Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

01.09.2016 р. [PERSON] звернулася до Городоцького районного суду з позовом до Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на ? частку житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходяться в селі Завидовичі, вул. Залужна, 30 Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.08.1998 р. померла мати [PERSON]Г, яка до дня смерті проживала в [INFO], після смерті відкрилась спадщина за законом. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку в с. Завидовичі, вул. Залужна, 30 Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.08.1998 р., оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому не може оформити спадщини у нотаріальному порядку. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області у судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 42). Третя особа- Юринець М.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки. Третя особа- Лишик І.Р. у судове засідання не з"явився, хоч був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду (а.с.34) Заслухавши позивача та її представника, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийнятті і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійне прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковий майном. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Той факт, що спадкодавиця вважалась фактичним власником 1/2 частини житлового будинку по вул. Залужна, 30 в с.Завидовичі Городоцького району Львівської обл, має підтвердження свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.1993 року виданого державним нотаріусом Городоцького нотаріального округу [PERSON] Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004р. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004р., власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстр будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені Міністерством комунального господарства У PCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.48 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.48 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР 26.08.48 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі N 6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обовязковою для судів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.4 ст.З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди,прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992року. Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004 р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла 08.08.1998 року, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Із пояснень позивача, копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №103685 видно, що [PERSON] померла 08.08.1998 р. (а.с.9). Батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ №464287 (а.с.10). З листа-відмови нотаріуса (а.с. 11) та копії спадової справи № 32/2015 видно, що після смерті спадкодавця в нотаріальну контору зверталася лише [PERSON] Згідно довідки Городоцького районного бюро технічної інвентаризації № 264 від 15.08.2016р. вказано, що вищевказаний житловий будинок має загальну площу 68 м. кв.(а.с.13) Відповідно до довідки Завидовицької сільської ради №1353 від 19.08.2016р. вказано, що разом з [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с. 14) Згідно копії технічного паспорта (а.с.15) вбачається, вищевказаний житловий будинок 1939р. забудови. Відповідно до рішення Завидовицької сільської ради від 17.11.2016р. вбачається, що вищевказаному будинку присвоєно новий № 30 "а", замість попереднього №30. (51) Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачкою житлового будинку, оскільки така прийняла спадщину. На підставі викладеного суд знаходить за належне визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Завидовичі, вул. Залужна, 30 "а" Городоцького району Львівської області, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом належного майна [PERSON] яка за життя не оформила права власності на житловий будинок. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved