Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач за первісним позовом, звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 212458 грн. 00 коп., та судовий збір 3936 грн. 87 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2016 між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-00265/00025, предметом якого є страхування транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] . 15 травня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанов Апеляційного суду Львівської області по справах № 441/717/16-п та №465/1379/17 вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON] та [PERSON] , тобто вина обоюдна. На виконання умов договору страхування сплачено страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 624916 грн. 00 коп. У зв`язку з наявності обоюдної вини водіїв, відповідач відшкодовує половину завданих збитків, тобто 312 458 грн. Згідно полісу 100000 грн. було сплачено СК «Брокбізнес» на рахунок позивача, отже необхідна сума для стягнення з [PERSON] складає 212458 грн. на яку, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди. Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 0610/2627 УСГ з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 18.05.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, крім відзиву, 05.09.2018 подав зустрічний позов про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, який мотивував тим, що 15.05.2016 близько 00 год 20 хв. у м.Львові на вул. Стрийська трапилась ДТП з участю як автомобіля яким він керував так і автомобіля «БМВ», під керуванням [PERSON] . Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху обох водіїв, його та [PERSON] , тобто за обоюдної вини. Згідно звіту про вартість матеріального збитку № С-00454 від 30.06.2016 вартість спричиненого йому збитку склала 330764 грн.16 коп. Вартість його транспортного засобу в пошкодженому вигляді складає 76000 грн., тобто різниця яку необхідно стягнути складає 254764 грн.16 коп. просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користь 100000 грн. матеріальної шкоди та 1000 судового збору, та із [PERSON] 154764 грн.16 коп. матеріального збитку спричиненого внаслідок ДТП та 1547 грн. 64 коп. судового збору. 05 вересня 2018 року зустрічний позов було залишено без руху. 17 вересня 2018 року після усунення недоліків Городоцьким районним судом Львівської області було відкрито загальне позовне провадження за зустрічним позовом [PERSON] та призначено підготовче засідання на 02.11.2018. 02.11.2018 підготовче засідання за клопотанням представника позивача було відкладено на 18.12.2018. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 18.12.2018 справи об`єднано в одне провадження. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» просив розглядати справу у їх відсутності, просив первісний позов задовольнити в повному обсязі, а в зустрічному відмовити. Щодо зустрічного позову подав відзив на позов (т.1 а.с.183-186). 04.12.2018 відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подав відзив на зустрічний позов, просив відмовити [PERSON] в позові, також просив розглядати справи у його відсутності (т.1 а.с.226-228). В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення з нього в порядку регресу шкоди в розмірі 212458 грн. 00 коп., та судовий збір 3936 грн. 87 коп., визнали в повному обсязі. Зустрічний позов просили задовольнити. Судом встановлено, що 15 травня 2016 року біля 00 год. 20 хв. в м. Львові район с. Сокільники, вул. Стрийська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Факт вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2017 року про встановлення вини за ст. 124 КУпАП [PERSON] , провадження закрито у зв`язку з проходженням строків накладення адміністративного стягнення, та Постановою Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2018 року, якою залишено в силі Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27.12.2017, в справі про адміністративне правопорушення згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 117538 стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП, якою дане провадження закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Дані постанови суду набрали законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99, Совтрансавто - Холдинг " проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-ІУ), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач [PERSON] визнає первісний позов в повному обсязі. Отже, суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню в повному обсязі. За зустрічним позовом суд, заслухавши сторону позивача його представника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, наведеного вище, 15.05.2016 обидва транспортні засоби отримали пошкодження («БМВ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ) та («Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ). Цивільна відповідальність власників транспортних засобів була застрахована. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована у СК «Брокбізнес», яке у свою чергу, сплатило ПАТ СК «Українська страхова група» за наслідками ДТП, яке сталося 15.05.2016 суму 100 000 грн. для відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль «БМВ», яким керував [PERSON] . Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «БМВ» р.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до Договору страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-00265/00025 від 23.02.2016. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до цього ж Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п.36.2 ст.36 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. У відзиві відповідач ПАТ СК «Українська страхова група» просить в позові відмовити з огляду на те, що вина особи відповідальність якої застраховано не настала. Відповідач [PERSON] також у відзиві посилається на те, що в ДТП, яке мало місце 15.05.2016 у районі с. Сокільники по вул. Стрийська, 30 встановлена судом вина лише [PERSON] , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. За ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно звіту про вартість матеріального збитку № С-00454 від 30.06.2016 вартість спричиненого збитку позивачу за зустрічним позовом складає 330 764 грн.16 коп., вартість транспортного засобу в пошкодженому стані 76000 грн. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Стосовно [PERSON] та [PERSON] було складено Протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, провадження в обидвох справах судами закриті відповідно до вимог ст.38 КУпАП, однак, ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. [PERSON] постанову про закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не оскаржував. Судовим рішенням не встановлено відсутність вини [PERSON] у ДТП 15.05.2016, доказів в судове засідання відповідач не надав і в суді таких не здобуто. Отже, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з підстави закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності його за завдану в результаті ДТП шкоду. Суд вважає, що страховий випадок настав. За п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що ПАТ «СК «Українська страхова група» не провело виплату страхового відшкодування позивачу, за дії [PERSON] . За таких обставин позовні вимоги про стягнення такого відшкодування підлягають частковому задоволенню. З урахуванням обоюдної вини учасниками ДТП, у сумі 50000 грн., тобто 50% в межах страхового ліміту і судового збору в розмірі 500 грн., які обчислені без врахування ПДВ. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). З огляду досліджених доказів в сукупності та з урахуванням того, що відсутність вини [PERSON] не встановлена, а також в даному ДТП є вина і самого позивача [PERSON] суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 77 382 грн., тобто 50% різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої шкоди внаслідок ДТП. Посилання у відзивах відповідачів за зустрічним позовом, про безпідставність позовних вимог [PERSON] , суд вважає необгрунтованими, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні адміністративні провадження щодо [PERSON] та [PERSON] за ст.124 КУпАП - закриті за нереабілітуючими обставинами. В решті зустрічного позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial