Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позов тим, що вона зареєстрована [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК №15 від 26.09.2013 року №2804/5, даною житловою площею її сім'я користується понад десять років. Вона працювала на Вінницькому державному підшипниковому заводі двадцять чотири роки. В кімнаті [ADDRESS] проживала її сім'я в складі чотирьох осіб. В серпні 2013 року вона звернулася із заявою щодо надання їй у користування кімнати [ADDRESS] до виконавчого комітету Вінницької міської ради. Листом - відповіддю директора Департаменту житлового господарства їй було надано згоду на вселення до даної кімнати. Крім того, ЖЕК №15 видано особовий рахунок, книжку по сплаті комунальних послуг на кімнату [ADDRESS]. В дану кімнату вона вселилася правомірно. Просить визнати за нею право на проживання та користування кімнатою [ADDRESS], зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської укласти з нею договір найму житлового приміщення на кімнату [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримаза заявлені позовні вимоги з наведених у позові підстав та суду пояснила, що вона працювала на Вінницькому державному підшипниковому заводі двадцять чотири роки. Тривалий час перебувала в черзі на отримання житла, однак житла не отримала. Проживала із сім'єю в кімнаті [ADDRESS]. Коли поряд звільнилася кімната [ADDRESS] їй надали дозвіл на вселення до даної кімнати. Більше п'яти місяців вона проживає у кімнаті [ADDRESS], сплачує комунальні послуги, на її ім'я видано особовий рахунок. Іншого житла вона немає. Просить позов задовольнити, судові витрати залишити без відшкодування. Представник відповідача Кріпак О.М. в судовому засіданні зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №15" від 26.09.2013 року №2809/5 [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON], онучкою [PERSON] та зятем [PERSON] в кімнаті [ADDRESS]. З листа деректора Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради до начальника Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №15" вбачається, що з метою запобігання самовільного заселення він просить забезпечити вселення [PERSON] в кімнату [ADDRESS]. 25.11.2013 року [PERSON] звернулась до міського голови із заявою про надання їй ордеру на кімнату [ADDRESS]. З листа Ддепартаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 26.12.2013 року №Д-01-41404/01-20 адресованого позивачу, вбачається, що у відповідності до технічної документації наявної в МКП "Житлово-експлуатаційна контора №15" будинок [ADDRESS] є житловим будинком для малосімейних, а тому згідно ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпщення житлових умов, жилі приміщення надаються виключно в порядку черговості. Відповідно до ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення і може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Оскільки позивач фактично вселилась та проживає тривалий час в кімнаті [ADDRESS], тому у виконавчого комцтету міської ради відсутні законні підстави видати відповідний ордер. Відповідно до довідки відділу з обліку та розподілу житла Вінницької міської ради [PERSON] з сім'єю з трьох осіб рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.12.2010 року №2892 взята на квартирний облік за місцем проживання за № 1922 загальної черги по Замостянському району м. Вінниці. Як вбачається з довідки Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №15" від 15.01.2014 року №11, особовий рахунок [NUMBER] на кімнату [ADDRESS] відкрито на квартиронаймача [PERSON]. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті, зокрема, здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18). Згідно ст. ст. 61, 63 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до п.п. 2, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572 користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди). Власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить судові витрати покласти на неї та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved