Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . У померлої [PERSON] не було ні чоловіка, ні дітей. Тривалий час між позивачем, яка зареєстрована в сусідній квартирі та померлою були дружні стосунки, на прохання одинокої сусідки позивач купувала продукти харчування, ліки, допомагала в прибиранні квартири. 01.04.2012р. [PERSON] запропонувала позивачу постійно проживати з нею. Одинока сусідка для позивача стала членом сім`ї, пенсія яку отримувала [PERSON] входила в спільний з позивачем бюджет, [PERSON] віддала ключі від своєї квартири позивачу, позивач вела господарство, сплачувала комунальні послуги, організувала похорони [PERSON] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . У встановлений законом строк, а саме 01.02.2020р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. від 24.04.2020р. їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем; розбіжності в написанні імені спадкодавця в свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло від 02.09.1993 р. « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] ». Після відвідування нотаріуса, позивач загубила свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 02.09.1993 р. на спадкову квартиру та посвідчення «Ветерана праці» на ім`я [PERSON] . Тому вона подала оголошення в газету «Червоний гірник», в № 30 (22025) від 21.05.2020р. про втрату вищевказаних документів. Позивач просила суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS] , а саме з 01 квітня 2012 року по 22 жовтня 2019 року, та визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 09.06.2020р. позовну заяву [PERSON] , було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду від 09.06.2020р., [PERSON] , 31.03.2020р. подала позовну заяву з усуненими недоліками та квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 17.06.2020р. прийнято справу до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справи на 04.08.2020р. 02.07.2020р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого останній зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в порядку загального позовного провадження, та просить проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що позивачем на підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем не надано жодних доказів утримання, що перелічені позивачем в позовній заяві, а саме: відсутні будь-які товарні чеки на купівлю продуктів харчування, ліків, не надано жодної квитанції про сплату комунальних послуг, тощо. Вказує, що заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що прийняття рішення судом про визнання права власності на вищезгадане нерухоме майно буде передчасним, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за четвертою чергою спадкоємців за законом. Ухвалою суду від 04.08.2020р. витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. відомості чи зверталась будь-яка особа з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та копію спадкової справи. 03.06.2020р. та 21.09.2020р. на адресу суду представником позивача подано заяви про виклик свідків в порядку ст. 91 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.09.20р. задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит в судовому засіданні свідків, закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. На підставі ч.1 ст.\~4\~ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Відповідно до\~копії листа\~відділу реєстрації\~місця проживання\~громадян виконкому\~Тернівської районної\~у місті ради, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.11.1974 р. Померла [INFO] і знята з реєстрації 29.10.2019р. у зв`язку зі смертю. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.09.1993 р., [PERSON] на праві приватної власності, належить однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно до оцінки майна від 17.04.2020р., оціночна (ринкова) вартість однокімнатної квартира загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., що розташована на четвертому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить без ПДВ 89 250 грн (а.с.13-30). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 15.04.2020р. № 3379, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24.10.1989р. по теперішній час (а.с.8). Відповідно до товарного чеку № 1/22.10 від 22.10.2019р. та товарного чеку б/н від 22.10.2019р. [PERSON] були витрачені кошти на поховання [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] , позивач 24.04.2020р. звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2020р. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не було надано жодного документа, які б підтверджували родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, також у поданих документах: свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 02.09.1993р. органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів з розпорядженням № Т-544 від 25.05.1993 р. на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я гр. [PERSON] та свідоцтві про смерть 22 жовтня 2019 року гр. [PERSON] , виданому 22 жовтня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1236 від 22 жовтня 2019 року, вбачаються розбіжності в написанні імені, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.32). Згідно копії спадкової справи №11/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] , зверталася лише [PERSON] (а.с. 67-86). Від імені [PERSON] було складено заповіти на ім`я [PERSON] , які були посвідчені Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 06.02.1998р. за № 2-377 та 29.09.1993 р. за № 1-3199 (а.с. 78,79). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 80-81). [PERSON] в період часу з березня 2018 року по серпень 2018 року та з червня 2019 року по грудень 2019 року сплачувала комунальні послуги нараховані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 89-109). В акті від 18.09.2020р. завіреному майстром ТОВ «УЮТ 2011» [PERSON] мешканці будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджують, що в квартирі [ADDRESS] , з 01 квітня 2012 року, постійно мешкали однією сім`єю [PERSON] , яка була власницею вказаної квартири, та померла [INFO] та [PERSON] , спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, який складався з пенсії [PERSON] та заробітної плати [PERSON] , спільно сплачували комунальні послуги, ходили в магазини за продуктами харчування, речами, мали взаємні права та обов`язки, піклувались одна про одну. Мешкали [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 01 квітня 2012 року до смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] організувала поховання [PERSON] (а.с. 101а). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в квартирі [ADDRESS] . Померла [PERSON] проживала у вказаному будинку в кв. [INFO] з 1974 р. [PERSON] також проживала у вказаному будинку в кв. [INFO] . Приблизно з 2010-2012р. [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] в її квартирі. [PERSON] довіряла [PERSON] , вони разом ходили сплачувати комунальні послуги, робити покупки, отримувати пенсію, мали спільний сімейний бюджет. [PERSON] прибирала, готувала їжу, доглядала за [PERSON] , також займалася похованням [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживала в кв. [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] товаришували, а десь років десять тому [PERSON] перейшла проживати до померлої [PERSON] в квартиру [INFO] вищевказаного будинку, оскільки остання хворіла та потребувала допомоги. [PERSON] допомагала [PERSON] у всьому, а саме сплачувала комунальні послуги, здійснювала покупки, готувала їжу, прибирала, викликала для [PERSON] лікаря та купувала ліки. Бюджет сім`ї складався з пенсій [PERSON] та заробітної плати [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали разом, як донька з матір`ю. Коли [PERSON] померла її похованням займалася [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в будинку [ADDRESS] , проживає з 2008 року. Померла [PERSON] та [PERSON] десь з 2010-2011 року проживали разом в квартирі [INFO] вищевказаного будинку, як мати з донькою чи бабуся з онукою. До поховання [PERSON] вона навіть не знала, що вони не родичі. [PERSON] часто разом з [PERSON] сиділи на лавочці біля під`їзду, декілька разів бачила як листоноша віддавала пенсію [PERSON] , остання готувала, сплачувала комунальні послуги. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає 12 років, остання проживала в кв. [ADDRESS] вищевказаного будинку [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] років 8-10 тому. Коли вона приносила [PERSON] пенсію вона завжди була з [PERSON] . Остання здійснювала догляд за [PERSON] , сплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування та ліки, готувала їжу. Відповідно до ч. 2 статті 315\~ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України). За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В даному випадку встановлення факту проживання однією сім`єю є необхідним позивачці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , заяви про прийняття спадщини іншими спадкоємцями після її смерті, окрім заяви [PERSON] , ніким не подавалися, що підтверджується дослідженою копією спадкової справи яка міститься в матеріалах цивільної справи. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Так, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного\~Суду від\~03.06.99\~№5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. В ході розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] , з 01 квітня 2012 року по 22 жовтня 2019 року мешкали разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] , позивач повністю взяла на себе зобов`язання по організації її поховання. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що факт спільного проживання не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини в ході розгляду справи був підтверджений належними доказами. У зв`язку з чим, вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , а саме з 01 квітня 2012 року по 22 жовтня 2019 року - підлягає задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги в частині про визнання права власності на спадкове майно, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Згідно роз`яснень, викладених пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. З постанови приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2020р. вбачається, що [PERSON] не було надано жодного документа, які б підтверджували родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, також у поданих документах: свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 02.09.1993р. органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів з розпорядженням № Т-544 від 25.05.1993 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я гр. [PERSON] та свідоцтві про смерть 22 жовтня 2019 року гр. [PERSON] , виданому 22 жовтня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1236 від 22 жовтня 2019 року, вбачаються розбіжності в написанні імені, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] ». Оскільки судом встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , а вимоги про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів позивачем не заявлялися, і також позивач після встановлення факту не позбавлена можливості звернутися до нотаріуса для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є передчасними, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial