Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

12 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він працює економістом по фінансовій роботі ТОВ "Епіцентр К" в м.Полтаві. Як йому стало відомо невідома особа 30 травня 2013 року в мережі Інтернет розмістила статтю щодо негативної поведінки директора ТОВ "Епіцентр К" [PERSON] 05 липня 2013 року директором [PERSON] проводилася нарада, на якій були присутні начальники відділів, фінансисти магазину, в тому числі і він. Під час наради [PERSON] повідомила, що їй відомо хто розмістив статтю та сказала, що зараз вона набере номер телефону цієї особи. Після цього [PERSON] набрала номер телефону і задзвонив його телефон, що було для нього повною несподіванкою. Будь-яких фактичних доказів його причетності до написання статті суржик Л.С. не надавала. Таким чином, [PERSON] безпідставно звинуватила його в присутності інших осіб в написанні та розміщенні анонімної статті, поставивши під сумнів його честь, гідність та ділову репутацію. Після вказаних подій у нього знизилася заробітна плата з 4000 грн. до 3000 грн. в останній раз. Після вказаних подій він зрозумів, що може втратити роботу, а тому пройшов тестування із застосуванням комп'ютерного поліграфа в Українському Бюро психофізіологічних досліджень та Безпеки в м. Києві з метою довести свою непричетність до написання статті. Вказаним дослідженням підтверджено його непричетність до написання анонімної статті. Вважає, що директор магазину [PERSON] порушила його особисті немайнові права, безпідставно звинувативши його в авторстві статті, чим принизила його честь та гідність. Внаслідок поширення відносно нього неправдивої інформації він втратив спокій, психологічну рівновагу, стосунки в сім*ї та на роботі стали напруженими та погіршилися. Він змушений був витрачати свій вільний час та кошти для збирання доказів своєї непричетності до написання статті. Таким чином, неправомірними діями [PERSON] йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. та просить стягнути з [PERSON] Позивачем надана уточнена позовна заява, в якій він посилається на наступне. Після того, як директор гіпермаркету "Епіцентр К" [PERSON] на нараді трудового колективу безпідставно звинуватила його в розміщенні серії відгуків на інтернет-ресурсах, він був змушений звернутися до суду , після чого відносно нього відразу почалися всілякі репресії та провокації. Так, його двічі неправомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, фактично створюючи підстави для його примусового звільнення з роботи за систематичне порушення трудової дисципліни. У вересні 2013 року йому було оголошено догану, мотивацією якою була начебто його "змова" з представником постачальника "Дистрибуційні мережі", наслідком якої стало невірне встановлення ціни на товар. Він написав пояснення, яке не було враховано, та не була проведена перевірка, чи дійсно мав факт допущення ним порушення. 22 листопада 2013 року йому було оголошено догану на самовільне залишення робочого місця 21 листопада 2013 року. Але в той день на 11 годину його було викликано до суду у якості позивача, про що він повідомив керівництво та показав судову повістку. При виході з роботи ним було зроблено відповідний запис у журналі, де фіксуються причини у разі виходу з роботи до закінчення робочого дня. Після судового засідання він відразу повернувся на робоче місце. Але будь-яка перевірка не проводилася. В обох випадках не враховувалося, що він працює з 01 квітня 2011 року, будь-які порушення трудової дисципліни він не допускав, не перевірялися обставини, при яких було вчинено дисциплінарний проступок, ступінь тяжкості вчиненого та заподіяна шкода. Крім того, відносно нього було допущено ряд порушень законодавства про працю, а саме : йому не було роз'яснено його права та обов'язки; під розписку не проінформували про умови праці; не ознайомили з колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку; примусове перенесення його відпусток не оформлювалося належним чином і не були складені належним чином графіки відпусток; заробітна плата за час відпустки виплачувалася з порушенням ст.20 Закону України "Про відпустки" та його примушували писати заяву про виплату заробітної плати за час відпустки разом з поточною заробітною платою; йому було відмовлено в наданні учбових відпусток. Відповідач ТОВ "Епіцентр - К" при укладенні трудового договору не довів до його відома умови оплаті праці, розміри, порядок і строки її виплати, підстави, за яких можуть проводитися відрахування із заробітної плати. Виплати заробітної плати проводилася один раз на місяць замість двох разів. У ТОВ "Епіцентр - К" відсутні положення про оплату праці на преміювання. Фактично його примушували працювати з порушенням місячних норм тривалості робочого часу : з понеділка по п'ятницю - з 08 до 18 години з перервою на обід з 12 до 13 години; у суботу - з 08 до 14 години без перерви на обід або з 09 до 15 години без перерви на обід. Щотижнева тривалість робочого часу у нього становить : без суботи - 45 годин, із суботою - 51 годину. При цьому, робота у вихідні дні та понадурочні роботи не компенсувалася та залучення до цих робіт не оформлювалася відповідно до чинного законодавства. З моменту його спроби захистити свою честі, гідність та ділову репутацію в суді [PERSON] було вжито ряд заходів щодо унеможливлення виконання ним трудових обов'язків та здійсненні психологічного тиску на нього : блокування електронних без даних, внаслідок чого було неможливе якісне виконання трудових обов'язків; його було усунено від виконання безпосередніх посадових обов'язків та переведено продавцем шпалер; створення у трудовому колективі негативної атмосфери відносно нього; залякування колег за випадки спілкування з ним; примусу до написання заяви про звільнення з роботи. У зв'язку із вчиненням відповідачем протиправних дій, невиконання ним умов трудового договору, безпідставного систематичного порушення його прав, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у тяжкому психологічному тиску в момент, коли його безпідставно звинуватили у розповсюдженні інформації на Інтернет-ресурсах, в переживаннях з приводу розуміння незаконності дій та тверджень відповідача, нехтуванні його законних прав і обов'язків щодо своєчасної оплати праці, зведенні [PERSON]С з ним особистих рахунків. Позивач просить : зобов'язати [PERSON] спростувати поширену нею недостовірну інформацію про його причетність до написання та розміщення у мережі Інтернет анонімної статті негативного характеру щодо неї у порядку та у спосіб, яким вона була поширена, а саме 0 шляхом публічного спростування на нараді працівників ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет у м.Полтаві ( згідно списку наданого з позовною заявою) інформації щодо причетності [PERSON] до написання та розміщення у мережі Інтернет анонімної статті негативного характеру про [PERSON]; визнати незаконними дії ТОВ "Епіцентр - К" щодо безпідставного притягнення до дисциплінарної відповідальності; скасувати накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності № 21/13 від 18 вересня 2013 року та № 30/13 від 22 листопада 2013 року; зобовязати відповідача провести перерахунок фактично відпрацьованого ним робочого часу відповідно до встановлених норм робочого часу з моменту прийняття на роботу по день вирішення справи по суті та провести оплату його роботи у вихідні, святкові, неробочі дні, а також за весь понадурочний час з моменту прийому на роботу по день вирішення судом справи по суті; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у сумі 5000 грн. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З позовом не згодна та просила відмовити у його задоволенні. Представник ТОВ "Епіцентр - К" з позов не погодилася. Суду гадала пояснення про те, що позивача правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку. Репресій зі сторони керівництва ніяких не було. Посилання позивача на те, що він здійснив запис в журналі, де фіксуються причини у разі виходу з роботи до закінчення робочого дня, не є підтвердженням правомірності залишення робочого місця, так як Правилами внутрішнього трудового розпорядку передбачено необхідність письмового погодження відсутності на робочому місці з особистих підстав. Реєстрація в журналі передбачена у випадку залишення робочого місця в службових цілях. До притягнення до дисциплінарної відповідальності у позивача відбиралися пояснення. Процедура накладення стягнення була ними дотримана, що відображено у акті перевірки. Крім того, посилання позивача на ту обставину, що було порушення його прав під час прийому на роботу та протягом дії трудових відносин, є необґрунтованим, так як підприємство неодноразово перевірялося державним інспектором та вказані позивачем обставини не знайшли свого підтвердження. Позивачу дійсно в останній час не нараховувалися премії, але це право роботодавця. Про преміювання складається наказ, про позбавлення премії наказ не виноситься. У судовому засіданні встановлено, що позивач працює економістом по фінансовій роботі ТОВ "Епіцентр - К" у м.Полтаві, що підтверджується наказом № 55/2-п від 11 квітня 2011 року про прийняття на роботу [PERSON] ( а.с.25 т.2 ). Як встановлено в судовому засіданні на нараді працівників ТОВ "Епіцентр -К" гіпермаркет у м.Полтаві 05 липня 2013 року директором підприємства [PERSON] була поширена інформація щодо того факту, що позивач [PERSON] в мережі Інтернет розмістив негативну інформацію щодо торгового закладу та безпосередньо щодо директора [PERSON] Зі списку, наданого позивачем вбачається, що на нараді 05 липня 2013 року були присутні : директор, заступник директора, начальники відділів, фінансисти, головні бухгалтер та енергетик, інженер по техніці безпеки, юрист /секретар директора ( а.с.8 т.1). Ця інформація мала негативні наслідки для позивача, так як він розумів, що може втратити роботу, втратив спокій та рівновагу, стосунки на роботі погіршилися, були порушені його особисті немайнові права, була принижена його честь і гідність, як порядної людини. Відповідно до\~ст. 32 Конституції України, фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації. \~\~\~\~ Згідно\~ст. 34 Конституції України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст..275 ЦК України фізична особа має право на захист особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Виходячи зі змісту п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Пунктом 15 Постанови також визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з довідкою Українського бюро психофізіологічного дослідження та Безпеки від 14 липня 2013 року було проведене спеціальне психофізіологічне обстеження за участю [PERSON] та обстеженням було встановлене наступне : він нікому не допомагав складати та розміщувати в Інтернеті лист про директора Полтавського Епіцентру [PERSON]; його ніхто не просив складати чи розміщувати в інтернеті лист про директора Полтавського Епіцентру [PERSON]; він не приймав участі в інтернет-обговоренні листа про роботу Полтавського епіцентру; йому невідомо, хто саме розмістив в Інтернеті лист про роботу Полтавського Епіцентру та директора [PERSON]; він особисто не складав і не розміщував на Інтернет-сайті текст листа про роботу Полтавського Епіцентру і директорі [PERSON] ( а.с.3-5 т.1). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та не надала пояснення з приводу поширення нею недостовірної інформації відносно позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що наявні всі підстави для задоволення позову, оскільки мало місце: 1) поширення інформації щодо причетності позивача до розміщення негативної статті щодо ТОВ "Епіцентр -К" гіпермаркет у м.Полтаві та його директора [PERSON] останньою; 2) поширена інформація безпосередньо стосується конкретної особи - позивача, 3) поширена інформація є недостовірною, що підтверджується довідкою Українського бюро психофізіологічного дослідження та Безпеки від 14 липня 2013 року про проведення спеціального психофізіологічного обстеження за участю [PERSON]; 4) поширення вказаної інформації завдало шкоди його особистим немайновим благам, що виразилась у сильних душевних хвилюваннях позивача, він втратив спокій та душевну рівноваги та після чого у нього погіршилися стосунки на роботі. У відповідності до ст..277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім*ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Беручи до уваги, що недостовірна інформація була поширена відповідачкою [PERSON] на виробничій нараді, а тому суд вважає зобовязати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію про причетність позивача до написання та розміщення у мережі Інтернет анонімної статті негативного характеру щодо неї шляхом публічного спростування на нараді працівників ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет у м.Полтава - начальників відділів та фінансистів, які були присутні на нараді 05 липня 2013 року, щодо його причетності до написання та розміщення у мережі Інтернет анонімної статті негативного характеру про [PERSON] Статтею 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди у зв'язку з поширенням недостовірної інформації відповідачем [PERSON], підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Враховуючи ступінь та характер моральних страждань позивача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн., визнаючи такий розмір достатнім для відшкодування моральних страждань позивача. Позивач також просить скасувати накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, які мали місце після його звернення до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації. У судовому засіданні встановлено, що наказом № 21/13 від 18 вересня 2013 року по ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м.Полтава економіста з фінансової роботи [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошена догана ( а.с.4 т.2 ). Зі змісту наказу вбачається, що 02 вересня 2013 року через несвоєчасну перевірку рентабельності товару, на який було змінено ціну, покупець придбав товар за заниженою ціною, у зв'язку з чим підприємству завдано збитки на суму 500 грн. Відповідно до п.3 розділу ІІ посадової інструкції економіста з фінансової роботи, обовязок здійснювати контроль за рівнем рентабельності товарів покладається на економіста з фінансової роботи. [PERSON] не виконав обовязку,передбаченого посадовою інструкцією, чим порушив вимоги ст..139 КЗпП України ( а.с.4 т.2). Згідно з наказом № 30/13 від 22 листопада 2013 року по ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м.Полтава економіста з фінансової роботи [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошена догана ( а.с.5 т.2 ). Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стало те, що 21 листопада 2013 року позивач покинув місце роботи без дозволу керівника гіпермаркету, чим порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, у чому складено акт та 22 листопада отримано письмові пояснення працівника. Як вбачається з журналу судового засідання від 21 листопада 2013 року позивач був присутній у судовому засіданні, яке відбувалося в Октябрському районному суді м.Полтави при розгляді його позову про захист честі, гідності та ділової репутації ( а.с.28 т.1 ). Відповідно до\~ст. 139 КЗпП України\~працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст..142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. Відповідно до\~ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, як-то : правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Статтею 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Проте, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 21/13 від 18 вересня 2013 року, адміністрацією підприємства не було перевірено ступень тяжкості вчиненого проступку, обставини попередньої роботи позивача, який до цього за сумлінну працю щомісячно преміювався та розмір премій іноді перевищував його посадовий оклад. Притягуючи до відповідальності згідно наказу № 30/13 від 22 листопада 2013 року, адміністрацією підприємства не було враховано, що позивач з поважної причини був відсутній на робочому місці, так як був присутній в судовому засіданні в Октябрському районному суді м.Полтави, що підтверджується журналом судового засідання, після цього повернувся на робоче місце та приступив до виконання робочих обов'язків. Крім того, відповідачем не було в достатній мірі провірений той факт, що позивач повідомляв керівництво та показував судову повістку. Із аналізу наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил трудового розпорядку, що підтвердила у судовому засіданні представник відповідача. Разом з тим, згідно з актом перевірки додержання субєктами господарювання про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 16-01-11/2 та приписом територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області № 16-01-11/2-2 від 14 січня 2014 року при проведенні позапланової перевірки додержання законодавства про працю ТОВ «Епіцентр» гіпермаркет «Епіцентр К» м.Полтава було встановлено, що в порушення вимог ст..142 КЗпП України наявні в гіпермаркеті «Правла внутрішнього розпорядку гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» у м.Полтава» затверджені лише директором підприємства ( 02.09.2007 р.), тобто з трудовим колективом дане положення не затверджено ( а.с.6-19 т.2 ). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про скасування наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, так як вони були винесені за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, процедура затвердження яких не була дотримана та трудовим колективом не були затверджені, і, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не були враховані ступень тяжкості вчиненого проступку, обставини попередньої роботи позивача, поважність відсутності на робочому місці. Позивач також просить зобовязати відповідача перерахунок фактично відпрацьованого ним робочого часу відповідно до встановлених норм робочого часу з моменту прийняття на роботу по день вирішення справи по суті та провести оплату його роботи у вихідні, святкові, неробочі дні, а також за весь понадурочний час з моменту прийому на роботу по день вирішення судом справи по суті. У відповідності до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не надано доказів про його роботу у вихідні, святкові, неробочі дні та про роботу у понадурочний час та вказані обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні табелями робочого часу за період з квітня 2011 року по січень 2014 року, у зв'язку з чим суд вважає відмовити у задоволенні позову в цій частині за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial