Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Що позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2003 року. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Дочка є ученицею Калуської гімназії ім. Дмитра Бахматюка, а також займається спортивними танцями. Вона не в змозі сама утримувати дитину , відповідач інколи дає їй невеликі суми коштів. Так як стабільності в утриманні дочки зі сторони відповідача немає, тому звернулась до суду з вказаним позовом й просить стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав частково й просить постановити рішення, яким стягувати аліменти у частці від заробітку, в розмірі 30 відсотків, по-скільки він має постійне місце праці й отримує заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.06.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі , який розірвано 25.03.2013 року (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження дитини [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі (а.с.3) . Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки відповідач є батьком дитини, неналежним чином виконує свої обовязки по її утриманню, він є працездатним, інших утриманців не має , має можливість сплачувати аліменти , то суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 181 ч.3, 184 ч.1 СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює техніком КЗ « Івано-Франківська станція швидкої Медичної допомоги», має постійний заробіток , а тому суд вважає, що аліменти слід стягувати у частці від заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.88 ЦПК України із відповідача в дохід держави слід стягнути і судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial