Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON], ПАТ „Страхова компанія „Перша", про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2000,00 грн., моральної шкоди 2000,00 грн., завданої внаслідок ДТП. Вимоги обґрунтовані тим, що наприкінці травня 2013 року позивач звернулася до рекламного агента з приводу розроблення рекламної продукції для торгівельного павільйону «[INFO]», розташованого в [ADDRESS]. За виготовлення реклами сплатила 2000,00 грн. 25.05.2013 року відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «КАМАЗ-5511ПЕ», державний номер [NUMBER], не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду - рекламну продукцію торгового павільйону «[INFO]», чим заподіяв матеріальний збиток. Своїми діями порушив п.13.1, 1.5 ПДР України. Рекламна продукція зламана та не підлягає ремонту. Вказаний факт підтверджується копією постанови Феодосійського міського суду АР, якою відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу 340,00 грн. Відповідач відмовився відшкодувати матеріальну шкоду, та вирішити спір в добровільному порядку. Внаслідок ДТП позивач також отримала психологічну травму, стан її здоров'я погіршився, вона була змушена звернутися до медичного закладу за медичною допомогою, також зверталася до лікаря-невропатолога, що підтверджується відповідними довідками. Крім того, 12.06.2013 року в день розгляду судом адміністративного матеріалу у відношенні відповідача, позивач також зверталася до закладу охорони здоров'я з приводу поганого самопочуття, і до цього часу знаходиться на амбулаторному лікуванні. Моральну шкоду оцінено у 5000,00 грн., яка полягає в душевних стражданнях, отриманих внаслідок порушення прав, неможливості використовувати рекламну продукцію, що призвело до ускладнення торгівельного процесу. Крім того, позивач зазнала значних втрат 25.05.2013 року, оскільки на протязі всього дня біля торгівельного павільйону проводилася робота працівників ДАІ стосовно вчиненої ДТП, фактичний продаж товару не проводився. Позовні вимоги були уточнені заявою від 25.11.2013 року: позивач просила також стягнути з відповідача витрати на оцінку заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 1400,00 грн. Відповідач вимоги визнав частково в сумі розміру франшизи - 510,00 грн., які згідно квитанції від 04.12.2013 року перерахував на користь позивача. В іншій частині вимоги не визнав, пояснюючи, що його відповідальність застрахована, і вимоги позивача до нього є необґрунтованими. Представник відповідача ПАТ „Страхова компанія „Перша" в судове засідання не з'явився, сповіщений належно. Згідно заперечення, надісланого в матеріали справи, вимоги не визнали з підстав, викладених в запереченні. Суд, заслухавши пояснення, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25.05.2013 року о 12 год. 10 хв. на вул.Десантників, с.Коктебель, м.Феодосії, відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «КАМАЗ-5511ПЕ», державний номер [NUMBER] (а.с.76), не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду - рекламну продукцію торгового павільйону «[INFO]», чим заподіяв матеріальний збиток. Своїми діями порушив п.13.1, 1.5 ПДР України. Постановою Феодосійського міського суду АРК від 18.06.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу 340,00 грн. (а.с.7). Позивач згідно свідоцтва про державну реєстрацію від 31.03.2000 року (а.с.8) зареєстрована як фізична особа-підприємець. Позивачем надано Лист узгодження № 95 Виконавчого комітету Коктебельської селищної ради для підготовки ескізу фасаду та схеми розміщення ТС, тип об'єкту - тимчасова споруда (схема № 4, місце № 4.7), місцерозташування - [ADDRESS], район кафе „[INFO]"; та паспорт прив'язки стаціонарної тимчасової споруди для ведення підприємницької діяльності за цією ж адресою (а.с.9, 73-75). Звітом Феодосійської товарної біржі (а.с.23-26) визначено, що вартість виготовлення (остаточної відновлювальної вартості) рекламного щита („лайтбокса"), встановленого на торговому павільйоні ПП [PERSON], що розташований в [ADDRESS], район кафе „[INFO]", на дату оцінки 14.11.2013 року складає 2345,00 грн. без ПДВ. Судом також встановлено, що згідно постанови Феодосійського міського суду АРК від 11.06.2013 року (а.с.47) [PERSON], будучи приватним підприємцем, розмістила рекламоносій на фасаді торгового павільйону «[INFO]» на [ADDRESS], без згоди ДАІ на висоті не менше 5 м від дорожнього покриття, що призвело до ДТП, наїзд на перешкоду - рекламоносій за участі автомобіля «КАМАЗ-5511ПЕ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що мало місце 25.05.2013 року о 12 год. 10 хв. на [ADDRESS]. Автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями порушила п. 1.5 ПДР України. [PERSON] вину визнала, та пояснила, що рекламоносій був встановлений, щоб сфотографувати. [PERSON] підвернута адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу 850,00 грн. Відповідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.ст.22,1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, підставою відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом. Згідно Полісу № АВ/8623812 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.11.2012 року, відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ „Страхова компанія „Перша" (а.с.31). Відповідно квитанції від 04.12.2013 року відповідач [PERSON] перерахував на користь позивача 510,00 грн., що дорівнює розміру франшизи (а.с.43). Повідомленням від 27.05.2013 року (а.с.40) [PERSON] повідомив ПАТ „Страхова компанія „Перша" про ДТП від 25.05.2013 року. В силу положень ст.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 зазначеного Закону України визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Також згідно вимог ч.1 ст.24 зазначеного Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно положень ст. 28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 35 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. В силу статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", та вимог ст. 23 ЦК спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством. Суду не представлено позивачем належних та допустимих доказів, що підтверджують право власності позивача на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (на торговий павільйон „[INFO]", рекламну продукцію торгового павільйону «[INFO]»), та в обгрунтування розміру заподіяної матеріальної шкоди. Позивач не зверталася до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Перша" з заявою про страхове відшкодування. Позивачем в обгрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди надано довідку Феодосійської станції екстреної медичної допомоги від 12.07.2013 року № 74 (а.с.10), з якої встановлено факт звернення позивача з приводу надання екстреної медичної допомоги 21.06.2013 року о 15-00 год. Крім того, позивач зверталася до лікаря-невропатолога 12.06.2013 року та 26.05.2013 року (а.с.11,12). Аналізуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи постанову Феодосійського міського суду АРК від 11.06.2013 року, винесену у відношенні позивача, відсутність доказів в обгрунтування вимог про відшкодування матеріальної шкоди, її розміру, відсутність рішення Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Перша" про відмову у виплаті страхового відшкодування за фактом ДТП від 25.05.2013 року, що позивач взагалі не звертався з відповідною заявою до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Перша", та відповідачем [PERSON] перераховано на користь позивача 510,00 грн., що дорівнює розміру франшизи, суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Суд також дійшов до висновку, що відсутні беззаперечні докази заподіювання відповідачем позивачу фізичного болю, іншого пошкодження здоров'я, судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками, на які посилається позивач, враховуючи дату звернення з приводу надання медичної допомоги та дату ДТП, що має суттєве значення для вирішення спору, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення вимог і в частині відшкодування моральної шкоди, та додаткових витрат. Судові витрати у справі розподіляються згідно вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed