Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

08 січня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 серпня 2007 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та [PERSON] укладено кредитний договір № 582-07 від 27 серпня 2007 року. На виконання умов вищевказаного кредитного договору, АТ "Банк "Національні Інвестиції" було відкрито кредитну лінію та надано відповідачу в кредит суму в розмірі 499 964,17 доларів США. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та відповідачем укладені наступні договори іпотеки: -договір іпотеки від 30.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А., зареєстрованим в реєстрі за № 824; -договір іпотеки від 16.04.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 380. В забезпечення виконання умов кредитного договору відповідачем було передано наступні об`єкти нерухомості:земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, територія Крушинської сільської ради (кадастровий номер: 3221484000:06:026:0023, 3221484000:07:004:0024); земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська обл., Броварський район, Погребська сільська рада (кадастровий номер: 3221286400:02:003:0023). 04 вересня 2015 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-КОМФОРТ" укладений договір відступлення права вимоги № 582-07 від 04 вересня 2015 року та договори відступлення прав вимоги за вищевказаними договорами іпотеки. Позивач зазначає, що він таким чином, з 04.09.2015 року TOB "ФАКТОР-КОМФОРТ" набув прав кредитора за Кредитним договором та договорами, що укладені для забезпечення його виконання. 18 квітня 2016 року ТОВ "ФАКТОР-КОМФОРТ" відступило права вимоги за Кредитним договором та договорами, що укладені для його забезпечення позивачем відповідно до Договору відступлення права вимоги № 582-07-01 від 18 квітня 2016 року, Договору про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 16.04.2010 Бойком О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 380, що був укладений 18.04.2016 року, Договору про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 30.08.2007 Косенко Л.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 824, що був укладений 18.04.2016 року. Позивач зазначає, що він з 18.04.2016 року є кредитором за кредитним договором та договорами, що укладені для забезпечення його виконання. Так, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору, у нього станом на 28.12.2018 року утворилась заборгованість за основним боргом та процентами в розмірі 959 931 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять один) долар США 17 центів, з яких: 499 964,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 459 967,00 доларів США - заборгованість по нарахованих відсотках. Оскільки відповідач порушив умови договору позивач звернувся до суду та просив суд звернути стягнення на предмети іпотеки шляхом визнання права власності на вищезазначені земельні ділянки за позивачем. 13 лютого 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 07 травня 2019 року. 10 грудня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 12 лютого 2020 року. В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задовольнити. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши думку представника позивача, вивчивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступних висновків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК Україн и доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 77, ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, 27 серпня 2007 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та [PERSON] укладений кредитний договір № 582-07 від 27 серпня 2007 року. (а.с. 8-9) На виконання умов вищевказаного кредитного договору, АТ "Банк "Національні Інвестиції" відкрив кредитну лінію та надав відповідачу в кредит суму в розмірі 499 964,17 доларів США. Між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та [PERSON] неодноразово укладались додаткові угоди до кредитного договору № 582-07 від 27 серпня 2007 року: № 1 від 05 грудня 2007 року, № 2 від 05 грудня 2008 року, № 3 від 27 лютого 2009 року, № 4 від 15 червня 2009 року, № 5 від 15 вересня 2009 року, № 6 від 16 квітня 2010 року, № 7 від 14 вересня 2010 року, № 8 від 21 березня 2011 року, № 9 від 20 березня 2012 року, № 10 від 12 лютого 2013 року, № 11від 29 травня 2013 року, № 12 від 19 листопада 2013 року, № 13 від 26 травня 2014 року. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та відповідачем укладені наступні договори іпотеки: -договір іпотеки від 30.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А., зареєстрованим в реєстрі за № 824; (а.с. 49-55) -договір іпотеки від 16.04.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 380. (а.с.67- 72) В забезпечення виконання умов кредитного договору відповідачем було передано наступні об`єкти нерухомості:земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, територія Крушинської сільської ради (кадастровий номер: 3221484000:06:026:0023, 3221484000:07:004:0024); земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська обл., Броварський район, Погребська сільська рада (кадастровий номер: 3221286400:02:003:0023). 04 вересня 2015 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції"та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-КОМФОРТ" укладений договір відступлення права вимоги № 582-07 від 04 вересня 2015 року та договори відступлення прав вимоги за вищевказаними договорами іпотеки. (а.с. 73-76) 15 вересня 2015 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції"та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-КОМФОРТ" укладений договір відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 16 квітня 2010 року Бойком О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 380. (а.с.77-78) 15 вересня 2015 року між АТ "Банк "Національні Інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР-КОМФОРТ" укладений договір відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 30 серпня 2007 року Бойком О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 824. (а.с.77-78). 18 квітня 2016 року ТОВ "ФАКТОР-КОМФОРТ" відступило права вимоги за Кредитним договором та договорами, що укладені для його забезпечення позивачу [PERSON] відповідно до Договору відступлення права вимоги № 582-07-01 від 18 квітня 2016 року, Договору про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 16.04.2010 Бойком О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 380, що був укладений 18.04.2016 року, Договору про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 30.08.2007 Косенко Л.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 824, що був укладений 18.04.2016 року. (а.с. 82-95) 29 вересня 2015 року за вих. № 29/09/15-19, 22 квітня 2016 року за вих. 22/04/16-27 ТОВ "ФАКТОР-КОМФОРТ" направлені на ім`я [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги. (а.с. 96-99) 22 жовтня 2015 року за вих. 22/10/15-19 ТОВ "ФАКТОР-КОМФОРТ" направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання [PERSON] (а.с. 100-102) 10 серпня 2018 року [PERSON] направлено вимогу про виконання порушеного зобов`язання [PERSON] (а.с. 103-106) У вказаній вимозі зазначається про наявну заборгованість та необхідність її погашення відповідно до умов Кредитного договору, станом на 28.12.2018 року та процентами в розмірі 959 931 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять один) долар США 17 центів, з яких: 499 964,17 доларів США - заборгованість за кредитом; 459 967,00 доларів США - заборгованість по нарахованих відсотках. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статті 33 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто законом визначений вичерпний перелік способів звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Згідно зі статтею 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому необхідно врахувати, що стаття 37 Закону не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду. Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Таким чином, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем. Такі висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц (провадження 14-38цс18). У пунктах 58, 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) зазначено, що: "закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону". Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог, та стягненні з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 8810 грн. 00 коп. згідно квитанції № П13069 від 28 грудня 2019 року, яка міститься в матеріалах справи.

Outcome: dismissed