Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд позовом до АТ «ОТП Банк», третя особа [PERSON] , в якому просить визнати такими, що припинено правовідносини за договором іпотеки № PML 801/016/2008 від 13 лютого 2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", [PERSON] та [PERSON] з 13.06.2018 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-801/016/2008, за яким банк надав кредит в розмірі 50 000 доларів США, зі строком погашення до 13.02.2020 та сплатою за користування кредитом 5,99% + FIDR. В забезпечення Кредитного договору 13.02.2008 року було укладено Договір іпотеки № 801/016/2008 між ЗАТ "ОТП Банк" , [PERSON] і [PERSON] , яким передано в іпотеку майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 0,10 га. 12.09.2016 року банком подано позов до Мукачівського міськрайонного суду відкрито провадження у справі № 303/5438/16-ц. Зазначає, що в договорі іпотеки, дія даного договору не визначена часовими строками, а відтак договір іпотеки діє на період дії кредитного договору. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінено порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі . Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на майно засвідчує такі зміни. Таким чином , подавши позов про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач змінив строк дії кредитного договору, який закінчився в силу подання такого позову 12.09.2016 року. З цього моменту банк мав можливість реалізувати своє право на звернення на заставлене майно, однак не здійснив це, що підтверджують вище судові рішення. В результаті вказаних обставин, забезпечення виконання зобов`язань по іпотечному договору припинились. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24.10.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, зазначених в позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив позов задоволити. Представник відповідача АТ «ОТП Банк» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Крім того, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, а заявлені вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства та на умовах договору. Зазначає, що договір кредиту № МL-801/016/2008 від 13.02. 2008 року та договір іпотеки № № PML 801/016/2008 є дійсними, чинними та не скасованими, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, думку третьої особи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ЗАТ "ОТП" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-801/016/2008 від 13.02.2008 року. Згідно п.п.2.3 Кредитного договору № МL-801/016/2008 від 13.02.2008 року банк надав кредит позичальнику [PERSON] в розмірі 50 000 доларів США, зі строком погашення до 13.02.2020 та сплатою за користування кредитом 5,99% + FIDR (а.с. 6). Також встановлено, що між ЗАТ "ОТП", [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки №PМL-801/016/2008 від 13.02.2008 року, що стверджується копією договору від 13.02.2008 року. У відповідності до п.1.1. Договору іпотеки PМL-801/016/2008 від 13.02.2008 року для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його зобов`язань, визначених у ст.2 цього Договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у ст.3 цього Договору. Відповідно до п.2.1. вищезазначеного Договору іпотека за цим Договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії. У відповідності до п.3.1. вищезазначеного Договору предметом іпотеки за цим Договором є домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Як на підставу позову про визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки № PML 801/016/2008 від 13 лютого 2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", [PERSON] та [PERSON] з 13.06.2018 року, позивач посилається на те, що подавши позов про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач змінив строк дії кредитного договору, який закінчився в силу подання такого позову 12.09.2016 року. З цього моменту банк мав можливість реалізувати своє право на звернення на заставлене майно, однак не здійснив це, і в результаті вказаних обставин забезпечення виконання зобов`язань по іпотечному договору припинились. Так згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608та 609 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим уст. 593 ЦК України. За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом. Таким чином, навіть якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», це не є підставою для припинення іпотеки. (Правова позиція Постанови ВСУ від 6-133цс17 від 22.02.2017 року). Відповідно до п.п.2.1., 2.1.1. Договору іпотеки , Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії, а саме повернення кредиту боржник зобов`язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманого кредиту не пізніше 13 лютого 2020 року відповідно до умов встановлених п.п. 1.5.-.1.6 Кредитного договору , чи в інший встановлений в Кредитному договорі.(а.с. 7-9). Абзацом 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Аналогічна правова позиція висвітлена у Постанові Верховного суду України від 09.09.2015р. по справі №6-939цс15. Крім того, як встановлено в судовому засіданні справа за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості на даний час не вирішена суті, заборгованість по кредитному договору не сплачена. Враховуючи, що основне зобов`язання позичальником не виконане, суд вважає, що підстави для припинення іпотечного договору відсутні. Крім того, законодавством визначаються різні поняття як «строк дії договору» так і «строк виконання зобов`язання». Строк укладеного між сторонами кредитного договору визначено до 13.02.2020 року. Строк дії договору іпотеки визначено п.п.2.1., 2.1.1 не пізніше 13 лютого 2020 року відповідно до умов встановлених п.п. 1.5.-.1.6 Кредитного договору , чи в інший встановлений в Кредитному договорі. Таким чином, вимогою про дострокове повернення кредитних коштів банком було змінено строк виконання зобов`язання, а не строк дії договору, що не є тотожними поняттями. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Враховуючи те, що обставин для припинення правовідносин за договором іпотеки, зазначені позивачем, судом не встановлено, а тому у задоволенні позову [PERSON] до АТ «ОТП Банк», третя особа [PERSON] про визнання припиненим договір іпотеки відмовити слід відмовити.

Outcome: dismissed