Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги сім'ям з дітьми в сумі 8105,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року, з 01.10.2012 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року позивачем було призначено відповідачу державну допомогу на дітей одиноким матерям на доньку [PERSON], [INFO]. Однак, 05.06.2017 року на адресу Управління соціального захисту населення адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради надійшли довідки про доходи від 05.06.2017 року № 68 і № 69 від КП КМР "Трамвай", згідно яких стало відомо, що відповідач під час отримання державної допомоги отримувала дохід у вигляді аліментів від [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у період з серпня 2014 року по грудень 2015 року. На теперішній час відповідач в добровільному порядку надміру виплачені кошти не сплатила. Станом на 12.12.2017 року заборгованість складає 8105,60 грн. Позивач просить стягнути з відповідача надміру отримані кошти в сумі 8105,60 грн. Ухвалою суду від 22 січня 2017 року позов прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та в належній формі, про що свідчить повернуте на адресу суду поштове відправлення з її підписом про вручення судової повістки 15.03.2018 року, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутність, відзивів або заперечень на позов не подано. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 8, ч. 9 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Судом встановлено, що за наслідками звернення відповідача з відповідними заявами до Управління соціального захисту населення, позивачем відповідачу була призначена допомога одиноким матерям на доньку [PERSON], [INFO], з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року, з 01.10.2012 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року (а.с. 4-12, 17). Пунктом 46 Порядку передбачено обов'язок осіб, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, повідомляти у десятиденний строк органи соціального захисту населення у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги. Відповідно до п. 49 зазначеного Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Як вбачається з довідок про доходи [PERSON] від 05.06.2017 року № 68 і № 69 від КП КМР "Трамвай" (а.с. 13, 14), відповідач під час отримання державної допомоги отримувала також дохід у вигляді аліментів від [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у період з серпня 2014 року по грудень 2015 року. Під час здійснення перевірки достовірності та повноти наданої заявником інформації було встановлено, що відповідач [PERSON] отримала не задекларований дохід (аліменти) з липня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 8856,25 грн., у зв'язку з чим переплата державної допомоги за період з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року становить 8105,60 грн., що підтверджується Актом від 12.06.20147 року (а.с. 16) та довідкою УСЗН про отримання допомоги від 13.11.2017 року № 06-4335 (а.с. 19). 29.09.2017 року позивачем на ім'я відповідача було направлено листа про необхідність повернення надмірно виплачених коштів в сумів 8105,60 грн., однак, [PERSON] до теперішнього часу зайво виплачену державну допомогу не повернула. Враховуючи викладене, судом було достовірно встановлено та підтверджено доказами, що відповідачем внаслідок надміру отриманої державної допомоги, державі заподіяно шкоду на суму зайво виплачено державної допомоги сім'ям з дітьми в розмірі 8105,60 грн., яка не відшкодована в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість, законність та доведеність позовних вимог, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової державної допомоги, суд приходить до висновку, що з неї на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману суму допомоги у розмірі 8105,60 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved