Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

ТОВ «Інтеркеш Україна» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №27094-2261815741 від 26.08.2020 року в розмірі 6016,00 грн. та судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.08.2020 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №27094-2261815741, за умовами якого відповідач отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою 146% річних з кінцевим терміном повернення 26.08.2021р. Зазначає, що позичальник взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором не виконує, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 26 травня 2021 року перед позивачем по кредитному договору становить 6016,00грн, а саме: 4\~199,00 заборгованість за тілом кредиту; 1\~310,00грн відсотки за користування кредитом; 411,00грн нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 96грн 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідач про дату\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином\~-\~поштою,\~рекомендованим листом,\~який повернувся\~на адресу\~суду з\~відміткою:\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою». Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://rz.od.court.gov.ua/sud1524/gomadyanam/csz (а.с.21). Згідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~ч.1ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 22.06.2021 року ухвалою суду\~\~ відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 26.08.2020 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №27094-2261815741, за умовами якого відповідач отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою 146% річних з кінцевим терміном повернення 26.08.2021р., копія якого приєднана до матеріалів справи. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, кінцевий строк повернення кредиту 26.08.2021р. Відповідно до п. п. а) п.3 п. 2.1.1 договору Кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитних коштів у разі наявності затримання сплати частини кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарних місяці. Відповідно до положень пункту 3.1 кредитного договору відповідач зобов`язалася погашати кредит та сплачувати проценти згідно графіку розрахунків, який є частиною договору. Відповідно до п. 3.2, 3.3 кредитного договору сторони обумовили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Окрім того, пунктом 6.7. Кредитного договору передбачено, що у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником своїх зобов`язань за даним договором позичальник сплачує пеню в розмірі один відсоток за календарний день від суми виданих коштів та у разі порушення графіку погашення кредиту зазначеного в додатку № 1, позичальник сплачує пеню в розмірі сто гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на кредитному договорі та видатковому касовому ордері від 26.08.2021р. ( а.с. 9) Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримала кошти від ТОВ «Інтеркеш Україна» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору. Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Як вбачається з матеріалів справи, укладений кредитний договір повністю відповідає вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач був ознайомлений із орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту. Підпис позивача під вказаними документами свідчить про те, що позичальник, як споживач фінансових послуг, був належним чином проінформований про всі детальні умови кредитного договору та його сукупну вартість із указівкою усіх обов`язкових умов, а відтак позивачем під час укладення із відповідачем кредитного договору були дотримані всі норми Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, вимоги позивача підтверджені належними та допустимими доказами, які повністю відповідають нормам чинного цивільного законодавства та вимогам ЦПК України. Наведені обставини стверджуються наступними письмовими доказами: 1)копією заяви клієнта [PERSON] від 26.08.2021р до ТОВ "Інтеркеш Україна"; 2)копією кредитного договору №27094-2261815741, укладеного між ТОВ "Інтеркеш Україна" та [PERSON] (а.с. 6-8); 3)копією видаткового касового ордера № 21 від 26.08.2021р, виданого ТОВ ФК "Інтеркеш" (а.с.10). Однак, у порушення умов договору [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 26 травня 2021 року перед позивачем по кредитному договору становить 6016,00грн, а саме: 4\~199,00 заборгованість за тілом кредиту; 1\~310,00грн відсотки за користування кредитом; 411,00грн нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 96грн 3% річних. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу норм ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Правовим наслідком порушення зобов`язання ст.\~611\~ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст.\~549\~цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.\~612\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України,-наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] не виконувала належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорила, у зв`язку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом. За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті\~\~6 Конвенції зобов`язує суди\~\~давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на\~\~кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності\~\~ від характеру рішення.\~\~Крім того, необхідно брати до\~\~уваги, між іншим,\~\~ різноманітність аргументів, які сторона може\~\~представити в суд, та відмінності, які існують у\~\~державах-учасницях, з\~\~огляду на положення \~\~законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким\~\~чином,\~\~ питання, чи виконав суд\~\~свій обов`язок \~\~щодо подання обґрунтування,\~\~ що випливає зі статті 6\~\~Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» за кредитним договором №27094-2261815741 від 26.08.2020 року заборгованість станом на 26 травня 2021 року перед позивачем по кредитному договору становить 6016,00грн, а саме: 4\~199,00 заборгованість за тілом кредиту; 1\~310,00грн відсотки за користування кредитом; 411,00грн нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 96грн 3% річних. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.\~\~ \~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved