Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між\~Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» до\~ [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 01347, згідно умов якого застраховано транспортний засіб MAZDA CX-5 (д.р.н. [NUMBER] ). 05.02.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу MAZDA CX-5 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та транспортного засобу Тоyota YARIS (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Винним у учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУПАП, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2019 року у справі N 522/2783/19 визнано [PERSON] [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК`АРКС» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 65176,76 грн. Позивач вважає, що до нього у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Тоyota YARIS (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА». В рамках прямого врегулювання\~ПрАТ "УАСК "АСКА"\~було компенсовано страхове відшкодування в розмірі 23307,12 грн. Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 65176,75 грн., а ПрАТ "УАСК "АСКА"\~було компенсовано страхове відшкодування в розмірі 23307,12 грн., отже ціна позову становить 41869,63грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання в якому справу просив розглянути за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про жень час та місце слухання повідомлявся належним чином та завчасно.. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вирішує дану справу на підставі наявних у нього даних та доказів (постановляє заочне рішення), якщо відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання; проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі\~ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в його заяві, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення, а саме для цього рішення 28 квітня 2021 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. В силу вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 05.07.2018 року між\~Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС"\~та\~ [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 01347, згідно умов якого застраховано транспортний засіб MAZDA CX-5 (д.р.н. [NUMBER] ). 05.02.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу MAZDA CX-5 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та транспортного засобу Тоyota YARIS (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Винним у учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУПАП, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2019 року у справі № 522/2783/19 визнано [PERSON] . На момент\~скоєння ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність відповідача\~за шкоду,\~заподіяну життю,\~здоровю,\~майну третіх\~осіб внаслідок\~експлуатації транспортного\~засобу Тоyota\~YARIS\~(д.р.н.\~ [NUMBER] )\~ була\~застрахована в\~ПрАТ «УАСК\~АСКА» згідно\~полісу №\~АМ 6273579,\~відповідно до\~умов якого\~встановлений ліміт\~100000грн. В рамках прямого врегулювання\~ПрАТ "УАСК "АСКА"\~було компенсовано страхове відшкодування в розмірі 23307,12 грн. На підставі страхового акту N ARX2529673 від 26.12.2019,\~ПрАТ "СК "АРКС"\~сплачено 65176,75 грн. страхового відшкодування. Згідно ч. 1\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування"\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" N 4 від 01 березня 2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема\~ст. 1191 ЦК України, а також\~ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~і\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення\~ст. 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18) прийшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.\~3,5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що обов`язок відшкодування вже виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування у межах суми страхового відшкодування покладається на страховика особи, яка завдала шкоду. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6273579 сума збитку, завданого внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності\~ПрАТ "УАСК "АСКА", а тому вимоги позивача є необґрунтованим та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed