Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

09.08.2017 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті своєї матері - [PERSON], [INFO]. Свою заяву обґрунтувала тим, що її матір померла на тимчасово окупованій території України - АР Крим в м. Євпаторія [INFO] внаслідок нещасного випадку не пов'язаного з виробництвом про що 28.07.2017 року Євпаторійським відділенням ГБУЗ РК «КРБСМЕ» було видано медичне свідоцтво про смерть [NUMBER]. Оскільки територія Автономної республіки Крим є окупованою, то отримані документи не мають юридичної сили і факт смерті матері заявниці її доньці потрібно встановити в судовому порядку для отримання свідоцтва про смерть і подальшого використання в цивільно-правових відносинах, у зв'язку з чим, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Євпаторія АР Крим. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні питання покладався на розсуд суду. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 08.02.1972 року матір'ю заявника [PERSON], [INFO], зазначена [PERSON] (а.с.16). Внаслідок державної реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 17). 28.07.2017 року Євпаторійським відділенням ГБУЗ РК «КРБСМЕ» було видано медичне свідоцтво про смерть [NUMBER], відповідно до відомостей зазначених у якому, [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Євпаторія АРК внаслідок нещасного випадку не пов'язаного з виробництвом (а.с. 7). Відповідно до довідки "Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування" Чернігівської міської ради було видано свідоцтво про те, що 30.07.2017 року на ділянці [NUMBER] кладовища Яцево/99018 було здійснено поховання [PERSON] (а.с. 6). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що [INFO] вона була присутня при загибелі на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим в м. Євпаторія та при похованні [PERSON] на кладовищі Яцево в м. Чернігові. 01.08.2017 року за № 50.6.37/1236/15.23 Чернігівським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки лікарське свідоцтво про смерть, [NUMBER], видане Євпаторійським відділенням ГБУЗ РК «КРБСМЕ» не є підставою для державної реєстрації смерті і не відповідає вимогам чинного законодавства України (а.с. 7). Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що тимчасово окупованою територією України є Автономна Республіка Крим та м. Севастополь. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, суд бере до уваги видане медичне свідоцтво про смерть разом із показаннями свідка та свідоцтва про поховання від 30.07.2017 року та з огляду на ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved