Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

10 червня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19 серпня 2014 року на вул. Великотирнівській в м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та з нього стягнуто штраф у розмірі 340 грн. [PERSON] мав діючий договір страхування № АС9181852 від 27 березня 2014 року, який було укладено з АТ "СК "АХА Страхування". Внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено та він звернувся до страхової компанію із заявою про настання страхового випадку до Полтавської регіональної дирекції АТ "СК "АХА Страхування". Аварійним комісаром було оглянуто автомобіль, після чого він отримав копію звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку. Згідно зі звітом сума матеріального збитку становила 6593,73 грн. Страхове відшкодування було йому виплачено у березні 2015 року у розмірі 6593,73 грн. Проте, у вересні 2014 році на спеціалізованому автосервісі РЕНО спеціалістами йому було обраховано вартість відновлювального ремонту разом із запчастинами на суму близько 12000 грн. Крім того, у вересні 2014 року він звернувся до ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" та відповідно до звіту " 25 станом на 20 грудня 2014 року вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарного вигляду становила 11465 грн. Зі вказаним звітом він звернувся до страхової компанії, але йому була призначено страхове відшкодування у урахуванням фізичного зносу і застосування коефіцієнту 0,513. Ним була направлена заява зі супровідним листом, яка була прийнята відповідачем 02 березня 2015 року. Страхове відшкодування було здійснено, але у сумі визначеною страховою компанією у сумі 6593,73 грн. Залишок недоплаченої суми становить 5134,03 грн. ( по звіту ФОП [PERSON]Л.) або 4871,87 грн. ( по звіту ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи"). Крім того, ним були понесені додаткові витрати, а саме : 90 грн. - за зняття та установку бампера заднього на ТОВ "Соллі Плюс Полтава" 05 вересня 2014 року; 105 грн. - за зняття та установку бампера заднього та ТОВ "Соллі Плюс Полтава" 03 рудня 2014 року; 500 грн. - за проведення незалежної оцінки майна ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи". Загальна сума цих витрат становить 695 грн. У березні 2015 року він звернувся повторно до спеціалізованої організації офіційного ділера РЕНО у м.Полтаві - ТОВ "Соллі Плюс Полтава". Згідно з рахунком № [NUMBER] від 30 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням вартості запчастин становить 18460 ,85 грн. Таким чином, різниця між виплаченою відповідачем сумою та тією сумою, яка реально потрібна для відновлення його автомобіля становить 11867,12 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь невідшкодовану шкоду, яка є різницею між витратами на проведення ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 11867,12 грн., додаткові витрати у сумі 695 грн., а всього 12562,12 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали повні вимоги та просили позов задовольнити. Представник відповідача з позовом не погодилася та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що страховою компанією у повному обсязі було виплачено страхове відшкодування позивачу на підставі звіту ФОП [PERSON] у розмірі 6593,73 грн. Позивач же просить стягнути шкоду, яка була визначена звітом № 25, який було складено без урахування фізичного зносу автомобіля. Так, під час огляду були встановлені пошкодження автомобіля позивача, які не були повязані зі страховим випадком та не були наслідком ДТП, яка мала місце 19 серпня 2014 року. Відповідачем також надані додаткові заперечення, в яких відповідач посилається на те, що підлягає застосуванню коефіцієнт фізичного зносу, так як автомобіль позивача є вантажним та строк його експлуатації з дати випуску перевищує 4 роки. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача представника відповідач, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає позво таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3\~ст. 988 ЦК України,\~ст. 20 Закону України «Про страхування»\~страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. За приписами\~ст. 990 Цивільного кодексу України,\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року приблизно о 07 годині 50 хвилин на вул. Великотирнівській в м.Полтаві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Ю,В, та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджуєтьмя постановою Київського районного суду м.Плтави від 189 вересня 2014 року ( а.с.8 т.1). Зазначеною постановою Київського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2014 року, яка набрала законної сили 30 вересня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~зазначена постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно\~- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з довідкою ВДАІ м.Полтави УМВС України в Полтавській області автомобіль позивача [PERSON] отримав наступні ушкодження : задня ліва фара, задній бампер, заднє ліве крило ( а.с.7т.1). Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 30 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням ПДВ у сумі 3076,81 грн. становить 18460,85 грн. (а.с. 12 т.1). У судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивачем заявляються вимоги про відшкодування вартості відновлювального ремонту саме на підставі зазначеного рахунку, так як страхове відшкодування позивач отримав у березні 2015 року та спір не було врегульовано. Цивільно-правова відповідальності [PERSON] Ю,Г. застрахована ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно поліса АС/ 9181852, строк дії поліса з 22 березня 2014 року по 21 березня 2015 року, згідно якого відповідальность за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн. (а.с. 88 т.1). Як встановлено судом та не оспорюється сторонами приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 6593,73 грн., встановленого на підставі звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку, складеного 01 вересня 2014 року ФОП [PERSON], згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить 11727,76 грн., вартість матеріального збитку без урахування втрати товарної вартості - 7317,80 грн. з урахуванням ПДВ у розмірі 726,07 грн., та 6593,73 грн. без урахуванням ПДВ ( а.с.13-23 т.1). Крім того, як вбачається з листів відповідача, адресованих позивачу з приводу виплати йому страхового відшкодування, останній був повідомлений листом від 04 лютого 2015 року у відповідь на його заяву від 20 січня 2015 року ( а.с.101 т.1) та листом 13 березня 2015 року у відповідь на заяву від 02 березня 2015 року ( а.с.100 т.1) про виплату найближчим часом страхового відшкодування у сумі 6593,73 грн.,повідомивши, що страхове відшкодування було виплачено на підставі звіту незалежного дослідження від 01 вересня 2014 року, виконаного ФОП [PERSON], звіт № 25 від 20 грудня 2014 року, який замовив [PERSON], не може бути взятий до уваги, так як у вказаному звіті не врахований коефіцієнт фізичного зносу, що є порушенням вимог Методики. Згідно статті 22.1\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно\~статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно\~статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно із п. 14 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. У відповідності до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Порядок визначення розміру матеріальних збитків (шкоди), завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року (далі - Методика). Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Із наданих представником позивача доказів вбачається, що вартість придбаних запчастин для ремонту автомобіля позивача складає13900 грн., що підтверджується товарним чеком № 150 від 30 листопада 2015 року. Вартість відновлювального ремонту становить 7000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 0123/Р від 20 грудня 2015 року. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що фактично витрати позивача по відновлювальному ремонту складають 20900 грн. У відповідності до п. 36. 2\~ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що збільшувати позовні вимоги вони не мають наміру та просять відшкодувати матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на відновлювальний ремонт автомобіля, виходячи із його вартості станом на 30 березня 2015 року відповідно до рахунку від 30 березня 2015 року ( а.с.12 т.1). Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі За таких обставин, суд вважає в межах заявлених вимог вимоги позивача про стягнення витрат на відновлювальний ремонт підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на його користь 8790 грн.31 коп., що є різницею між вартістю ремонту без урахування ПДВ та виплаченого страхового відшкодування у сумі 6593,73 грн. ( 18460,85 грн. 3076,81 ПДВ 6593,73 грн. страхового відшкодування). Разом з тим, суд вважає відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат у сумі 695 грн., так як позивач просить відшкодувати шкоду, повязану з ремонтом автомобіля саме на підставі рахунку від 30 березня 2015 року, ним не заявляються вимоги щодо відшкодування шкоди на підставі звіту № 25 про незалежну оцінку майна, крім того позивачем не доведено належними доказами, що витрати у сумі 195 грн. за зняття та установку бампера, повязані безпосередньо з витратами на ремонт, або витратами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial