Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

09.02.2017 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, пров. Горняцький, буд. 10, загальною площею 45,6 кв.м, в тому числі житловою площею 31,8 кв.м, а також стягнення судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", який сьогодні іменується Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" та [PERSON] 14.11.2007 року укладено кредитний договір № 014/07-188/533. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник отримав в ПАТ "[PERSON] Аваль" кредит в розмірі 77100,00 гривень, строком користування до 14.11.2014 року зі сплатою 12,95% річних за користування кредитом. В силу того, що відповідач не зміг належним чином виконувати свої зобов*язання в повному обсязі, 30.03.2009 року була підписана Додаткова угода № 014/07-188/533-1 до кредитного договору, згідно якої тимчасово на період з 14.04.2009 року по 14.04.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу, відповідно до графіку, що є додатком до даної Додаткової угоди. 17.06.2016 року між ПАТ "[PERSON] Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/07-188/533 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ПАТ "Вектор Банк". 17.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" укладено Договір про відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/07-188/533 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія". 22.06.2016 року ПАТ "[PERSON] Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 337 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ПАТ "Вектор Банк". 22.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 337 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія". В забезпечення виконання кредитних зобов"язань відповідача за кредитним договором 14.11.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 337. Згідно договору іпотеки позичальник ( іпотекодавець ) передав Банку ( іпотекодержатель ) в іпотеку нерухоме майно, а саме:житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, пров. Горняцький, буд. 10, загальною площею 45,6 кв.м, в тому числі житловою площею 31,8 кв.м, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований за № 336 від 14.11.2007 року, посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Донецької області [PERSON] Банком було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 17.06.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 265412,67 гривень. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними побудовами. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі ( а.с. 49, 51). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення у пресі (газета "Урядовий кур*єр" № 32 від 18.02.2017 року) (а.с.53-54). Однак відповідач в судове засідання не прибула, будь-яких заперечень, клопотань щодо позову не висунула. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", який сьогодні іменується Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" та [PERSON] 14.11.2007 року укладено кредитний договір № 014/07-188/533. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник отримав в ПАТ "[PERSON] Аваль" кредит в розмірі 77100,00 гривень, строком користування до 14.11.2014 року зі сплатою 12,95% річних за користування кредитом (а.с. 9-12). В силу того, що відповідач не зміг належним чином виконувати свої зобов*язання в повному обсязі, 30.03.2009 року була підписана Додаткова угода № 014/07-188/533-1 до кредитного договору, згідно якої тимчасово на період з 14.04.2009 року по 14.04.2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу, відповідно до графіку, що є додатком до даної Додаткової угоди (а.с. 17-19). 17.06.2016 року між ПАТ "[PERSON] Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/07-188/533 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ПАТ "Вектор Банк" (а.с. 24-26). 17.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" укладено Договір про відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/07-188/533 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" (а.с. 27-29). 22.06.2016 року ПАТ "[PERSON] Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 337 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ПАТ "Вектор Банк" (а.с. 30-33). 22.06.2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 337 від 14.11.2007 року укладеним між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та гарантія"(а.с. 34). В забезпечення виконання кредитних зобов"язань відповідача за кредитним договором 14.11.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 337. Згідно договору іпотеки позичальник ( іпотекодавець ) передав Банку ( іпотекодержатель ) в іпотеку нерухоме майно, а саме:житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, пров. Горняцький, буд. 10, загальною площею 45,6 кв.м, в тому числі житловою площею 31,8 кв.м, та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований за № 336 від 14.11.2007 року, посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Донецької області [PERSON] (а.с. 20-22). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкта нерухомого майна іпотекодержателем є ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" (а.с. 35-36). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути у тому числі і примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Однак відповідач перестала виконувати умови договору, в результаті чого станом на 17.06.2016 року виникла заборгованість в загальному розмірі 265412,67 грн., яка складається з простроченого боргу по тілу кредиту в сумі 33153,87 грн., прострочених процентів в сумі 16772,20 грн. та пені в розмірі 215486,60 грн. Відповідно до ч.1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. У відповідності зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки являються обгрунтованими та такми, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Тому наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову повністю. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" при поданні позову сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 1714625 від 30.01.2017 року (а.с.3). А також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК Уркаїни до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн. було здійснено позивачем ТОВ "ФК "Довіра та гарантія", що підтверджується платіжним дорученням № 1805516 від 14.02.2017 року (а.с.50). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, а також суми витрат, пов"язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.

Outcome: approved