Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили виділити у власність [PERSON] в натурі 29/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 29/100 частин вказаного домоволодіння, що складається з: частини житлового будинку літ. "А" з прибудовами в складі приміщень: літ. "А": 4-2 житлова кімната площею 14,6 кв.м; 4-3 житлова кімната площею 13,6 кв.м; 4-4 житлова кімната площею 10,0 кв.м; 4-5 житлова кімната площею 14,3 кв.; літ. "а3": VІ прибудова площею 2,8 кв.м; літ. "а1" VІІ прибудова площею 3,8 кв.м; літ. "а7" VІІІ прибудова площею 6,2 кв.м; літ. "а2" ІХ прибудова площею 7,9 кв.м. Всього 73,2 кв.м, в тому числі житлова 52,5 кв.м; господарських будівель і споруд: літ. "Г" сарай; погріб під "Г" літ. "З" вбиральня; літ. "К" сарай, літ. "Л" сарай; №1 1/2 частина огорожі, №3 1/2 частина воріт, №5 1/4 частина водопроводу. Виділити у власність [PERSON] в натурі 23/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 23/100 частин вказаного домоволодіння, що складається з: літ. "Е" житловий будинок; літ. "е" прибудова; №1 1/2 частина огорожі; №3 1/2 частина воріт; №5 1/4 частина водопроводу. Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння; визначити порядок користування земельною ділянкою відповіднол до висновку експертизи від 03.01.2020 року №2. В обгрунтування позову вказали, що [PERSON] є власником 18/100 частин спірного домоволодіння, а [PERSON] власником 54/100 частин, співвласниками інших частин домоволодіння є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Ними проведено судово-будівельну експертизу для визначення можливих варіантів розподілу домоволодіненя та встановлення порядку користування земельною ділянкою Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2020 р. закртиро підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за суттю. Представниками позивачів подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомляли. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником 18/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 03.11.1988 року (арк. справи 8). [PERSON] є власником 54/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування частини домоволодіння від 26.10.2015 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта неерухомого майна №89690900 від 15.06.2017 р. (арк. справи 9-11). Згідно проведеної на замовлення [PERSON] судової будівельно-технічної експертизи №2 від 03.01.2020 року, експертом запропоновано один варіант розподілу в натурі домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: - співвласнику [PERSON] (з часткою 18/100 частин): * частина житлового будинку літера "А" з прибудовами в складі приміщень: - літ. "А": 4-2 житлова кімната, площею 14,6 кв.м; 4-3 житлова кімната площею 13,6 кв.м; 4-4 житлова кімната площею 10,0 кв.м; 4-5 житлова кімната площею 14,3 кв.м; - літ. "а3": VІ прибудова площею 2,8 кв.м; - літ. "а1" VІІ прибудова площею 3,8 кв.м; - літ. "а7" VІІІ прибудова площею 6,2 кв.м; - літ. "а2" ІХ прибудова площею 7,9 кв.м. Всього 73,2 кв.м, в тому числі житлова 52,5 кв.м. Господарські будівлі і споруди: - літ. "Г" сарай; погріб під "Г", літ. "З" вбиральня; літ. "Л" сарай; №1 1/2 частина огорожі, №3 1/2 частина воріт, №5 1/4 частина водопроводу. Вартість, запропонованої до виділу частини домоволодіння складає 182925 грн., що дорівнює 29/100 частин від вартості домоволодіння та більше правовстановлюючої частки на 11/100 або 68223 грн. Станом на 21 квітня 1958 року вказана частина домоволодіння складала 18/100 (з урахуванням змін у її складі). - співвласнику [PERSON] ( з часткою 54/100 частин): - літ. "Е" житловий будинок; літ. "е" прибудова; №1 1/2 частина огорожі; №3 1/2 частина воріт; №5 1/4 частина водопроводу. Площа приміщень житлового будинку, що пропонується до виділу співвласнику з часткою 54/100 менше ніж їй причитається у відповідності до розміру часток в праві власності на домоволодіння на 111,41 кв.м, в тому числі площа житлових приміщень менше на 85,91 кв.м Вартість вказаної частини домоволодіння складає 146041 грн., що дорівнює 23/100 від вартості домоволодіння та менше правовстановлюючої частки на 31/100 або 198066 грн. Станом на 21 квітня 1958 року вказана частина домоволодіння складала 54/100 (з урахуванням змін у її складі). Варіант виділу частини домоволодіння має відхилення від розміру часток в праві власності на домоволодіння, не пов`язаний з реконструкціє.ю житлового будинку та відповідає порядку користування, що склався та конструктивному розподілу будівлі житлового будинку літ. "А" з прибудовами. Горище ділиться по лінії розподілу житлового будинку. Огорожа розділена як річ. Крім того, з урахуванням фактичної забудови земельної ділянки, специфіки її забудови, наявності частини приватизованої земельної ділянки, запропонованого варіанту розподілу домоволодіння, експертом запропоновано один технічно можливий варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме: - запропоновано виділити співвласникам з частками 18/100 та 54/100 земельну ділянку з боку задньої межі та лівої бокової межі (провулок Міліцейський) площею 391 кв.м з існуючим виходом на провулок Міліцейський . Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, менше площі земельної ділянки, що причитається на 322,75 кв.м. Запропонований варіант визначення порядку користування земельною ділянкою має відступ від вимог п. 1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 в частині розташування господарських будівель безпосередньо на лінії розподільчої межі (арк. справи 12-34). Відповідно до ч.1, ч.3 ст.348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, визначено, що справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель,споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. За п. 22 Постанови, якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. У резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю. Відповідачами заперечень щодо запропонованого виділу в натурі та порядку користування не наведено. Частка відповідачів в майні не зменшилася, враховано фактичне користування від будь-якої компенсації позивачі як один від одного, так і від відповідачі фактично відмовилися. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 15 січня 2021 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved