Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що її батькам - [PERSON] та [PERSON], які були членами Садівничого товариства "Руслан", належала земельна ділянка №47 розміром 0,06 га у зазначеному товаристві. На зазначеній ділянці був побудований садовий будинок, насаджені садові дерева та ягідні кущі, нею була погашена заборгованість по оплаті членсків внесків, побудована огорожа, в будинку проведено світло, поставлений прилад обліку електроенергії, зроблено навіс та веранду. На початку 90-х років до кожної ділянки була додана ще одна ділянка, на відстані приблизно 500 метрів, розміром 0,06 га без окремої нумерації, з додаванням позначки "Город". У 2009-2010 роках Садівничим товариством "Руслан" було змінено статус додаткових земельних ділянок, зроблено їх перерозподіл з наданням самостійної нумерації і наданням права на будівництво та посадку дерев. Зокрема, ділянці №47 "город" був наданий №318. На зазначеній ділянці у 1989 році її батьком був закладений фундамент дачної будівлі з верандою. У 2014 році вона за кошти своєї сім"ї зробила на цій ділянці свердловину, відремонтувала фундамент, побудувала стіни, дах, тобто значно покращила цю ділянку. Протоколом №4 правління СТ "Руслан" від 09.08.2008 року, за ініціативою матері - [PERSON], спірна земельна ділянка була переоформлена на її брата - [PERSON] - відповідача по справі. Цим же рішенням на неї була переоформлена ділянка №47 "город", нині №318, з прийняттям в члени товариства. З моменту переоформлення на нього земельної ділянки брат нею не користується, проти користування нею земельною ділянкою разом з доповненням не заперечує. На теперішній час відповідач без її згоди намагається приватизувати спірну земельну ділянку та продати її. Через такі дії відповідача вона змушена була звернутися до керівництва СТ "Руслан" з заявою про переоформлення спірної земельної ділянки на неї та відповідача - по 1/2 частці кожному. Але керівництво товариство відмовило їй в цьому. Тому просила зобов"язати СТ "Руслан" змінити рішення правління від 09.08.2008 року, протокол №4 та переоформити виділення земельних ділянок №47 та №318 на неї та відповідача - по 1/2 частці кожної земельної ділянки, заборонити СТ "Руслан" та [PERSON] без її згоди вчиняти будь-які дії, що порушують її право власності на побудований на земельній ділянці №47 у СТ "Руслан" будинок. Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представники позивача у судове засідання не з"явилися, надали суду письмову заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Представника відповідача - СТ "Руслан" у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні протоколом №4 засідання правління Садівничого товариства "Руслан" від 09.08.2008 року за ініціативою матері сторін - [PERSON], спірна земельна ділянка була переоформлена на [PERSON] - відповідача по справі. Цим же рішенням на позивача була переоформлена ділянка №47 "город", нині №318, з прийняттям в члени товариства (а.с.35-40). Як вбачається з технічного паспорту на садовий будинок з надвірними спорудами №47 у Садівничому товаристві "Руслан", с.Глибоке Харківського району Харківської області, на зазначеній ділянці у 2015 році був побудований садовий будинок з погрібом (а.с.43-54). 04 березня 2016 року позивач звернулась до голови Садівничого товариства "Руслан" із заявою про переоформлення земельної ділянки №47, розташованої у товаристві, на її ім"я. Зазначена заява була отримана 05 березня 2016 року (а.с.55). Своєю відповіддю голова Садівничого товариства "Руслан" рекомендував звернутися для вирішення цього питання до суду (а.с.33-34). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Садівниче товариство "Руслан", станом на день постановлення рішення, зареєстровано в реєстрі як виробничий кооператив. Згідно з вимогами ст.2 Закону України "Про кооперацію" виробничий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов'язкової трудової участі з метою одержання прибутку. Статтею 11 зазначеного вище Закону встановлено, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. У відповідності зі ст.12 вищевказаного Закону основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів. Згідно з вимогами ст.13 ЗУ "Про кооперацію" членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Як встановлено у судовому засіданні і позивач і відповідач [PERSON] є членами садівничого товариства "Руслан" і мають в ньому пай у вигляді земельних ділянок №47 та №318. У судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] фактично припинив трудову участь в діяльності Садівничого товариства, що не оспорювалось учасниками процесу. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову в частині спонукання СТ "Руслан" щодо внесення змін в рішення правління від 09.08.2008 року, протокол №4, щодо розподілу земельних ділянок між позивачем та відповідачем [PERSON] Що стосується позовних вимог в частині заборони обом відповідачам вчиняти будь-які дії, які порушують право власності позивача на садовий будинок, побудований на земельній ділянці №47 у СТ "Руслан", то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з вимогами ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з вимогами ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі звязку, залізничні колії. Однак, позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона є власником садового будинку, розташованого на земельній ділянці №47 у Садівничому товаристві "Руслан", що зазначений будинок був збудований за її кошти за кошти її родини. А тому, суд доходить до висновку про те, що оскільки позивачем не підтверджено право власності на нерухоме майно, то позов в частині зобов"язання відповідачів не чинити перешкод у здійсненні нею права власності задоволенню не підлягає. Як вбачається з квитанції №13 від 15 червня 2016 року, квитанції №14 від 15 червня 2016 року, позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. (а.с.2, 3). Оскільки позов був задоволений частково, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп., по 275 грн.60 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", ЗУ "Про кооперацію", ст.ст.316, 317, 318, 321, 331 ЦК України,

Outcome: partial