Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану правопорушенням матеріальну шкоду у сумі 4 149,62 грн. та моральну шкоду у сумі 2000,00 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року, справа № 754/6582/17, відповідач [PERSON] визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідач своїми злочинними діями спричинив позивачу матеріальну шкоду, завдану розбиттям скла автомобіля; вартість відновлювального ремонту та вартість скла разом з роботами встановлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Саміт Мотор з Україна" авторизованої СТО "Тойота", де обслуговується названий автомобіль, у розмірі 4 149,62 грн., яка підтверджується рахунком-фактурою № СМУ000072225 від 27 березня 2017 року, тобто в день скоєння злочину. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.05.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 22.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану правопорушенням лише матеріальну шкоду у сумі 4 149,62 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.09.2021. У судове засідання 03.09.2021 позивач з`явився, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач до суду на виклик не з"явився, йому направлялась поштова кореспонденція за зареєстрованим місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , однак вказана кореспонденція повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як встановлено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у справі № 754/6582/17, [PERSON] 27 березня 2017 року приблизно о 04 год. 30 хв. біля будинку № 1-В по проспекту Маяковського в м. Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля "Тойота РАВ-4", номерний знак [NUMBER] , діючи умисно камінцем розбив вікно задніх дверей автомобіля з правого боку, викрав з салону автомобіля ящик з інструментами, вартістю 1000 грн, відеореєстратор, вартістю 500 грн., що належать потерпілому [PERSON] , завдавши йому матеріальну шкоду на 1500 грн. Вищеназвані речі були повернуті [PERSON] органами досудового слідства. Вказаним вироком суду [PERSON] визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання [PERSON] за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 р. призначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання [PERSON] відраховано з моменту затримання 02 червня 2017 р. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін попереднього ув`язнення [PERSON] з 02 червня 2017 р. по 20 червня 2017 р. включно зараховано в строк відбування покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у справі № 754/6582/17 не оскаржувався та набрав законної сили 19.06.2018. [PERSON] не заявлявся цивільний позов у кримінальному провадженні. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, із завданої іншій особі майнової (матеріальної) шкоди (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначити докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як зазначалося вище позивачем не було пред`явлено цивільного позову в межах розгляду справи № 754/6582/17. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у справі № 754/6582/17 встановлено, що відповідач до діючи умисно камінцем розбив вікно задніх дверей автомобіля "Тойота РАВ-4", номерний знак [NUMBER] з правого боку. Позивачем надано суду рахунок-фактуру № СМУ000072225 від 27 березня 2017 року на суму 4 149,62 грн. на оплату відновлювального ремонту скла в автомобілі "Тойота РАВ-4", номерний знак [NUMBER] . Отже, витрати, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права, складають 4 149,62 грн. Враховуючи вище викладене, зокрема те, що вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України доведена, шкода заподіяна позивачу пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved