Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та частина земельної ділянки, площею 0, 0808 га, за адресою - [ADDRESS], яка зареєстрована за матір"ю та [PERSON] (рідний брат матері) на праві спільної сумісної власності. Позивачка вказала, що 15 червня 2010 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], а постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 квітня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки було відмовлено, у зв'язку з невизначеною часткою матері у спільному праві власності на земельну ділянку. Зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], відповідачі по справі успадкували кожний по 1/9 частині житлового будинку [ADDRESS], а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки їм також було відмовлено. Посилаючись на ст. 377 ЦК України, виходячи з часток у праві власності на житловий будинок, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 2/3 частини земельної ділянки, площею 0, 0808 га, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована за адресою - [ADDRESS], визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/9 частини земельної ділянки за кожним, площею 0, 0808 га, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована за адресою - [ADDRESS] та скасувати в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю реєстрацію на ім'я [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті своєї матері [PERSON], оскільки не визначена частка матері у спільному праві власності на земельну ділянку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність та позовні вимоги визнають (а.с. 101-102, 136). Представник Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 39-40). Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою спадкодавця [PERSON] (а.с. 112 зворот). [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та частина земельної ділянки, площею 0, 0808 га, за адресою - [ADDRESS], яка зареєстрована за матір"ю та [PERSON] (рідний брат матері) на праві спільної сумісної власності. 14 жовтня 2009 року позивачка, у строки передбачені ЦК України, звернулася до Четвертої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 108). Четвертою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 107-131). 15 червня 2010 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 20). У зв'язку з ліквідацією Четвертої Київської державної нотаріальної контори у 2013 році спадкова справа після смерті [PERSON] передана у провадження до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. 10 квітня 2015 року Одинадцята Київська державна нотаріальна контора надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, у зв'язку з невизначеною часткою матері у спільному праві власності на земельну ділянку (а.с. 130 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивачка належить до спадкоємців за законом. Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. У роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя, співвласників жилого будинку, тощо. Як вбачається з Державних актів на право приватної власності на землю земельна ділянка, площею 0, 0808 га, за адресою - [ADDRESS], зареєстрована за матір'ю позивачки [PERSON] та [PERSON] (рідний брат матері) на праві спільної сумісної власності (а.с. 10-11). [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 9), відповідачі по справі успадкували кожний по 1/9 частині житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 22-30), а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки їм також було відмовлено. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до статті 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Виходячи з часток у праві власності на житловий будинок, частка у праві власності на земельну ділянку [PERSON] складає 2/3 частин, а частки відповідачів по 1/9 частині земельної ділянки кожному. На підставі вказаних норм закону, зважаючи на те, що 15 червня 2010 року Четвертою Київською державною нотаріальною конторою було видано на ім'я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS], суд вважає, що спадковим майном після смерті [PERSON] є 2/3 частин земельної ділянки, площею 0, 0808 га, за адресою - [ADDRESS], а тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка просить визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/9 частини земельної ділянки за кожним, площею 0, 0808 га, кадастровий номер - [NUMBER], яка розташована за адресою - [ADDRESS], однак останні не є позивачами по справі, а тому [PERSON] не може заявляти вимоги відносно відповідачів від свого імені, з огляду на дані обставини, зазначені вимоги задоволенню не підлягають. Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивачки про скасування в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю реєстрація на ім'я [PERSON] та [PERSON], оскільки дане питання не віднесене до компетенції суду та може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зареєструвати право власності на землю на 2/3 частин за [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial