Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який працював з 1962 по 1964 та 1966 по 1970 роки в колгоспі « Шлях до комунізму» с.Могилівка Дунаєвецького району, з 1971 року по 1973 роки в колгоспі ім.Шевченка с.Воробіївка Дунаєвецького району, з 1990 року по 1992 роки в колгоспі ім. Войкова с. Вихрівка Дунаєвецького району, який рішенням №3 від 03 вересня 1992 року зборів уповноважених колгоспників колгосп ім. Войкова перейменовується на агрофірма « Козацька долина», за що отримував заробітну плату і був членом агрофірми « Козацька долина» Дунаєвецького району Хмельницької області. Тобто на час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" був членом агрофірми « Козацька долина» Дунаєвецького району Хмельницької області, однак право на земельну частку (пай) не отримав. Позивачка являється спадкоємцем за законом на майно, яке залишилось після смерті батька, спадщину прийняла в установленому законом порядку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, а тому і звернулася до суду. Позивачка [PERSON] до підготовчого засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області у визначений судом строк подав до суду відзив на позов, у якому не заперечила проти задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батько вказаний [PERSON] дівоче прізвище позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який працював з 1962 по 1964 та 1966 по 1970 роки в колгоспі « Шлях до комунізму» с.Могилівка Дунаєвецького району, з 1971 року по 1973 роки в колгоспі ім.Шевченка. с.Воробіївка Дунаєвецького району, з 1990 року по 1992 роки в колгоспі ім. Войкова с. Вихрівка Дунаєвецького району, за що отримував заробітну плату і був членом агрофірма « Козацька долина» с. Вихрівка, Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно архівної довідки №893 від 15 липня 2021 року, виданої КУ Дунаєвецької міської ради "Трудовий архів", в книгах обліку заробітної плати колгоспника зазначено, що [PERSON] дійсно працював в колгоспі « шлях до Комунізму» с.Могилівка Дунаєвецького району Хмельницької області, колгоспі ім.Шевченка с.Воробіївка Дунаєвецького району Хмельницької області та колгоспі ім.Войкова с. Вихрівка Дунаєвецького району Хмельницької області підстава фонд №68, 38, 101, опис №1, книга обліку заробітної плати з колгоспника. Згідно історії фонду утворювача господарство відновило свою діяльність в 1944 році під назвою колгосп ім.Войкова Дунаєвецького району Кам`янець-Подільської області. В 1958 р. до колгоспу приєднався колгосп ім. Чкалова с.Пільний Мукарів. В 1962 році господарство входить до складу колгоспу « Шлях» до комунізму с.Могилівка Дунаєвецького району. В 1963 році колгосп знову відновлює свою діяльність під назвою колгосп ім. Войкова с. Вихрівка Дунаєвецького району. Рішенням №3 від 3 вересня 1992 року зборів уповноважених колгоспників колгосп ім. Войкова перейменовується на агрофірму « Козацька долина» с. Вихрівка Дунаєвецького району. На час видачі Президентом України указу від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" був членом агрофірми « Козацька долина» с.Вихрівка Дунаєвецького району Хмельницької області, однак право на земельну частку (пай) не отримав. Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000331 видано Агрофірма « Козацька долина» с.Вихрівка Дунаєвецького району Хмельницької області 15.06.1995р. Згідно постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 "Про утворення та ліквідацію районів", у Хмельницькій області ліквідовано Дунаєвецький район та утворено Кам`янець-Подільський район у склад територій якого увійшла, зокрема, Дунаєвецька міська рада, до якої входить с. Вихрівка. Згідно із п.2\~Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до положень п.п. 23, 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, на час виходу Указу Президента [PERSON] був членом колгоспу та мав право на отримання земельної частки (паю), однак не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). На підставі\~Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV\~одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду. Потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст.25 ЗК України\~при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Стаття 1 Першого протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить [PERSON] права на земельну частку (пай), яке належало її батькові [PERSON] на законних підставах, хоча останній і не отримував відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно\~ст.1 Конституції України\~являється Україна, є неприпустимим. А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай). Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст.141 ЦПК України покладає їх на позивачку.

Outcome: approved