Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прокуратура м. Вінниці про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, мотивуючи позов тим, що її рідна сестра [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі Біржового договору купівлі-продажу нерухомості з аукціону, зареєстрованого Вінницькою філією ТБ "Українська" від 01.03.1999 року за реєстровим № 34764. [PERSON] хворіла на психічне захворювання, перебувала на диспансерному обліку в Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка", але не була визнана недієздатною в судовому порядку, опікунство не було встановлено. [PERSON] проживала самостійно, сім'ї не мала. Вона доглядала за сестрою у періоди загострення її захворювання, допомагала їй фізично та матеріально. Під час загострення хвороби вона була здатна на неадекватні вчинки, в тому числі, сама не усвідомлюючи того, підписати будь-які папери на відчуження свого єдиного житла на користь інших осіб. Тому позивач звернулась за допомогою до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка". 04.07.2005 року головним лікарем та завідуючим диспансерного відділення Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" направлено лист начальнику Інвентарбюро м. Вінниці та начальнику ЖЕК "Вінницяпромстрой" з проханням накласти заборону на продаж квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що квартиронаймач [PERSON], [INFO] має психічні розлади і може, сама того не усвідомлюючи, підписати папери на продаж. На підставі даного листа накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем є [PERSON] Позивач оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] не може, оскільки на квартиру [ADDRESS] накладено заборону на відчуження, що порушує її права. Просить зняти заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з наведених у ньому підстав та пояснила, що її сестра [PERSON] тривалий час хворіла на психічне захворювання, перебувала на диспансерному обліку в Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" та проходила там лікування. [PERSON] проживала самостійно, вона постійно доглядала за сестрою у періоди загострення її захворювання. Оскільки сестра [PERSON] мала психічні розлади і могла, сама того не усвідомлюючи, підписати папери на продаж, вона звернулась за допомогою до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка". 04.07.2005 року лікарнею було направлено відповідний лист з проханням накласти заборону на продаж квартири [ADDRESS]. Крім того вона також зверталася за допомогою до прокуратури Ленінського району м. Вінниці. [INFO] року сестра [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем є вона, у сестри інших спадкоємців немає. Вона звернулася до нотаріальної контори, однак оформити своє право на спадкове майно після смерті сестри [PERSON] не може, оскільки на квартиру [ADDRESS] накладено заборону на відчуження, що порушує її права. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" Сігнаєвська О.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує, зазначає, що дійсно [PERSON] хворіла на психічне захворювання, перебувала на диспансерному обліку в Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка". [PERSON] проживала самостійно, позивач доглядала за сестрою у періоди загострення її захворювання, позивач звернулась за допомогою до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка". 04.07.2005 року головним лікарем та завідуючим диспансерного відділення Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" направлено лист начальнику Інвентарбюро м. Вінниці та начальнику ЖЕК "Вінницяпромстрой" з проханням накласти заборону на продаж квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що квартиронаймач [PERSON] мала психічні розлади і може, сама того не усвідомлюючи, підписати папери на продаж. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прокуратури м. Вінниці Войцишена Г.В. в судовому засіданні зазначила, що дійсно 04.07.2005 року головним лікарем та завідуючим диспансерного відділення Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" направлено лист начальнику Інвентарбюро м. Вінниці та начальнику ЖЕК "Вінницяпромстрой" з проханням накласти заборону на продаж квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що квартиронаймач [PERSON] мала психічні розлади. На підставі даного листа прокуратурою Ленінського району м. Вінниці, діючи в інтересах психічно хворої, було направлено відповідний лист щодо накладення заборони на відчуження квартири [ADDRESS]. При вирішенні позову покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що тривалий час працює в Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка". Їй відомо, що [PERSON] хворіла на психічне захворювання, перебувала на диспансерному обліку в Комунальному закладі "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка", позивач доглядала за сестрою у періоди загострення її захворювання. Під час загострення хвороби вона була здатна на неадекватні вчинки, тому позивач звернулась за допомогою до Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка" і було направлено відповідний лист з проханням накласти заборону на продаж квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що [PERSON] мала психічні розлади і могла продати квартиру. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] року в м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.12.2013 року №36043242 вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, реєстратор Третя вінницька державна нотаріальна контора. Із біржового договору купівлі-продажу нерухомості з аукціону від 01.03.1999 року реєстраційний №34764 вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із реєстраційного посвідчення Вінницького обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 02.03.1999 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] з правом особистої власності на підставі біржового договору купівлі-продажу нерухомості з аукціону від 01.03.1999 року, зареєстрованого Вінницькою філією ТБ "Українська" за реєстраційним №34764 і записано в реєстрову книгу за №157/33819. Із листа Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" від 23.12.2013 року №8204 адресованого Державному нотаріусу Третьої вінницької державної нотаріальної контори вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №62799 станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована в цілому за [PERSON] на підставі біржового договору купівлі-продажу нерухомості з аукціону від 01.03.1999 року, реєстраційний №34764. Як вбачається з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.05.2014 року №21938959, 08.07.2005 року накладено заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] власником якої є [PERSON], реєстраційний номер обтяження 2169512, підставою обтяження зазначено лист-відношення головного лікаря ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, в графі заявник зазначено прокуратуру Ленінського району м. Вінниці. Із листа Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка від 04.07.2005 року вбачається, що Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка просить накласти заборону на продаж-купівлю квартири [ADDRESS] в зв'язку з тим, що квартиронаймач [PERSON], [INFO] має психічні розлади і може, сама того не усвідомлюючи, підписати папери на продаж житла. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача підлягають захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, сестра позивача [PERSON] померла [INFO] року в м. Вінниці. Як вбачається із реєстраційного посвідчення Вінницького обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 02.03.1999 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] з правом особистої власності на підставі біржового договору купівлі-продажу нерухомості з аукціону від 01.03.1999 року, зареєстрованого Вінницькою філією ТБ "Українська" за реєстраційним №34764 і записано в реєстрову книгу за №157/33819. З інформації із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 21.05.2014 року №21938959, вбачається, що 08.07.2005 року накладено заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] власником якої є [PERSON], реєстраційний номер обтяження 2169512, підставою обтяження зазначено лист-відношення головного лікаря ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, в графі заявник зазначено прокуратуру Ленінського району м. Вінниці. Так, встановлені обставини справи підтверджують, що наявність накладеної заборони на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS], власником якої була [PERSON], є перепоною для реалізації позивачем своїх прав та інтересів як спадкоємця та у даному випадку порушує та обмежує права позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача підлягають захисту. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і вважає, що права та інтереси позивача можливо захистити шляхом зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], власником якої була [PERSON], зареєстровану 08.07.2005 року реєстратором Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» за реєстраційним номером 2169512, на підставі листа-відношення головного лікаря Комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка", за заявою прокуратури Ленінського району м. Вінниці. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позов задоволено, а тому судові витрати слід слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved