Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У червні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №б/н від 17.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.04.2016 року у сумі 46163 грн. 63 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12985 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 28841 грн. 83 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1900 грн. 00 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 2186 грн.36 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. що діє на підставі довіреності №3734-К-Н- О від 04.09.2015 року(а.с.17) не з'явився, справу розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3.). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.26), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 17.10.2007 року (а.с.9), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року за відповідачем станом на 30.04.2016 року утворилась заборгованість у сумі 46163 грн. 63 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12985 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 28841 грн. 83 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1900 грн. 00 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 2186 грн.36 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-8). Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору. Але вирішуючи питання про суму процентів, неустойки, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, суд вважає необхідним застосувати наступні законодавчі акти. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. У пункті 24 цього додатку вказане Слов'янськ (Слов'янська міська рада). З копії паспорта відповідача [PERSON] вбачається, що вона з 2005 року зареєстрована в м. Словянськ (а.с.16), тому суд має застосувати вимогу наведеного вище Закону. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року (а.с.4-8) станом на 30.04.2016 року, а саме з розрахунку пені за прострочення основного зобов'язання (кредиту) вбачається, що за період з 30.04.2014 року по 30.04.2016 року сума пені складає 1900 грн. 00 коп., саме ця сума повинна бути виключена з розміру заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.10.2007 року (а.с.4-8), суми штрафів за прострочення основного зобов'язання (кредиту), що зазначена в позовній заяві сума у розмірі 250 грн. - штраф фіксована частина та 2186 грн.36 коп. - штраф (процентна складова) включені до загальної заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком). У зв'язку з чим визначити який їх розмір повинен бути виключений з розміру заборгованості не має можливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що представником позивача у розрахунку заборгованості вказана сума штрафів не зазначена окремою графою, що позбавляє суд можливості визначити її розмір, що має бути виключений в період з 30.04.2014 року по 30.04.2016 року, суд вважає, що за вказаний період необхідно виключити із розміру заборгованості зазначені суми у повному обсязі, а саме у розмірі 250 грн. - штраф фіксована частина та 2186 грн.36 коп. - штраф (процентна складова). Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.(а.с.21). На підставі викладеного й

Outcome: partial