбованої води, посилилось залиття стелі зазначеного підсобного приміщення на першому поверсі, та виявлено відповідний колір рідини, що викликає залиття. Зазначений злив відбувся "26" березня 2019 року у присутності [PERSON] . Комунальне підприємство «ЖКС «Портофранківський», як організація, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, каналізації, сповіщає, що за узгодженням встановлення чи заміни трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної системи санвузла (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни), та за проведенням робіт з встановлення чи заміни трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни), чи ремонту трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни), гр. [PERSON] не зверталась, порушення правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем заперечує, усунути протікання, випадкове засмічення, а також провести профілактичні роботи (огляди, прочищення) відмовляється. Згідно акту комісією були викладені наступні висновки і рекомендації: Причиною залиття, аварії, що трапилась на трубопроводі внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни) 52/100 частин квартири [ADDRESS] , приватної форми власності, розташованих на другому поверсі двохповерхового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , є несанкціоноване та некваліфіковане втручання в систему трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), а саме встановлення трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), власними силами, без належного узгодження та звертання до організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, каналізації, а також відсутність контролю за технічним станом і збереженням внутрішніх мереж каналізації, встановлених санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, вчинення дій, що унеможливлюють проведення оглядів, профілактичного обслуговування, ремонтів, запобігання аваріям та їх ліквідації, свідома відмова від утримання системи трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), у належному технічному і санітарному стані, ліквідації витоків, засмічень, затоплень тощо, а також в присутності комісії відмова від усунення несправностей, які вимагають негайного вжиття заходів, налагодження і регулювання технічного обладнання, гр. [PERSON] . Для усунення протікання каналізаційних стоків необхідно провести демонтаж керамічної плитки, яка вкриває трубопровід внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни), із демонтажем цементної стяжки (у випадку її існування), 52/100 частин квартири [ADDRESS] , приватної форми власності, розташованих на другому поверсі двохповерхового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , для належного ремонту (чи у необхідному випадку повної заміни) трубопроводу та приєднаних приладів, у повній відповідності до існуючих державних будівельних норм. Обсяг заподіяної шкоди можливо визначити за допомогою експерта. Огляд підсобного приміщення, площею 11,0 кв.м., в будинку [ADDRESS] , на першому поверху у нежитлових приміщеннях № 101 (сто один), проводився комісією «21» березня 2019 року, «22» березня 2019 року, «25» березня 2019 року, «26» березня 2019 року, «27» березня 2019 року, «28» березня 2019 року. Згідно акту, відповідачка [PERSON] від його підписання відмовилась. Акт був підписаний членами комісії та засвідчений начальником дільниці №7 КП «ЖКС «Портофранківський». Згідно висновку судового експерта ОНДІСЕ Ковальчук О.У. судової будівельно-технічної експертизи №19-5248-5252, складеного 06.07.2020 року на виконання ухвали суду від 29.07.2019 року (а.с.77-89), зазначено, що: - «в нежитловому приміщенні №101 на першому поверсі житлового будинку за адресою [ADDRESS] , встановлено наявність пошкоджень внутрішнього оздоблення, які характерні для пошкоджень та дефектів від дії води»; - «причина залиття була визначена на підставі акту про залиття, аварію, що трапилась на системі водовідведення (каналізації) від 28.03.2019 року), а саме несанкціоноване втручання в систему трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), а саме встановлення трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), власними силами, без належного узгодження та звертання до організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, каналізації»; - вартість відновлювального ремонту в нежитловому приміщенні №101 першого поверху в будинку [ADDRESS] в березні 2019 року після залиття приміщення становить 47\~768 грн.. За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено кошти у розмірі 15\~072, 00 грн., про що свідчить акт №19-5248-5252 здачі-приймання висновку експерта від 06.07.2020 року (а.с.89). На думку суду зазначений доказ є належним та допустимим. Дані докази не спростовані відповідачем. Відповідно до частини другої статті 11\~ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~27.03.1992\~року №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідно до п.2.3.6 Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Відповідно до додатку 4 до п.2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехника; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії (чітко зазначивши причини); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто завдав шкоду); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомленні мешканці квартир, які його також підписують. В абз.2 п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за № 76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4). Натомість Додаток 4 вимагає чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей акту. Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації(підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника(наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника(наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода(обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Суд, дослідивши акт про залиття від 28.03.2019 року, вбачає, що останній вимогам Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, як того вимагає Додаток до п.2.3.6 Правил, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття», складений у відповідності до чинного законодавства (у відповідному складі комісії , та містить усі інші необхідні дані, передбачені Правилами). Обставини, викладені у цьому акті, не спростовані не спростовані відповідачем. При цьому суд не приймає до уваги акт від 29.09.2020 року, наданий представником відповідачки до відзиву, згідно якого 22.07.2020 року під час проведення прочистки труб каналізації в квартирі [ADDRESS] , було виявлено монтажну піну, яка могла бути причиною неналежного функціонування каналізаційної труби, оскільки наявність такої піни була виявлена пізніше виникнення спірних правовідносин (залиття за період із 21 по 28 березня 2019 року), окрім того, даний акт не містить відомостей з приводу того, хто саме та за яких причин «задув» будівельною піною каналізаційну трубу. Отже, оскільки наявність вини відповідачки у завданні збитків позивачу унаслідок залиття з 21 по 28 березня 2019 року нежитлових приміщень, розмір таких збитків згідно висновку експертизи відповідачем не спростовано, та враховуючи що представник позивача не заперечував в судових дебатах стягнути лише матеріальну шкоду, що зазначено судовим експертом, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] частково відповідно до ст.1166 ЦК України та вбачає можливість задоволення їх в розмірі, визначеного висновком судової експертизи, а саме 47\~768 грн.. Також суд вбачає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтвердженні витрати, пов`язані за проведення експертного дослідження, у розмірі 15\~072. 00 грн. (п`ятнадцять тисяч сімдесят дві гривень 00 копійок). Із приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Утім, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, щоб свідчив про заподіяння відповідачем позивачу моральних страждань, та його оцінки, тому позивачем не доведено позовні вимоги у цій частині також. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , то і судові витрати стягуються пропорційно задоволеним вимогам у сумі 479 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial