Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У квітні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2115,22грн. матеріальної шкоди, яка була завдана під час здійснення ним своїх посадових обов'язків, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що відповідач працюючи на посаді провідника пасажирських вагонів пасажирського вагонного депо Миколаїв, яке є структурним підрозділом ДП "Одеська залізниця", допустив ряд порушень при виконанні своїх посадових обов'язків, за що Московським регіональним відділенням Центром внутрішнього контролю та аудиту ВАТ "ФПК" на ДП "Одеська залізниця" були виставлені штрафні санкції, які були сплачені підприємством, а тому в порядку регресу з відповідача просить відшкодувати завдану матеріальну шкоду. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не зявився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює у Пасажирському вагонному депо Миколаїв, яке є структурним підрозділом ДП "Одеська залізниця", на посаді провідника пасажирських вагонів на контрактних умовах. 30.09.2014р. між Пасажирським вагонним депо Миколаїв та відповідачем [PERSON] було укладено контракт №5001 строком дії до 30.09.2015р., згідно умов якого [PERSON] зобов'язався виконувати вимоги інструкції провідника пасажирського вагону та інші нормативні документи, що регламентують порядок роботи провідника пасажирського вагону; забезпечувати виконання вимог "Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом" та "Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України" (п.4.1, п.4.10). 16.10.2014р. працівниками ВАТ "ФПК" Московського філіалу вагонної дільниці Брянськ була проведена перевірка поїзда №62 сполученням "Миколаїв-Москва" на дільниці Брянськ-Москва, якою було виявлено в вагоні №14/26258 чергового провідника [PERSON], перевезення надлишкової ручної поклажі (4місця) 40кг пасажиром [PERSON], встановлено перевезення надлишкової ручної поклажі (4місця) 100кг пасажиром [PERSON] і перевезення надлишкової ручної поклажі (4місця) 100кг пасажиром [PERSON], що є порушенням п.4.1,п.4.10 контракту №5001 від 30.09.2014р., укладеного з відповідачем [PERSON], та за що п.п. 13 та 14 передбачена повна матеріальна відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків; за даним фактом були складені відповідні акти. За порушення, яке було скоєне відповідачем [PERSON], Московським регіональним відділенням Центром внутрішнього контролю та аудиту ВАТ "ФПК", згідно п.5.2 Угоди "Про економічну відповідальність за перевезення безквіткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, неоформленого багажу, вантажобагажу", на ДП "Одеська залізниця" були виставлені штрафні санкції на загальну суму 120 швейцарських франків, рахунком №219 від 13.11.2014р з додатком до нього, які були сплачені, що підтверджується копією повідомлення-авізо №129 від 17.02.2015р. (по курсу 17,62685грн. за швейцарський франк). Відповідно до вимог ст.132 Кодексу законів про працю України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Зокрема, відповідно до положень ст.ст.134,135-1 КЗпП повна матеріальна відповідальність за шкоду настає у винного працівника, з яким відповідно до Переліку посад і робіт…, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань від 28.12.1977р. №447/24, може бути укладено та дійсно укладений письмовий договір про повну матеріальну відповідальність. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Пункт 1 ст.1172 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, що задана їхнім працівником під час виконання ними трудових обов'язків. Відповідно до п.1 ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у позивача виникло право вимагати з винної особи в порядку регресу відшкодування завданої матеріальної шкоди. Станом на 16.04.2015р. за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 2115,22грн., про що останнього було повідомлено листом від 03.03.2015р., але відповідач вказану суму підприємству не відшкодував. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача в порядку регресу підлягає стягнення в сумі 2115,22грн. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60грн.

Outcome: approved