Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім неї в будинку зареєстрован її чоловік та донька, однак чоловік [PERSON] вже більше року в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. В зв`язку з цим просить визнати його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням провести судове засідання за її відсутністю. Позовні вимоги просила задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації та публікацією судових викликів на офіційному веб-сайті "Судова влада України". За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , [PERSON] на формі приватної власності належить будинок [ADDRESS] згідно рішення колегії райадміністрації Маріупольської міської ради №376/2 від 21.12.2006 року. Згідно Витягу про реєстрацію права власності №13340022 від 25.01.2007 року, виданого Комунальним підприємством "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] зареєстровано право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №23-13.07.0440 від 24.12.2020 року, яка видана Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом №48 від 23.12.2019 року, складеного Комітетом самоорганізації "Азовець", [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживає одна. На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. ст.316, 317, 319 ЦК України право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном. Згідно ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Приймаючи до уваги те, що позивачка є власником будинку, а відповідач, будучи зареєстрованими у вказаному будинку, фактично не проживає в ньому тривалий період з 23.12.2019 року, не сплачує комунальні послуги, не бере участь у підтримці житла в належному для проживання стані, тим самим перешкоджає у користуванні та розпорядженні позивачці своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком внаслідок спливу строку зберігання за відповідачем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1956567530.1 від 24.12.2020 року. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved