Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.04.2009 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально; та про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - дочки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов фактично визнав, але просив аліменти стягувати з дати постановлення судового рішення, посилаючись на те, що він раніше частково сплачував допомогу на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.04.2009 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.11-12). Як стверджують сторони, починаючи з грудня 2014 року сторони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, з того часу проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя. Як стверджують сторони, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений. Як стверджують сторони, після розірвання шлюбу донька [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір»ю - позивачкою [PERSON]; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища "[PERSON]". Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дочки [PERSON]; він (відповідач) працює та щомісячно отримує заробітну платню; будь-яких утримань за виконавчими документами на користь інших осіб з нього не відбувається, він погоджується також сплачувати аліменти у розмірі, як про це просить позивачка. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача, стан здоров»я дитини, фактичне визнання позову відповідачем і вважає за необхідне встановити розмір аліментів на дитину - дочку [PERSON] - у частці від доходу батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06.05.2015 року і до повноліття дочки, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону; підстав для стягнення аліментів з дня постановлення рішення судом не має.

Outcome: approved