Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на земельну частку пай в порядку спадкування, в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,55 га - багаторічних насаджень та площею 0,15 га - пасовищ , які розташовані на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], посилаючись на те, що 01.11.2007року померла його матір [PERSON], якій за життя згідно сертифікату № 0533959 від 28.01.1998року, належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ " Ударний" в смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області, які складалися з ріллі, багаторічних насаджень та пасовищ, розташованих на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області. Так, померла [PERSON] за життя на підставі зазначеного вище сертифікату отримала у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 6, 91 га ріллі, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 085527, виданим [PERSON] районною державною адміністрацією 12.08.2004року. Позивач зазначив, що після смерті матері він на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 13.05.2008року державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину зазначену земельну ділянку площею 6,91га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, зазначив позивач, на підставі протоколу № 2 загальних членів ВАТ " Ударний" " Про паювання земель переданих у колективну власність", [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ "Ударний". За життя його матір не встигла оформити документи, що підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки. При зверненні до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки , що належали за життя [PERSON] отримав відмову, оскільки не надав правовстановлюючих документів. Реалізуючи своє право спадкоємця він звернувся до [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ, а всього 0,70га, проте також отримав відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки він є спадкоємцем, а померла не розпочала процедуру приватизації спірних земельних часток( паїв). В судове засідання позивач не з'явився надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, про те, що заперечень проти позову не має та зазначив , що відповідно до [PERSON] робочої комісії про визначення земельного паю ВАТ " Ударний" від 15.01.1998року розмір земельного паю на кожного члена ВАТ " Ударний " в умовних кадастрових гектарах складає 7,31 га в тому числі: рілля 6,61 га, багаторічні насадження - 0,55га, пасовищ - 0,15 га. На момент виготовлення державних актів на право власності на ріллю багаторічні насадження та пасовища не подрібнювались на окремі ділянки у зв'язку з тим, що земельні ділянки під багаторічними насадженнями повинні використовуватись сумісно до їх розкорчовування. Станом, на день розгляду справи у суді багаторічні насадження списані та розкорчовані. Тому, тільки після проведення робіт з розкорчовування виникла необхідність розпаювання цих земельних ділянок між членами ВАТ " Ударний", а саме багаторічних насаджень по 0.55 га та пасовищ по 0,15 га, та отримання вказаних земельних ділянок останніми в натурі . На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995року № 720/95 " Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємстввам і організаціям , право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. [PERSON] Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ " Ударний", що розташований в смт. Тарутине Одеської області, на підставі рішення [PERSON] селищної ради народних депутатів від 05.09.1997року № 3 передано землю у колективну власність розміром 2385,6га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] Протоколу № 2 загальних зборів членів ВАТ " Ударний" від 1998року було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.14). [PERSON] робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 15.01.1998року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 7,31( а.с.15). Відповідно до списку громадян членів ВАТ " Ударний " Тарутинського району Одеської області - [PERSON] ( № 333) отримала право на земельну частку( пай ) ( а.с. 16-17). [PERSON] сертифікату № 0533059 від 28.01.1998року [PERSON] належить право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". що розашований на териорії [PERSON] селищної ради Одеської області ( а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 113964 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Одеської області - [PERSON] померла 01.11.2007року. [PERSON] свідоцтва про народження серії ЯИ № 455956 виданого [PERSON] бюро запису актів цивільного стану Одеської області 22.07.1955року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2008року виданого державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 2017, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла 01.11.2007року є її син [PERSON]. Крім того, на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав у спадок після смерті своєї матері земельну ділянку, що належала померлій на праві приватної власності площею 6,91 га, з них ріллі 6,91га та яка розташована на території [PERSON] селищної Ради Тарутинського району Одеської області, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 085527, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією 12.08.2004року. [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №2182399 який виданий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2008року зареєстрованого в реєстрі № 2017 - [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,91га , що розташована на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спрадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлій [PERSON] за життя згідно сертифікату № 0533059 від 28.01.1998року належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". Крім того, встановлено, що померла частково оформила право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 6,91га розташовану на території [PERSON] селищної Ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 085527, виданим [PERSON] районною державною адміністрацією 12.08.2004року, а позивач [PERSON] прийняв спадщину, що залишилась після смерті його матері [PERSON] також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 6,91га. Тож , на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді багаторічних насадженнь площею 0,55 га та пасовища площею - 0,15га, що належала померлій [PERSON] за життя згідно сертифікату № 0533059 від 28.01.1998року та не заперечувалось відповідачем - остання не встигла виготовити правовстановлюючі документи. При зверненні до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.55 га пашні та 0.15 га пасовища позивачу було розяснено, що для цього йому необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно. При зверненні до [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі позивач отримав лист з зазначенням про те, що він не є власником цих земельних ділянок, та рекомендацію звернутись до суду ( а.с.7). Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Outcome: approved