Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

10.01.2014 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд: - звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №1192 від 24.04.2007р., а саме: квартиру [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р.; - встановити спосіб реалізації предмету іпотеки; - стягнути з на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк Україна" в особі філії -Харківське обласне управління АТ „Ощадбанк" сплачений судовий збір у розмірі 1 534,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: Згідно Договору відновлюваної кредитної лінії № 1191 від 24 квітня 2007 року (далі - Кредитний договір), укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Лозівське відділення ВАТ „Державний ощадний банк України" (далі - АТ „Ощадбанк", Банк) та [PERSON], остання отримала у філії-Лозівське відділення ВАТ „Ощадбанк" кредит у сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень на споживчі цілі строком на 120 (сто двадцять) місяців, з терміном остаточного повернення кредиту 23 квітня 2017 року з зобов'язанням сплачувати 17 % (сімнадцять) відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту між Іпотекодавцем - [PERSON] та Банком -Іпотекодержателем було укладено Іпотечний договір №1192 від 24 квітня 2007 року, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що є власністю [PERSON] У зв'язку з порушенням умов Кредитного договору у Відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка на теперішній час не погашена та станом на 20.10.2014 року складає 153 400,25 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. В матеріалах справи міститься заперечення на позов, в обґрунтування якого відповідач посилається на не відповідність змісту Договору відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р. щодо визначення в ньому істотних умов, недотримання Банком положень ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів" та п.3.2. розділу 3 „Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" (а.с.106-111). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Договору відновлюваної кредитної лінії № 1191 від 24 квітня 2007 року (далі - Кредитний договір), укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Лозівське відділення ВАТ „Державний ощадний банк України" (далі - АТ „Ощадбанк", Банк) та відповідачкою [PERSON], остання отримала у філії-Лозівське відділення ВАТ „Ощадбанк" кредит у сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень на споживчі цілі строком на 120 (сто двадцять) місяців, з терміном остаточного повернення кредиту 23 квітня 2017 року з зобов'язанням сплачувати 17 % (сімнадцять) відсотків річних за користування кредитом. На підставі п. 1.2. Кредитного договору між ВАТ „Ощадбанк" та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 від 22 квітня 2009 року до Договору відновлюваної кредитної лінії №1191 від 24 квітня 2007 р., яким внесено зміни до п. 1.2. та викладеного його в наступній редакції: Кредит надається на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією, у період до 23 квітня 2009 року. Станом на 22.04.2009 рік фактична сума заборгованості за Кредитом складає 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами у сумі 2291,67 (дві тисячі двісті дев'яносто одна гривня 67 копійок) гривень до 30 числа кожного місяця, починаючи з 01 травня 2009 року. Остаточним терміном повернення Кредиту є 23 квітня 2017 року. Уклавши кредитний договір Позичальник (відповідач) зобов'язалась, зокрема: точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит в сумі 220 000,00 гривень, та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, встановлені цим Договором, та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором. Окрім цього, Позичальник - [PERSON], зобов'язалась сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначених в цьому Договорі (п. 1.5.). Відповідно до п. 2.3.1. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або Договором застави (іпотеки). Відповідно до пп. 3.2.2, 3.2.3 при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісійними винагородами та іншими платежами, Банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, що передано в забезпечення виконання зобов'язань за договором забезпечення. У зв'язку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту, а також процентів, та порушенням умов Кредитного договору, у Позивача виникло право достроково стягнути Кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті на підставі Договору відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р. З метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту та процентів за його використання між Іпотекодавцем - відповідчем [PERSON] та Банком -Іпотекодержателем було укладено Іпотечний договір №1192 від 24 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу - [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1991 (далі - Іпотечний договір). Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що є власністю відповідачки [PERSON] Відповідно до ст. 3 Закону України „Про іпотеку" та п. 4.1. Іпотечного договору у АТ „Ощадбанк" виникло право іпотеки на нерухоме майно, а саме зазначену квартиру. Згідно п. 3.1.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов’язання за Кредитним договором та/або цим Договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання боржником Зобов’язання за Кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 (двох) місяців; в разі невиконання зобов'язань, що визначені п. 3.3. цього Договору. Відповідно до положень п. 4.2. Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем Зобов’язання в цілому чи тієї або іншої його частини, в інших випадках, передбачених цим Договором, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки у порядку, визначеному цим Договором. На підставі п. 6.1. Іпотечного договору, Іпотекодержатель (Банк) набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобов’язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь - який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь - якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором або у випадку невиконання Боржником своїх обов'язків передбачених Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь - яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. Відповідно до п. 4.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається Іпотекодежателем самостійно на момент реалізації Права іпотеки. Вказані вище положення відповідають положенням ст. 7 Закону України „Про іпотеку" щодо вимог, які забезпечуються іпотекою. Розрахунком заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р. станом на 01.10.2014 р. підтверджується наявність та розмір простроченої заборгованості за кредитним договором , укладеним з відповідачем [PERSON](а.с. 190 - 191) Відповідно до ст. 33 „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є Право позивача достроково вимагати повернення всієї суми Кредиту. Отже, на підставі викладеного вище, Іпотекодержатель - АТ "Ощадбанк" набув право звернення стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором та дострокового стягнення суми отриманого кредиту за Кредитним договором. Згідно п.4.1., п.4.1.1. п.4.1.2.. Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі. За порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту та/або сплати відсотків за користування Кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05%, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 20.10.2014 року у Позичальника - відповідача існує заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р., яка складає 153 400,25 гривень, з яких: строкова заборгованість по кредиту - 71 042,88 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 41 681,17 гривень, строкова заборгованість по відсоткам - 2 572,59 гривень, прострочена заборгованість по відсоткам - 27 275,92 гривень, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 10 827,69 гривень. Згідно п.8.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому Договору. Крім того, позивачем неодноразово направлялись відповідачці [PERSON] письмові повідомлення про наявність простроченої заборгованості та її погашення у строки встановлені повідомленням, а також було надіслано вимогу в порядку ст. 35 ЗУ „Про іпотеку" про наявність простроченої заборгованості та намір стягнути її у судовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку непогашення її Позичальником (відповідачем) добровільно. Відповідач вказані повідомлення отримував, але до теперішнього часу вимоги Банку щодо виконання зобов'язань за Кредитним договором залишились без задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за кредитними договорами виконав та надав обумовлену договорами суму коштів, що підтверджується заявами [PERSON] на видачу кредиту та видатковими касовими ордерами про отримання готівки (кредиту), за підписом Відповідача, які долучені до позовної заяви. В свою чергу відповідач отримав надані Банком кредитні кошти, тобто реалізував своє, встановлене Кредитним договором, цивільне право на отримання кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору таким чином, Позичальник будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору, припинив виконувати взяті на себе зобов'язання допускаючи прострочення платежів. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 623 ЦК України, боржник який порушив зобов'язання , має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Ст. 625 ЦК України регламентує, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положення статті 1054 ЦК України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також зазначено, що наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника достроково повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 7 Закону України „Про іпотеку" регламентує, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про іпотеку", у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ„Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зважаючи на положення ст. 39 ЗУ „Про іпотеку" в рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки суд повинен зазначити, зокрема спосіб реалізації предмет іпотеки та початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Доводи відповідача щодо недотримання Банком п. 3.2. розділу 3 „Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", затверджених постановою правління НБУ 10.05.2007р. №168 (надалі - Правила) в частині не надання даних споживачу кредитних послуг про їх вартість, а саме: графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплата процентів за користування кредитом, вартості супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, що повинні бути викладені в умовах кредитного договору, суд не приймає до уваги. Так, лише з 05.06.2007р. після набрання чинності вищезазначених Правил поняття детальний розпис сукупної вартості споживчого кредиту дістало визначення та з'явилась затверджена форма - Таблиця (графік платежів за кредитом), згідно якої банки повинні надавати та здійснювати цей розпис, з переліком складових сукупної вартості споживчого кредиту. Тому, до правовідносин, виниклих між сторонами, не може бути застосований даний нормативно-правовий акт, оскільки він набрав чинності після укладення Договору відновлювальної кредитної лінії №1191 від 24.04.2007р. Посилання відповідача щодо не додержання АТ „Ощадбанк" вимог ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів" (надалі - Закон) є безпідставним з огляду на наступне. Відповідно ч.2 ст. 11 Закону, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місце знаходження юридичної особи та кредитні умови (мета, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; тип відсоткової ставки; суму на яку кредит може бути виданий орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість всіх послу з оформлення договору та інше). Положення ч.2 ст. 11 Закону були викладені банком у письмовій формі у вигляді „Повідомлення про умови кредитування", які містять всі вищезазначені умови та які підписані особисто Відповідачем 12.04.2007р. до укладення Кредитного договору від 24.04.2007р., як того вимагає норма Закону. Також не відповідає фактичним обставинам справи доводи Відповідача про те, що Банк не виконав при укладенні кредитного договору вимоги ч. 4 ст. 11 ЗУ „Про захист прав споживачів" щодо детального розпису загальної вартості кредиту. Так, кредитний договір містить чіткий порядок здійснення платежів, який закріплений безпосередньо в умовах (пунктах) кредитного договору пунктах 1.2. (в редакції Додаткового договору №1 від 22.01.2009р.), 1.4.4., 1.5.1.1., 1.5.1.2., 1.5.1.3., 1.8., розділі 2. Таким чином, Банком дотримані положення ЗУ „Про захист прав споживачів" при надані відповідачу інформації про умови кредитування, засвідчивши своїм підписом Повідомлення про умови кредитування від 12.04.2007р. та в послідуючому Кредитний договір. Таким чином, заперечення Відповідача проти позову жодним чином не спростовують даних наданих Банком розрахунків, відсутність або наявність іншого розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки ґрунтується на припущеннях та незрозумілих, недостовірних даних. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved