Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Підгірський-5" в особі голови кооперативу [PERSON] про визнання дій неправомірними, витребування документів та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки, розташованої по вул. Підгірських, 15 в м. Ковель. У звязку з необхідністю стандартного приєднання електроустановки за вищевказаною адресою до електричної мережі, позивач звернувся до Ковельської філії ПрАТ "Волиньенерго", як електропередавальної організації з таким проханням. Однак, у відповідь отримав листа від 24.02.2016 року № 01/33-647, яким позивачу було відмовлено у даному проханні з посиланням на те, що земельна ділянка знаходиться в новому житловому кварталі м. Ковеля по вул. Підгірських та вул. Вальс роде, на електрифікацію якого Обслуговуючим кооперативом "Підгірський-5"були отримані технічні умови № 17-393/11 від 01.09.2011 року. Дані мережі у власності філії не перебувають, тому приєднання електроустановок до електричних мереж філії можливе тільки після передачі мереж у власність філії. В травні 2017 року позивач звернувся до голови кооперативу забудовників по вул. Підгірських, 5 - [PERSON] з письмовою заявою про вступ до даного кооперативу та із зобов'язанням сплати вступних та членських внесків згідно ст. 11 Закону України "Про кооперацію". Однак відповіді на вказану заяву позивач не отримав, хоча при зустрічі з головою кооперативу [PERSON] позивачу в усній формі було відмовлено у вступі в кооператив на підставі того, що загальними зборами членів кооперативу більшістю було проголосоване проти його членства в кооперативі. Крім цього, позивач вказує, що при зустрічі його дружини [PERSON] з членом кооперативу [PERSON], останній запропонував їй сплатити 2000 доларів США за письмовий дозвіл для приєднання до електромереж. 02.06.2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до голови кооперативу забудовників про приєднання його електроустановки до електромережі та надання йому відповідного письмового дозволу. При цьому просив надати прибутковий касовий ордер, по якому можливо сплатити відповідні кошти, або ж повідомити реквізити фінансової установи (банку). Проте відповіді на таку заяву позивач не отримав. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, оскільки в [PERSON] кооперативу не встановлений розмір вступних внесків, не встановлено розмір оплати за підключення до комунікацій жителів мікрорайону, які не є членами кооперативу. Зважаючи на викладене, позивач просив суд: визнати дії обслуговуючого кооперативу "Підгірських-5" неправомірними; витребувати в обслуговуючого кооперативу "Підгірських-5" проектно-кошторисну документацію на електрифікацію житлового кварталу в м. Ковелі по вул. Підгірських та вул. Вальсроде, акти виконаних робіт та протоколи Загальних зборів кооперативу; зобовязати обслуговуючий кооператив "Підгірських-5" внести зміни до [PERSON], встановивши ціну 1 кВт при підключенні до електромережі, встановити механізм сплати суми коштів на рахунок у фінансових установах; зобовязати обслуговуючий кооператив "Підгірських-5" надати письмовий дозвіл на приєднання електроустановки за адресою: м. Ковель, вул. Підгірських, 15 до електричної мережі згідно суми коштів, прописаних в [PERSON] кооперативу. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та додатково пояснив, що він звернувся до голови кооперативу з метою підключення до електромережі, однак сума, визначена головою кооперативу, а саме - 2000 доларів США, є досить високою та необґрунтованою. Крім цього, в кооперативу відсутній рахунок, на який необхідно сплатити таку суму, а сплачувати такі кошти особисто в руки голові кооперативу, він не бажає. Основною його вимогою є вимога прописати в [PERSON] кооперативу суму членського внеску, оскільки інші власники земельних ділянок сплачували суму 1800 доларів США, інші - 1500 доларів США, а іншим взагалі дозвіл на підключення був наданий безкоштовно. В [PERSON] кооперативу не вказано суми, згідно якої здійснюється підключення до електромережі, що є порушенням вимог Закону України "Про кооперацію". Неправомірними діями кооперативу позивач вважає дії щодо відмови йому у вступі в кооператив та сплати внесків на відповідний банківський рахунок, оскільки такий рахунок відсутній. Просив задовольнити позов повністю. Представники відповідача [PERSON] позов не визнала та просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач вже звертався з аналогічним позовом до суду, до того ж відповідача, з тих же підстав та про той самий предмет позову і провадження в справі було закрито в зв'язку з відмовою позивача від позову. Крім цього, представник відповідача зазначила, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити мотивуючи тим, що питання надання дозволу позивачу для підключення до електромережі вирішувалось на зборах кооперативу, де було визначено суму, еквівалентну 1800 доларів США. Однак позивач не погоджується на сплату такої суми, а тому йому було усно відмовлено в наданні відповідного дозволу. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником земельної ділянки, розташованої по вул. Підгірських, 15 в м. Ковелі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звертався до Ковельської філії ПАТ "Волиньобленерго" з заявою з приводу приєднання електроустановки за адресою: м. Ковель, вул. Підгірських, 15 до електромережі, однак листом Ковельської філії ПАТ "Волиньобленерго" від 24.02.2016 року позивачу було відмовлено у даному проханні з посиланням на те, що земельна ділянка знаходиться в новому житловому кварталі м. Ковеля по вул. Підгірських та вул. Вальс роде, на електрифікацію якого Обслуговуючим кооперативом "Підгірський-5"були отримані технічні умови № 17-393/11 від 01.09.2011 року. Дані мережі у власності філії не перебувають, тому приєднання електроустановок до електричних мереж філії можливе тільки після передачі мереж у власність філії. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами у справі, Обслуговуючий кооператив "Підгірський-5"отримав технічні умови № 17-393/11 від 01.09.2011 року для встановлення мережі електропередачі та на даний час членами кооперативу за власні членські внески споруджено мережу електропостачання, яка, в свою чергу, перебуває у власності кооперативу. Як вбачається з копії [PERSON] Обслуговуючого кооперативу "Підгірський-5", вказаний кооператив створений засновниками на добровільних засадах та одним з предметів його діяльності є організація робіт по забезпеченню житлових будинків членів кооперативу електропостачанням (п. 3.3 [PERSON]). При цьому, згідно п. 3.3 [PERSON], кооператив має право надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах окремо для членів [PERSON] та інших осіб; надавати послуги не членам [PERSON] в обсягах, встановлених законодавством, та на умовах, передбачених Правилами внутрішньої господарської діяльності. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не є членом цього [PERSON]. Дану обставину визнали сторони по справі. Пунктом 6.1 зазначеного вище [PERSON] визначено, що органом управління кооперативу є загальні збори членів [PERSON], які, поміж іншого, встановлюють розмір вступних внесків. З пояснень голови [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що на загальних зборах членів [PERSON] було визначено вступний внесок для позивача та плату за надання дозволу для підключення до електромережі. Проте позивач не погодився з розміром такого внеску. Позивач в судовому засіданні не заперечив, що дійсно такий вступний внесок був визначений, однак його не влаштував розмір цього внеску. Твердження позивача про те, що в [PERSON] не визначено розміру членських внесків та плати за підключення до електромережі, суд вважає безпідставними, оскільки такий розмір чітко визначений п. 3.3 [PERSON] і є договірним. Тобто, для кожної особи такий розмір може бути іншим відповідно до договору, в тому числі й усного, а цей розмір в кожному конкретному випадку, відповідно до п. 6.1 [PERSON], встановлюється загальними зборами [PERSON], а не особисто головою [PERSON]. Згідно ст. 8 Закону України "Про кооперацію", статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до ст. 15 вказаного закону, вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу та до компетенції яких належить : затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв. Як зазначалось вище, позивач не є членом даного [PERSON], не ставить перед судом питання про включення його до членів [PERSON], а тому, в силу зазначених вимог Закону України "Про кооперацію", не має права вимагати у відповідача внесення змін до [PERSON]. Таким чином позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача внести зміни до [PERSON] до задоволення не підлягає. З цих же міркувань та зважаючи на те, що в [PERSON] визначено розмір вступних внесків та плату за надання дозволу на підключення до електромережі, позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача надати такий дозвіл до задоволення не підлягає. Такий дозвіл може бути надано відповідачем і без судового рішення за умови сплати відповідної суми коштів, визначеної на договірних засадах між позивачем та загальними зборами членів [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способи захисту цивільних прав та інтересів чітко визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Позивач, звертаючись до суду з вимогами про визнання неправомірними дій відповідача та про витребування у відповідача відповідних документів (проектно-кошторисну документацію на електрифікацію житлового кварталу, акти виконаних робіт, протоколи загальних зборів) жодним чином не обґрунтував ці позовні вимоги, а тому суд вважає, що такий спосіб захисту його цивільних прав та інтересів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України. Крім цього, вимога про витребування таких документів є нічим іншим як втручання позивача у внутрішню господарську діяльність кооперативу, що не передбачено законом. За таких обставин, в задоволенні цих двох позовних вимог слід також відмовити. Аналізуючи все викладене вище в сукупності, суд прийшов до твердого переконання, що позивачем, всупереч вимог ст. 60 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в той час, як заперечення відповідача проти позову знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи. Таким чином, позивачем не доведено порушення його цивільних прав саме відповідачем, а тому суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача, а відтак про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цілому. За встановлених обставин, на думку суду, таке рішення є справедливим. Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, покладає на позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed