Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

09 квітня 2014 року комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" звернулось до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], яким з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з Відповідача заборгованості за послуги утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги в розмірі 13188,50 грн. за період з 01.03.2013 року по 01.06.2014 року та сплачені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено Договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" від 01.03.2011 року, в зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за договором у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги з 01.03.2013 по 01.06.2014 року становить 11696,18 грн., яка складається: з розмірі заборгованості за період з 01.03.2013 року по 01.09.2013 року, що становить 4431,72 грн.; з розміру заборгованості за період з 01.09.2013 року по 01.06.2014 року (без нарахувань за червень 2014 року), що становить 7264,46 грн. Зазначена сума заборгованості складається з: - центрального опалення в розмірі 4653,73 грн.; - послуг на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) в розмірі 5365,07 грн.; - холодне водопостачання - 493,50 грн.; - гаряче водопостачання - 1080,52 грн.; водовідведення - 103,36 грн. Підставою для збільшення позовних вимог є те, що відповідач продовжує відмовлятись від оплати грошових коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги, таким чином у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 13 188,50 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав збільшенні позовні вимоги. Відповідач не визнав позов, надавши письмові заперечення в яких зазначив, що з 26.01.2011р. стягувач не надає послуги з центрального опалення в спальній кімнаті пл. 19,4 кв.м., батарея центрального опалення демонтована стягувачем 26.01.2011р. після її прориву, про що складено акт, завірений стягувачем, тому вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до Наказу Київської міської державної адміністрації Головного управління житлового забезпечення від 06.08.2001 року № 296 про передачу житлових будинків на обслуговування, у зв'язку з закінченням будівництва і введенням в експлуатацію житлових будинків, житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування КП "Житлосервіс " (а.с. 15). Відповідно до акту № 217 державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта затвердженого Ленінградською РДА 10.10.2000 року, житловий будинок з вбудованим приміщенням по вул. Котельникова, 17 відповідає архітектурно-планувальним та конструктивним характеристикам, а також технологічно-виробничим показникам (а.с. 16-19). 01 березня 2011 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" (відповідно до договору Виконавець) та [PERSON] (відповідно до договору Споживач) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS], а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у стоки та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 22-25). Пунктом 2. Договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до затвердженого рішення органу місцевого самоврядування тарифу, його структур, періодичності та строків надання послуг, які на момент укладання цього договору надаються відповідно до Розпорядження КМДА № 1221 від 29.12.2010 року. 01 березня 2011 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Предметом договору є те, що виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, відповідно до п.1 договору (а.с. 26-33). Згідно свідоцтва про право власності, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 28.04.2001 року № 424-С/КІ, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 20-21). Відповідно до довідки Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" від 09.07.2014 року, заборгованість за власником [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], за період з березня 2013 року по червень 2014 року становить в сумі - 11696, 18 грн. (а.с. 114). 03 березня 2014 року КПЕРЖФ "Житло-Сервіс" надіслано [PERSON] попередження в якому повідомлено про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 45611,69 грн. (а.с. 116). Позивачем надано розрахунок розміру заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за період з 01.03.2013 року по 01.06.2014 року: 11696,18*3 %*487/365=468,17 грн. (а.с. 118). Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Статтею 179 ЖК Української РСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженоїПостановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 року, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Обов'язок на власника житлового приміщення по несенню витрат на утримання будинку та прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений ст.322 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 20, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлює істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг. Такими умовами є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01 березня 2011 року містить всі істотні умови, передбачених вказаною нормою закону. З розрахунку позивача, вбачається, що за період з 01.03.2013 року по 01.06.2014 року відповідач має заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальних послуг у розмірі 13188,50 грн. Згідно зі статтею 322 ЦК України на власників майна покладено тягар його утримування. Також суд критично оцінює надані у судовому засіданні заперечення відповідачем щодо неналежного надання житлово-комунальних послуг, оскільки до суду не надано актів-претензій у відповідності до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими,що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст.88 ЦПК україни, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати відповідно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved