Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

22.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 2005 року, від якого мають повнолітню непрацездатну доньку [INFO] , яка є інівлідом з дитинства першої групи "А" безтерміново. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач не бажає, хоча має таку можливість оскільки працює, має доходи. У зв'язку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Згідно із вимогами ст. 274 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо такого порядку, на виконання вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, від відповідача не надійшло. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідачу направлялися ухвала про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з копією позовної заяви та всіма додатками до неї за адресою місцезнаходження: Лист повернувся з відміткою у поштовому повідомленні про неявку адресату за отриманням. У наданий судом строк - протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду, відповідачем відзив на позов суду не подано. Клопотання від сторін про відкладення розгляду справи до суду не надходили. За таких обставин , суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем, яка не заперечила проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком непрацездатної повнолітньої доньки позивача - [PERSON] [INFO] , яка є інвалідом першої групи "А" безтерміново (а.с.10). Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Єдиним джерелом доходу позивача була допомога по догляду за дитиною інвалідом в розмірі до 22.01.2018 року. (а.с.13). Крім того, донька [PERSON] отримувала соціальну допомогу дитини інваліда, має право на пенсію, однак потребує допомоги по витратах на лікування та оздоровлення (а.с.14-16). Згідно ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як видно з тексту позовної заяви, відповідач перестав надавати кошти на утримання позивачки, хоча має місце роботи, працює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу. Жодних доказів, які б спростовували дане твердження позивача, відповідачем до суду не було надано. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON] [INFO], яка є інівлідом першої групи "А" безтерміново, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи з 22.02.2018 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін та дитини, стану здоров'я дитини, обставин, що тягнуть, згідно законодавства, зміну розміру стягуваних аліментів. Крім того, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.198, 200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.12, 13, 133, 141, 259, 263-265, 268, 272, 274, 280, 282,430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved