Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»\~\~ про визнання права та включення до переліку вкладників. В обґрунтування свого уточненого позову вказав, що „24" червня 2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-032-000001060. На виконання Договору було відкрито поточний рахунок №26201514986203. В подальшому поточний рахунок використовувався для поповнення та зняття готівкових коштів через касу Банку, для безготівкових зарахувань та повернення коштів. Позивачем також було укладено договори №980-032-000225890 від 21.04.2016 року, №980-032-000229243 від 2".04.2016року, №980-032-000208583 від 22.03.2016року як позикодавцем, та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як позичальниками. Умовами вище вказаних договорів передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобовязано повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договорами, повернення коштів здійснюється на рахунок №26201514986203. На виконання цих договорів 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача буї о перераховано від ТОВ ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» кошті на загальну суму 90000,00грн., що підтверджується довідкою про стан рахунку №26201514986203 № ЗГ1/347 від 18 серпня 2016 року. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.20Г6 № 14/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ [PERSON]». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, про це зазначено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону Украйни «Пре систему гарантування вкладів фізичних осіб», за посиланням в мережі Інтернет. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу Фонду якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 52-2 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту регулювання неплатоспроможності банків [PERSON] з 05 вереси 2016 р. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізнався, що з 1 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти. Для отримання гарантоване суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків агентів для отримання коштів, але позивач дізнався про, те що його не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів з вкладами за рахунок Фонду. У зв'язку із чим, позивачем на адресу відповідача було скеровано заяву, з вимогою включити до переліку вкладників, яка отримана, на що Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено про те, що кошти у сумі 90000,00 гривень на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 26201514986203, але на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та ст. 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» на загальну суму 300, 00 грн. є нікчемним, а на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для проведення розрахунків за Договорами. Всупереч вимог ст. 1074 ЦК України, ст.26, 27, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач відмовляється визнати позивача вкладником та включити його до реєстру вкладників. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, а представник відповідача надав до суду письмові заперечення з наступних підстав. Так, 11 листопада 2014 року між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений Договір доручення №1, згідно умов якого [PERSON], в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності. Відповідно до Договору доручення №1 від 11.11.2014 [PERSON] мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб. Отже, між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір доручення №1 від 11.11.2014. 22.03.2016 між Позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір № 980-032-000208583. - Позивач підтверджує, що повідомлений та згодний, що цей договір укладений між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороною 2 (пункт 1.4.); *ПАТ «Банк Михайлівський» є Повіреним, який вчиняє дії від імені, в інтересах та за рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі довіреності №1 від 11.11.2014, виданої згідно договору доручення №1 від 11.11.2014 (пункти 1.4., 1.5.); *Позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороні 2 у власність грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень на 14 днів під 29,81% річних (пункти 1.1., 1,2.); - Позивач та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» підтвердили, що даний договір є договором позики та регулюють відносини пов'язані з наданням позики Позивачем ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»...у зв'язку з чим взаємовідносини регулюються ст. 1046-1053 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики (пункт 8.4.). 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 019,66 грн. на його банківський рахунок. 21.04.2016 між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" був укладений договір № 980-032-000225890. Згідно договору укладеного між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", Позивачем було передано 30 000,00 грн. у власність ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр". 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 564,39 грн. на його банківський рахунок. 27.04.2016 між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" був укладений договір № 980-032-000229243. Згідно договору укладеного між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", Позивачем було передано 30 000,00 грн. у власність ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр". 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 564,39 грн. на його банківський рахунок. З 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12.07.2018 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду: [PERSON] з 25 січня 2017 р. визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; [PERSON] з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті-37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як вбачається з даного спору, кошти Позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. Проте, тільки залучені банком кошти прирівнюються до вкладу. А від так, такий клієнт не може бут прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між Позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не має відношення до вкладу. Крім того, що за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, в період дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» та 6 місяців після почати ліквідації, Уповноваженою особою Фонду наказом № 42/2 від 01.06.2016 затверджені висновків, які викладені в акті № 2 від 01.06.2016 року. Комісією встановлено, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно Банку діяла постанова № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" затверджений Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року (далі - Постанова № 917), відповідності до якої, на підставі норм статей 7,15, 55 Закону України "Про Національний банк України", статей 66, 67, 73, 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" глав 3, 5 розділу І, та глави 12 розділу II Положення про застосування Національним банком Україні заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 1_7.08.2(Ж року за № 346, встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності віднесено ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних, встановлені для ПАТ "Бані Михайлівський" обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахувань нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам клієнтам. 27 квітня 2016 року, постановою Правління Національного банку України № 295/БТ "Пре окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - Постанова № 295) обмеження в діяльності в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам. Згідно з Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за № 346: *обмеження операцій - тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі види операцій з урахуванням установлених обмежень за видом обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном; *здійснювані банком операції - є діями або подіями під час надання банківських та інших фінансових послуг, здійснення іншої діяльності, унаслідок яких відбуваються зміни у фінансовому стані банку, що відображаються за балансовими або позабалансовими рахунками банку. Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 18.05.2016 [PERSON] уклав із ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Договір відступлення прав вимоги №1805 та 19.05.2016 [PERSON] уклав із ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Договір відступлення прав вимоги №1. Банк здійснив розрахунок за даними договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму: *870 000 000,00 гривень - за договором відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016; *561 585 182,51 гривень - за договором відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016. У відповідності до положень ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», як кредитні розглядаються операції придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг). Згідно із Положенням про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями затвердженого постановою Правління Національно банку України №23 від 25.01.2012 року кредитна операція - вид активних банківських операцій, пов'язаних із розміщенням залучених банком коштів шляхом їх надання в тимчасове користування або прийняттям зобов'язань про надання коштів у тимчасове користування за певних умов, а також надання гарантій, поручительств, акредитивів, акцептів, авалів, розміщення депозитів, проведення факторингових операцій, фінансового лізингу, видача кредитів у формі врахування векселів, у формі операцій, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання щодо сплати процентів та інших зборів із такої суми (відстрочення платежу). Таким чином, 19 травня 2016 року [PERSON] здійснив кредитну операцію на загальну суму 1 431 585 182,51 гривень шляхом укладення Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 з подальшим проведенням розрахунків за ним. Станом на 19.05.2016 року, обсяг кредитних операції з юридичними особами без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, надавав можливість Банку надавати кредити у сумі 180 966 027,90 грн. Таким чином, Банком порушено обмеження, що накладені Постановою №917 зі змінами внесеними Постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на суму 1 431 585 182,51 гривень, на підставі укладених з ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 при відсутності права на укладення таких правочинів. З наведеного вбачається, що договори відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів Позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п. 2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на підставі нікчемних правочинів, а саме Договору відступлення прав вимоги № 1805, договору відступлення прав вимоги № 1 - 19.05.2016 року, тобто в день перерахування коштів, Товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам. Внаслідок вчинення ряду нікчемних правочинів, які відповідно до положень Цивільного кодексу України, не створюють жодних юридичних наслідків, на рахунки Позивача та на рахунки ще 12159 фізичних осіб, всупереч вимогам закону, було зараховано 1 298 015 973,74 грн. Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 №42/2 затверджені результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 гривень, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 19.11.2016 вступили в силу положення силу приписи пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-УІ. внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.1 1.2016 № 1736-УШ. яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників. Договір №980-032-000208583 від 22.03.2016 на суму 30 000, 00 грн. є трьохстороннім (з участю банку як повіреного) з фінансовою компанією, який по своїй природі є вкладом згідно Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Закону № 4452-УІ'. Таким чином, гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в даному випадку, поширюються на ситуацію з Позивачем, внаслідок чого було прийнято рішення про розблокування рахунку Позивача та внесення змін до відповідного переліку. На підставі прийнятого рішення, відповідні зміни були направлені Фонду для прийняття рішення про включення відомостей про рахунок Позивача до Загального реєстру. Договір №980-032-000225890 від 21.04.2016 на суму 30 000, 00 грн. та договір №980-032-000229243 від 27.04.2016 на суму 30 000,00 грн. є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», які по своїй природі не є вкладами згідно Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Закону № 4452-УІ. Отже, гарантії Закону № 4452-VІ не поширюється на ситуацію з Позивачем, а кошти в сумі 61 003,94 грн., зараховані 19.05.2016 на рахунок Позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у зв'язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів Позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу, а відтак підстави для задоволення позову відсутні. Вивчивши позов, заперечення, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що Так, 11 листопада 2014 року між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений Договір доручення №1, згідно умов якого [PERSON], в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності. Відповідно до Договору доручення №1 від 11.11.2014 [PERSON] мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб. Отже, між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір доручення №1 від 11.11.2014. 22.03.2016 між Позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір № 980-032-000208583. - Позивач підтверджує, що повідомлений та згодний, що цей договір укладений між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороною 2 (пункт 1.4.); *ПАТ «Банк Михайлівський» є Повіреним, який вчиняє дії від імені, в інтересах та за рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі довіреності №1 від 11.11.2014, виданої згідно договору доручення №1 від 11.11.2014 (пункти 1.4., 1.5.); *Позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороні 2 у власність грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень на 14 днів під 29,81% річних (пункти 1.1., 1,2.); - Позивач та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» підтвердили, що даний договір є договором позики та регулюють відносини пов'язані з наданням позики Позивачем ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»...у зв'язку з чим взаємовідносини регулюються ст. 1046-1053 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики (пункт 8.4.). 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 019,66 грн. на його банківський рахунок. 21.04.2016 між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" був укладений договір № 980-032-000225890. Згідно договору укладеного між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", Позивачем було передано 30 000,00 грн. у власність ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр". 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 564,39 грн. на його банківський рахунок. 27.04.2016 між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" був укладений договір № 980-032-000229243. Згідно договору укладеного між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", Позивачем було передано 30 000,00 грн. у власність ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр". 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 30 564,39 грн. на його банківський рахунок. З 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12.07.2018 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду: [PERSON] з 25 січня 2017 р. визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; [PERSON] з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті-37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізнався, що з 1 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти. Для отримання гарантоване суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків агентів для отримання коштів, але позивач дізнався про, те що його не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів з вкладами за рахунок Фонду. У зв'язку із чим, позивачем на адресу відповідача було скеровано заяву, з вимогою включити до переліку вкладників, яка отримана, на що Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено про те, що кошти у сумі 90000,00 гривень на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 26201514986203, але на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та ст. 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» на загальну суму 300, 00 грн. є нікчемним, а на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для проведення розрахунків за Договорами. Всупереч вимог ст. 1074 ЦК України, ст.26, 27, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач відмовляється визнати позивача вкладником та включити його до реєстру вкладників. Так, Відповідно до ч. 1 та 2 ст.27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників, визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Згідно з ч. 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів із дня отримання "Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно пункту 3 статті 2 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - і кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч. 1 ст. 2 Закону ). Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Згідно ч. 3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов'язання, переоформити договір). За змістом частин першої, третьої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд. Договір про обслуговування банком банківського рахунку суб'єкта господарювання передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки б Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року. Відповідно до Інструкції № 22, а саме п.1.4 гл.1, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Також, згідно з вимогами п. 1.9 глави 1 та п.3.6 глави 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку від 21 02.2004 №22, платіжне доручення від платника банк приймає до виконання за умови, що його сума, яка перевищує; суму, яка є на рахунку платника. Згідно з пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежною отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. За змістом пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Згідно з правовим висновком, викладеним в Постановах Верховного Суду України: № 3-45гс14. № 3-47гс14. № 3-48гс14. № 3-49гс14, № 3-80гс14, № 3-81гс14, № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. За змістом частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, транзакція з переказу коштів не є правочином в розумінні сталі 202 Цивільного Кодексу України, а відтак в принципі не може бути визнана недійсною або нікчемною в порядку етапі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки [PERSON] не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів. У відповідності до п.1 частини 4 статті 38 закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації. а також протягом ліквідації повідомляє сторони, вказані у ч.2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих право чинів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів. Вимоги про застосування наслідків нікчемності подаються до суду и застосовуються виключно за рішенням суду. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009, вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороною недійсного правочину. Не підлягають задоволенню позови власників майна пре визнання недійсними правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Отже, є підстави для задоволення позову, проте, враховуючи, що 30000 гривень були повернуті позивачеві, в цієї частині позовних вимог суд відмовляє. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial