Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд, у зв"язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей, позбавити [PERSON] батькiвських прав відносно сина [PERSON], 12 квітня 2015 року та дочки [PERSON], [INFO]. Також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей за минулий час, починаючи з 13 листопада 2017 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 600 гривень на кожну дитину щомісячно, та з 01 грудня 2018 року стягнути аліменти у розмірі по 950 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 12 квітня 2015 року та дочка [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року відповідач залишила дітей на опіку бабі (його матері) [PERSON] та дала свою згоду на призначення\~ [PERSON] опікуном над дітьми на невизначений термін. [PERSON] на даний час проживає за іншою адресою, а саме у селі Лісопіль Костопільського району Рівненської області, де проживає разом зі своїм співмешканцем та їхньою дитиною. 08 липня 2017 року мати взяла сина до себе на один день, а повернула лише 13 листопада 2017 року. Діти під час їх передачі бабі були хворими та занедбаними. Були оглянуті медиками, проліковані, й на даний час потребують реабілітаційного лікування. Спільними дітьми, на даний час, відповідачка не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. [PERSON] не виконує батьківських обов"язків щодо виховання малолітніх дітей, не цікавиться їх життям та здоров"ям, не спілкується з ними, матеріально не допомагає, хоча жодних перешкод для цього він їй не створює. Діти перебувають на його повному утриманні, матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей також не надає. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.30 год. 23 січня 2019 року\~ з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді "а заперечень. В підготовчому судовому засіданні неодноразово оголошувались перерви у зв"язку із неявкою відповідача. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року підготовче судове засідання у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.30 год. 11 березня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав доводи позивача, просить його позов задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради [PERSON] в судовому засіданні Висновок органу опіки та піклування № 08-1359 від 27 серпня 2018 року підтримала у повному обсязі та просить суд позов [PERSON] в інтересах малолітніх дітей задовольнити. Свідок [PERSON] суду показала, що вона сусідка позивача. Вказала, що бачила відповідачку до 2017 року за адресою м.Рівне, вул.Золотіївська, 59. Відповідач періодично забирала дітей та уходила, а потім приходила. Протягом року не цікавиться дітьми. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є мамою позивача. Відповідач ухиляється вiд виконання своїх обов"язкiв по вихованню дітей, не забезпечувала харчування, медичного огляду та лікування дітей. Стан здоров"я дітей був у незадовольному стані. В липні 2017 року вона забрала [PERSON] та повернула дитину в листопаді 2017 року і з того часу не цікавиться та не приймає участі у вихованні дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток,\~ а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Заслухавши виступи учасників справи, покази свідків, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є батьками малолітніх [PERSON], 12 квітня 2015 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії І-ГЮ №230973 виданим 25 квітня 2015 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1044 та серії І-ГЮ №258789 виданим 05 липня 2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1751, відповідно. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та утриманню дітей, не проявляє до них батьківської уваги та любові, не турбується про фізичний та духовний розвиток сина [PERSON] та дочки [PERSON], не цікавиться їх життям. Крім того, згідно епікризів Міської дитячої лікарні РМР, довідки КЗ "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини", довідок про стан здоров"я, виписок із медичних карт пацієнта реабілітаційного центру КЗ "РОСБД", результатів досліджень сімейної клініки, консультацій хірурга (ортопеда) та педіатра, результатів досліджень медичної лабораторії "Діла" (а.с. 26-51) вбачається, що малолітні діти були обстежені та перебували на лікуванні в медичних закладах, догляд за якими здійснювала бабуся [PERSON]. Малолітні діти на теперішній час проживають та зареєстровані з батьком та бабусею за адресою місто Рівне, вулиця Золотіївська, 59, де створені належні умови для проживання, виховання і розвитку дітей. Мати дітей зареєстрована та проживає за іншою адресою, з дітьми не проживає. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3\~ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"\~виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Положеннями норм\~Сімейного кодексу України\~встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов"язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.\~150,\~151,\~152,\~155 СК України). Відповідно до положень статті 12 частини 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини", ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дітей, причому поглядам дітей приділяється належна увага згідно з їх віком і зрілістю. З цією метою дітям, зокрема, надається можливість бути заслуханими в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дітей, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] та дочки [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 27 серпня 2018 року. Вказана комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно сина та дочки. Згідно висновку від 27 серпня 2018 року № 08-1359, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] та дочки [PERSON], оскільки вона не виконує батьківські обов"язки щодо виховання та утримання дітей, не проявляє батьківської турботи та любові, не спілкується з ними. Поведінка матері не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дітей. Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупностi, суд вважає, що відповідач [PERSON], вiдповiдно до вимог пункту 2 частини першої статті 164 Сiмейного кодексу України, повинна бути позбавлена батькiвських прав стосовно її сина [PERSON], 12 квітня 2015 року та дочки [PERSON], [INFO], оскiльки судом встановлено, що вона ухиляється вiд виконання своїх обов"язкiв по вихованню дітей. Оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов"язками, не втрачаючи можливості їх виконувати, злісно ухиляється від виконання усіх своїх обов"язків щодо них, рішення про позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним та правильним в інтересах дітей. Це позитивно вплине на долю дітей, відповідає їх інтересам, а також захистить права дітей, як зараз, так і у майбутньому. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання своїх дітей не надає, а тому суд вважає необхідним, з метою захисту прав дітей на матеріальне забезпечення, стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, які мають істотне значення, в тому числі, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, тощо. Враховуючи встановлені по справі обставини та приймаючи до уваги вимоги статей 180,182,184 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі, який просить позивач, а саме, 950 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину,щомісячно,до повноліття дітей. При ухваленні рішення суд приймає до уваги і положення частини другої статті 166 СК України, відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час,\~ то позов у цій частині суд вважає недоведеним та безпідставним. Відповідно до вимог ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак, позивач [PERSON] жодних доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останньої від їх сплати, суду не подав. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial