Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] академія внутрішніх справ, через свого представника [PERSON], що діє на підставі довіреності №46/983 від 09.03.2016 року, звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] академії внутрішніх справ вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі25241,68 грн. Крім того, просить судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що наказом ректора [PERSON] академії внутрішніх справ (далі - НАВС) від 06.08.2011 року №622 [PERSON] з 01.09.2011 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 22.09.2011 року між НАВС та відповідачем укладено Договір №11-150 про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ (далі ОВС) протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2011 року по 27.06.2014 рік, відповідно до умов Договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Рівненській області. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. Однак, наказом УМВС України в Рівненській області від 02.07.2015 року №210 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача крім витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 25241,68 грн. та сплаченого судового збору у сумі 1378 грн. також вартість оголошення у ЗМІ про виклик відповідача до суду у розмірі 420 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, а саме газету "Урядовий кур'єр" №171 (6040) від 14.09.2017 року. Частиною 9 ст.74 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу ректора [PERSON] академії внутрішніх справ №622 від 06.08.2011 року (а.с.14) [PERSON] зарахований на навчання на 1 курс за напрямом підготовки "Правоохоронна діяльність", з 01 вересня 2011 року. 22 вересня 2011 року між НАВС та [PERSON] укладено Договір №11-150 про підготовку фахівця у [PERSON] академії внутрішніх справ (а.с.13-14) із змісту якого вбачається, що підготовка відповідача здійснювалася за державним замовленням на денній формі навчання із зобов'язанням останнього відпрацювати не менше трьох років після закінчення навчання по місцю призначення. Із змісту пунктів 2.3.6 та 3.1 Договору вбачається, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, в тому числі у разі звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин, [PERSON] зобов'язується відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно наказу ректора [PERSON] академії внутрішніх справ №802 від 27.06.2014 року "Про випуск у 2014 році курсантів факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та [PERSON] гвардії України [PERSON] академії внутрішніх справ" (а.с.16) [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавра психології, лаборанта наукового підрозділу у сфері психології за напрямком підготовки "Психологія" (6.030102) та видано диплом бакалавра. Як вказує позивач, після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору, [PERSON] направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Рівненській області. Однак, як вбачається з витягну з наказу заступника начальника УКЗ УМВС України в Рівненській області [PERSON] №210 о/с від 02.07.2015 року (а.с.17) [PERSON] згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п.64 "ж". Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, відповідач належним чином вказані зобов'язання не виконав. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затверджено постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України". У пунктах 2, 3 вказаного вище Порядку зазначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направлення до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Такі витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у [PERSON] академії внутрішніх справ (а.с.22) розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням за період з 01.09.2011 року по 27.06.2014 рік складає 25241,68 грн. Вказана сума фактичних витрат на підготовку фахівця підтверджується наявними у матеріалах справи довідками-розрахунками (а.с.23 - 32). Враховуючи, що відповідач порушив зобов'язання перед академією, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь академії витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі1378 грн. (платіжне доручення №6651 від 23.12.2016 року) та вартість оголошення у ЗМІ про виклик відповідача до суду у розмірі 420 грн. (Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг від 06.09.2017 року). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved