Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

29.01.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу розірвання, укладеного 15.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Амарант-Агро» договору оренди землі площею 6,41 гектара, кадастровий номер 1422785000:06:000:0224, розташована на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 15.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Амарант - Агро» укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивачем передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,41 гектарів, розташовану на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0224; строк дії договору - до 04.04.2020 року з правом пролонгації; орендна плата вноситься щорічно. В порушення умов договору № б/н від 15.03.2012 року орендарем ТОВ «Амарант-Агро» виплата орендної плати з 2016 року не проводиться, на неодноразові вимоги [PERSON] про виконання прийнятих зобов`язань відповідач не реагує та продовжує користуватися земельною ділянкою з порушенням майнових інтересів позивача. В серпні 2018 року [PERSON] адресовано ТОВ «Амарант - Агро» заяву про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки, однак досудового врегулювання спірних відносин сторонами не досягнуто. За таких обставин, позивач [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 526, 651 ЦК України, ст. 158 ЗК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі», - звернулася до суду за захистом порушених прав (а.с. 2-4). Ухвалою суду від 03.02.2020 року за позовною заявою [PERSON] порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін відповідно до ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 23). Відповідачем ТОВ «Амарант-Агро» відзиву на позовну заяву в порядку та строк, передбачені статтею 191 ЦПК України не подано. Ухвалою суду від 24.03.2020 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Амарант-Агро» закрито, спірні відносини призначено до судового розгляду по суті, що узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України (а.с. 33-34). 06.05.2020 року [PERSON] подала заяву про уточнення позову з викладенням вимог в наступній редакції: - розірвати договір оренди землі № б/н від 15.03.2012 року, укладений з ТОВ «Амарант-Агро»; - скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки (а.с. 37-39). На виклик суду сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Василенко А.І. (діє на підставі ордеру, договору про надання правової допомоги) у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяви про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення на підставі поданих доказів, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Амарант - Агро» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення № 8530205363589, № 8530205649938 про вручення відповідачу виклику, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України це є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2011 року, видане державним нотаріусом Другої красноармійської державної нотаріальної контори Марина Н.І. успадкувала у власність після смерті [PERSON] нерухоме майно - земельну ділянку площею 6,41 гектара, розташовану на території Петрівської сільської ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0224 (а.с. 16). Згідно інформаційної довідки № 123332561 від 10.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - 04.04.2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме договору оренди № б/н від 15.03.2012 року земельної ділянки площею 6,41 гектарів, кадастровий номер 1422785000:06:000:0224, орендодавець [PERSON] , орендар ТОВ «Амарант-Агро», строк дії - 04.04.2020 року з правом пролонгації (а.с. 14). Копію договору оренди землі № б/н від 15.03.2012 року до матеріалів справи [PERSON] не долучено з причини ненадання ТОВ «Амарант-Агро» другого екземпляра після проведення державної реєстрації укладеного правочину. Вжиті судом заходи щодо витребування, в порядку ст. 84 ЦПК України, договору оренди землі № б/н від 15.03.2012 року відповідачем ТОВ «Амарант-Агро» проігноровано (а.с. 42-43). 09.08.2018 року позивачем [PERSON] на адресу ТОВ «Амарант-Агро» надіслано заяву про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, з підстави невиконання відповідачем обов`язку виплати орендної плати (а.с. 18). Відповіді на вказану заяву відповідачем не надано. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. [PERSON] позивається до ТОВ «Амарант-Агро» з вимогою розірвання договору оренди земельної ділянки № б/н від 15.03.2012 року з підстави невиконання відповідачем прийнятих зобов"язань, а саме не виплати орендної плати. Відповідачем ТОВ «Амарант-Агро» позицію захисту не визначено, виклики до суду проігноровано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Згідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений; після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. Згідно п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. При цьому, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12, та від 11.10.2017 року у справі № 6-1449 цс 17 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що з 2016 року орендна плата в розмірі погодженому сторонами при укладенні договору оренди земельної ділянки № б/н від 15.03.2012 року - ТОВ «Амарант-Агро» на користь [PERSON] не виплачується. Відповідачем ТОВ «Амарант - Агро» не доведено виконання обов`язків щодо виплати орендної плати. З вказаного вбачається, що в спірних відносинах сторін підтверджується систематична несплата (більше двох разів) орендної плати, тому наявні правові підстави для розірвання договору орендної плати № б/н від 15.03.2012 року. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині скасування державної реєстрації речового права ТОВ «Амарант-Агро» на підставі договору оренди землі № б/н від 15.03.2012 року - суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. ст. 210, 631 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - існування права оренди земельної ділянки починається після набрання договору чинності, тобто після державної реєстрації. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 123332561 від 10.05.2018 року - 04.04.2013 року державним реєстратором Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1396099, а саме право оренди земельної ділянки на підставі договору № б/н від 15.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Амарант-Агро» (а.с. 14). Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: - стаття 2: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - стаття 26: у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про припинення речових прав; - стаття 27: державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Зі змісту вищезазначених положень законодавства вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Запис про припинення речових прав здійснюється, якщо підстави, за яких вони були внесені, скасовано судом, зокрема в спосіб розірвання договору (правочину). Таким чином, рішення суду про розірвання договору оренди землі є самостійною підставою для припинення (скасування) запису про державну реєстрацію договору оренди землі та при отриманні державним реєстратором відповідного рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав, а в разі відмови скасування такого запису заінтересовані особи не позбавлені права звернутися до суду з відповідними вимогами зобов`язального характеру, зокрема, з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 10.04.2019 року у справі № 587/2135/16-ц (НП 14-74цс19), - підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України. За таких обставин вимоги [PERSON] про скасування державної реєстрації речового права ТОВ «Амарант-Агро» на земельну ділянку на підставі договору оренди землі № б/н від 15.03.2012 року при розірвання за даним рішенням суду, - заявлені передчасно і є такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивачем [PERSON] при пред`явлені позову сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень, що узгоджується зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Позивачем заявлено вимоги відшкодування цих витрат за рахунок відповідача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ст. ст. 15, 16, 638, 651 ЦК України, ст ст. 93, 124, 141 ЗК України, ст ст. 13, 21, 31, 32 Закону України "Про оренду землі",

Outcome: partial