Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У червні 2018 року представник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якому вказав, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 30.12.2013 на користь позивачки на утримання дитини було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісяця. В звязку з тим, що на даний час донька [PERSON], [INFO] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються її потреби в навчанні та розвитку [PERSON] вимушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Просить змінити спосіб присудження аліментів на утримання доньки з 300,00 грн. на 1/3 частку всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що добровільно матеріально допомагає доньці, купує речі, проводить з нею дозвілля, подарував їй велосипед, мобільний телефон. Крім того, має на утриманні своїх батьків та ще одну дитину від першого шлюбу, на користь якої він також сплачує аліменти та підтримує родину. Постійної роботи не має, особистої чи орендованої землі також не має, заробляє сезонними підробітками суми яких є незначними. Просив відмовити в задоволенні позову.\~ Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив змінити спосіб присудження аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини з 300,00 грн. на 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 500 гривень щомісячно, пояснив, що його матеріальний стан з часу призначення аліментів у 2013 року не покращився, а навпаки погіршився, оскільки він є основним годувальником в родині, проживає з літніми батьками, має неповнолітню дитину від першого шлюбу, якій він також сплачує аліменти, не має постійної офіційної роботи, не має жодних заощаджень, оскільки всі зароблені ним кошти витрачає на утримання родин в звязку з чим його матеріальний стан не дозволяє збільшити стягувані з нього аліменти. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №145091 виданого 13.07.2012 р., [PERSON] народилася 08.07.2012 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з виконавчого листа, виданого Скадовським районним судом Херсонської області 10.01.2014 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи стягнення з 20.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для зміни способу присудження та збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що збільшились потреби в навчанні, розвитку та іншому. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про зміну майнового або сімейного стану сторін після рішення суду про стягнення аліментів, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів. При цьому необхідно зазначити, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, інфляційні процеси, не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів в розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України, оскільки законодавцем, зокрема ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, матеріальний та сімейний стан відповідача, який з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів в сумі 300 гривень не покращився, а також того, що він не має постійного місця роботи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу присудження аліментів та збільшення їх розміру. Крім того, на думку суду, зміна способу присудження аліментів, які бажає стягнути з відповідача представник позивача призведе саме до збільшення їх розміру, що погіршить матеріальний стан відповідача. Між тим, з огляду на часткове визнання відповідачем позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів до 500 гривень, суд дійшов висновку про можливість збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача до зазначеної суми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial