Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник ПАТ ,,Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.07.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - громадянин України яким є - [PERSON], надалі за текстом - Відповідач, уклали кредитний договір № 490081127 надачі за текстом - Договір.Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 11283,84 дол. США. Вказував, що Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник умови договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Представник позивача зазначив, що у порушення умов Договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.01.2017 року має прострочену заборгованість з кредитом - 9 729,88 дол. США, за відсотками - 6 936,81 дол. США. Ухвалою суду від 19.05.2017 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 18.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 30.01.2018 року продовжено розгляд справи. Представник позивача ПАТ ,,Альфа-Банк" за довіреністю в судове засідання з'явився, . позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з"явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечував про розгляд справи за відсутності відповідача, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача у порядку ст. 280ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встанволено наступне. Судом встановлено, що 04.07.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - громадянин України яким є - [PERSON] - Відповідач, уклали кредитний договір № 490081127 з Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 11283,84 дол. США.( а.с.4-7). Позивач вказує, що зі свого боку виконав умови вищевказаного договору та надав позичальнику кредит у розмірі 11283,84 доларів США, а відповідач зобов"язувався в порядку та на умовах вказаного Договру виконати його умови. Судом встанвлено, що в обгрунтування заявлених позовних вимог щодо надання відповідачу кредиту у розмірі 11283,84 доларів США позивач письмових доказів про отримання відповідачем вказаного кредиту суду не надав, або перерахування такої суми кредиту на картковий рахунок суду не надав, також не нповідомив суд про підстави звільнення від доказування. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встанволено, що у якості дроказів щодо отримання відповілдачем кредиту позивачем надано копію кредитного договору№490081127 від 04.07.2008 року, розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку за період з 04.07.2008 року по 17.01.2017 року, з яких не вбачається про отрииання відповідачем суми кредиту у розмірі 11283,84 доларів США або перерахування таких коштів на відповідний рахунок відповідача або іншої особи за Договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не надано доказів щодо зазначених позовних вимог. А тому суд дійшов висновку, що позивач не довів надежними, допустими та достовірними доказами заявлені позовні вимоги до відповідача, а тому позов не доведений та задоволенню не підлягає. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed