Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 21.12.2019 року просив скасувати акт № 23 форма Н-1 та форма Н-5 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 05.12.2018 року; зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» внести зміни до п.9 акту № 29 від 18.11.2016 року, форма Н-1 зазначивши діагноз: «наслідки перенесеної черепно-мозкової травми у вигляді розсіяної органічної симптоматики, двосторонньої пірамідальної недостатності, помірної координаторної недостатності, лікворно-гіпертензійного синдрому, стійкого цефалгічного синдрому, синдрому вегето-судинної дистонії за гіпертонічним типом, двосторонньої сенсоневральної приглуватості третього ступеня, органічно емоційно-лабіотного розладу з помірними порушеннями, мнестичними порушеннями, посттравматичної часткової спадної атрофії зорових нервів обох очей; визнати втрату працездатності по акту № 29 від 18.11.2016 року в розмірі 50% втрати працездатності з 06.07.2017 року. Позов обґрунтовано тим, що позивач працював на посаді гірника очисного забою та виконував роботу з повним робочим днем під землею у виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля». 15 листопада 2016 року о 10 год. 25 хв. виконуючи роботу на дільниці з видобутку вугілля № 2, 968 збірний штрек, з позивачем стався нещасний випадок на виробництві. За фактом нещасного випадку, що пов`язаний з виробництвом було складено первинно акт за формою Н-1 № 29 від 18.11.2016 року з порушенням, а саме в п. 9 приховано повний діагноз отриманого пошкодження здоров`я внаслідок травмування. Міжрайонною Павлоградською МСЄК встановлено ступінь втрати працездатності в розмірі 15% з 06 липня 2017 року. На виконання заяви від 19.11.2018 року про проведення повторного розслідування нещасного випадку, відповідачем скасовано акт № 29 та видано новий № 23 від 05.12.2018 року, без проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку. Складання нового акту № 29 від 05 грудня 2018 року замість внесення змін до первинного акту № 29 призвело до зміни дати відшкодування шкоди, а саме з 15.11.2016 року на 05 грудня 2018 року, не отримання позивачем статусу особи з інвалідністю, а також втратою частини суми страхового відшкодування одноразово та щомісячно. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, надав суду усні пояснення, які відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб КЗ "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради та ГУ Держпраці у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд ухвалює провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судом встановлено, що 15 листопада 2016 року з позивачем [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується копією екстреного повідомлення, складеного КЗ «ПМЛ 4» ДОР» від 16.11.2016 року (а.с.20). На той час позивач працював на дільниці № 2 шахти Героїв Космосу ВСП «ШУ Героїв Космосу», був звільнений за станом здоров`я у відповідності до п.2 ст. 40 КЗпП наказом № 9/15к від 16.01.2017 року (а.с.83). В Акті № 29 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форма Н-1), складеного 18 листопада 2016 року, позивачу було встановлено діагноз (пункт 9): контузія лівого ока, проникаюче поранення верхньої повіки лівого ока (згідно висновку про важкість виробничих травм КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» № 01-12/823 від 17.11.2016 року (а.с.13). Згідно копії письмової заяви від 15 лютого 2017 року, позивач звернувся до відповідача з проханням внести уточнення до пункту 9 акту форми Н-1 № 29 від 18.11.2016 року та змінити діагноз на «Контузія лівого ока. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Гостра сенсоневральна двостороння тягоухость. Назальна лікворея» (а.с.25). Приписом №9/7 від 29.11.2018 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (а.с. 115) директору "Шахтоуправління імені Героїв Космосу" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було запропоновано провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами зазначеного Порядку (у разі уточнення діагнозу). Зазначений припис було ухвалено на підставі заяви позивача від 19.11.2018 про незгоду з діагнозом, зазначеним в актах за формами Н-1 та Н-5 №29 від 18.11.2016. На виконання припису №9/7 від 29.11.2018 відповідачем була створена комісія з повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку. За результатами проведення такого повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку було складено нові акти Н-5 та Н-1 №23 від 04.12.2018, які затверджені 05.12.2018, з внесенням змін щодо діагнозу позивача. Відповідно до пункту 9 вказаного акту, зазначено діагноз: наслідки перенесеної черепно-мозкової травми у вигляді розсіяної органічної симптоматики, двосторонньої пірамідальної недостатності, помірної координаторної недостатності, лікворно-гіпертензійного синдрому, стійкого цефалгічного синдрому, синдрому вегето-судинної дистонії за гіпертонічним типом, двосторонньої сенсоневральної приглухуватості третього ступеня, органічного емоційно-лабільного розладу з помірними мнестичними порушеннями, посттравматичної часткової спадної атрофії зорових нервів обох очей. Вертеброгенна люмбоішалгія зліва і церфікобрахіалгія зі стійким помірно вираженим больовим, м`язово-тонічним синдромами, помірним нейродистрофічним синдромом у вигляді двосторонньої плечолопаткового періатрозу та тлі остеохондрозу шийно-грудного і п/крижового відділів хребта, спондилоартроз, протрузії дисків С5-С6 зі стенозом лівого міжхребцевого отвору, дифузні протрузії м/п дисків С2-С3, С3-С4, С6-С7, грижі Шморля тіл С6, С7; протрузії дисків Д9-Д12, дифузних протрузій дисків L2-S1, грижі Шморля ретролістезу L3 1 ст, гемангіоми тіла L1; порушення функції хребту помірного ступеню (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № [NUMBER] від 25.05.2018 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова») (а.с.18). Акти розслідування нещасного випадку з позивачем форми Н-5 та Н-1 від 18.11.2016 визнані недійсними і такими що втратили силу, про що відповідачем було вчинено записи у Журналі реєстрації осіб, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві. Приписами статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Враховуючи, що нещасний випадок на виробництві трапився з позивачем 15 листопада 2016 року, його розслідування має проводитися відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232 (далі - Порядку). Листом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 31.01.2012 р. № 716/0/3-1-6/12 роз`яснено механізм виправлення допущеної помилки або неточності в затверджених актах форми Н-5 та Н-1 та скасування попередніх актів розслідування. Так, відповідно до пункту 33 Порядку, контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н- 5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Відповідно до вимог пункту 34 Порядку посадова особа органу Держгірпромнагляду має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Отже, в разі, якщо комісією з розслідування під час складання актів за формою Н-5 та Н-1 допущено помилки або неточності, посадова особа Держгірпромнагляду має право відповідно до пункту 34 Порядку видавати обов`язковий для виконання роботодавцем припис за формою Н-9 щодо проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затверджених актів форми Н-5 та/або Н-1. На виконання вимог зазначеного припису комісія з розслідування нещасного випадку складає нові акти, до яких вносяться необхідні зміни та уточнення, які після затвердження надсилаються роботодавцем особам та органам, визначеним у Порядку. При цьому на раніше складених актах робиться запис про підставу втрати їх чинності та зазначається номер та дата нових актів. Відповідні зміни також вносяться до журналу реєстрації осіб, що потерпіли від нещасних випадків (додаток 7 Порядку). Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо розслідування нещасного випадку, якій трапився на виробництві із позивачем, відповідали діючим на той момент нормам законодавства та роз`ясненнями Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, а тому підстав для внесення змін до акту № 29 від 18.11.2016 року, форма Н-1 та скасування акту № 23 форма Н-1 та форма Н-5 від 05.12.2018 року, немає. Вимоги позивача про визнання втрати працездатності по акту №29 від 18.11.2016 в розмірі 50% втрати працездатності з 06.07.2017 задоволенню не підлягають, оскільки акти №29 від 18.11.2016 було правомірно визнано недійсними на підставі складених нових №23 від 04.12.2018. Навіть скасування актів №23 від 04.12.2018 не призведе до поновлення дії актів №29 від 18.11.2016, а лише до нового повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку. Доводи позивача про те, що ним було понесені втрати майнового характеру останнім суду за допомогою належних та допустимих доказів не доведено. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed