Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/4601319, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації транспортного засобу марки "Mitsubishi Pajero", д.н.з. [NUMBER] . 10 червня 2019 року у с.Драгомирчани Івано-Франківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортними засобами марки Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом марки Audi А6 реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , а також транспортним засобом марки "RENAULT Kangoo", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ), які зупинилися попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Pajero» була застрахована позивачем було виплачено страхове відшкодування власникам транспортних засобів, яким завдано шкоду внаслідок ДТП. Зокрема, 08.10.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 2000 грн; 28.08.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 10492,63 грн; 22.10.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 96000 грн. Оскільки водій [PERSON] керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то у страхової компанії виникло право вимагати від нього повернення затрат щодо виплати страхового відшкодування в сумі 108492 грн. 63 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/4601319, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishi Pajero, д.н.з. [NUMBER] . (а.с.9) 10 червня 2019 року у с.Драгомирчани Івано-Франківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортними засобами марки Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом марки Audi А6 реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , а також транспортним засобом марки "RENAULT Kangoo", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник [PERSON] ), які зупинилися попереду. У ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.10-13, 14, 17) Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" здійснило страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/4601319 від 15 серпня 2018 року власникам транспортних засобів, яким завдано шкоду внаслідок ДТП. Зокрема, 08.10.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 2000 грн; 28.08.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 10492,63 грн; 22.10.2019 року позивачем перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 96000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №5936 від 08.10.2019 року (а.с. 33), № 5249 від 28.08.2019 року (а.с.26) № 6143 від 22.10.2019 року (а.с. 40). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1191 ЦК України вказує, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі № 352/1238/19 від 19.07.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.17). Також постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі № 352/1237/19 10.10.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст130 КУпАП щодо [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У вказаній постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] 10.06.2019 року о 18 год 00 хв. по вул. Миру в с.Драгомирчани керував автомобілем марки Mitsubishi Pajero в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу "Драгер".(а.с.19). Зазначена обставина також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 10.06.2020 року. (а.с.15), та інформацією щодо ДТП (а.с.13). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved