Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

у червні 2014 року [PERSON] в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народженя, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], звернулася у суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зміну прізвища дітей. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року (а.с. 121), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року (а.с. 184), позов задоволено частково. Постановлено [PERSON] позбавити батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розірі 1/6 частини від усіх видів його доходів на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви - 13 червня 2004 року. Змінено прізвище малолітніх [PERSON] та [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]". Ухвалою від 10 червня 2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с. 226) рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року в частині вирішення вимог про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дітей скасовано. Справа у вказаній частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції. В обгрунтування своїх вимог про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дітей [PERSON] посилається на те, що з 01 жовтня 1994 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у подружжя народилося троє дітей, зокрема донька [PERSON], [INFO], та сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2010 року шлюб між ними розірвано. Позивач зазначила, що з моменту розлучення відповідач не бачиться з дітьми, періодично присилає аліменти в розмірі 2500-300 грн. на всіх дітей, наякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надава і не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Також позивач зазначає, що в 2011 році у неї склалася нова сім"я. В 2013 році вона народила четверту дитину. Теперішній чоловік [PERSON] приймає участь у вихованні та навчанні дітей. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав, зазначивши, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року її малолітнім синам було змінено прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", у зв"язку з чим отримані нові свідоцтва про народження дітей та паспорти для виїзду за кордон. Представник відповідача в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про слухання справи без її участі та участі відповідача, просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. У письмових запереченнях зазначає, що позивач на протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу перешкоджає відповідачу спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Жодного разу, коли відповідач приїздив до м. Києва, позивач не надала можливості побачитись з дітьми, навпаки переховувала дітей по різним адресам у своїх родичів та знайомих і забороняла дітям спілкуватися з відповідачем. Кожного літа він намагався домовитись з позивачкою про спільний відпочинок з дітьми, однак позивач категорично відмовляла відповідачу та забороняла дітям приїздити до батька в Крим. Відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від власного доходу. На свята та всі дні народження дітей [PERSON] намагався з"ясовувати у дітей які подарунки вони б хотіли отримати, однак позивач в таких випадках кожного разу вчиняла з діть сварку та забороняа їм брати будь-які подарунки. Також відповідач зазначає, що діти мають для нього велике значення, він бажає спілкуватись з дітьми та виховувати їх, однак з незалежних від нього причин, саме через дії позивачки він позбавлений такої можливості. Представник третьої особи - служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адмінстрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом установлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1994 року по 19 листопада 2010 року. (а.с. 8, 14) Від шлюбу мають трьох спільних дітей, доньку [PERSON], [INFO], а також синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6, 7) З травня 2010 року відповідач постійно проживає в АР Крим у смт. Кіровське, працює начальником ВМВС Республіки Крим. Позивач разом з дітьми проживає та зареєстрована у [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначала, що [PERSON] не приймає участі у вихованні їхніх дітей, не спілкується з ними та не цікавиться ними, не надає належної матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на письмові докази. Зокрема характеристики, видані Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури № 87 імені О.П. Довженка м. Києва (а.с. 11, 12), з яких вбачається, що діти навчаються у вказаному навчальному закладі. [PERSON] разом з [PERSON] беруть активну участь у шкільному житті дітей, а [PERSON] участі в житті дитини не бере. Під час навчання дітей у Дошкільному навчальному закладі № 285 з 01 вересня 2012 року по травень 2013 року ними опікувалась [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29) Згідно довідки № 226 від 15 травня 2014 року, виданої ОСББ «Темп», позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею за цією адресою проживав та був зареєстрований відповідач [PERSON] 13 травня 2010 року відповідач знятий з реєстраційного обліку на інше постійне місце проживання за межі м. Києва. (а.с. 10) Діти також зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується іншою довідкою № 225 від 15 травня 2014 року. (а.с. 32) З довідки № 1254 від 12.09.2014 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Голосіївського району м. Києва, вбачається, що догляд за дітьми здійснює мати. (а.с. 28) На спростування доводів позивача відповідач посилається на те, що позивач на протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу перешкоджає відповідачу спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Жодного разу, коли відповідач приїздив до м. Києва, позивач не надала можливості побачитись з дітьми, навпаки переховувала дітей по різним адресам у своїх родичів та знайомих і забороняла дітям спілкуватися з відповідачем. Кожного літа він намагався домовитись з позивачкою про спільний відпочинок з дітьми, однак позивач категорично відмовляла відповідачу та забороняла дітям приїздити до батька в Крим. Відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від власного доходу, що підтверджується квитанціями про поштові перекази (а.с. 59-63) На свята та всі дні народження дітей [PERSON] намагався з"ясовувати у дітей які подарунки вони б хотіли отримати, однак позивач в таких випадках кожного разу вчиняла з діть сварку та забороняа їм брати будь-які подарунки. Також відповідач зазначає, що діти мають для нього велике значення, він бажає спілкуватись з дітьми та виховувати їх, однак з незалежних від нього причин, саме через дії позивачки він позбавлений такої можливості. Також відповідач надав характеристику, видану 29.09.2014 р. Кіровською селищною радою, з якої вбаається, що відповідач проживає в [ADDRESS]. За місцем проживання характеризується позитивно. (а.с. 65) З виписки з наказу № 2 о/с від 30.04.2014 р. вбачається, що [PERSON] з 30 квітня 2014 року призначений на посаду начальника відділу МВС росії по Кіровському району за контрактом строком на 4 роки. (а.с. 66) За місцем роботи також хараткризується позитивно. Також в матеріалах справи міститься заява старшої доньки [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що вона добровільно та самостійно визначила своє місце проживання разом зі своїм батьком [PERSON] за його адресою в смт. Кіровське. Дівчинка зазначає, що вона любить свого батька, поважає його, з матір"ю у неї виникають конфлікти, стосунки не складаються. (а.с. 113) В судовому засіданні позивач підтвердила, що її старша донька проживає разом з батьком в смт. Кіровське. Позивачка не бачилася з дитиною з часу від"їзду останньої. Частина 4, 5 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Такий висновок був наданий суду. У Висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 вересня 2014 року № 100-75311 вказано, що Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] Позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] вважає недоцільним. (а.с. 33) При розгляді цього питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було встановлено, що між батьками дитини виник конфлікт, у подальшому шлюб між ними розірвано. Також встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю та вітчимом. Старша донька сторін у справі [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з таким висновком служби у справах дітей в частині доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] Той факт, що відповідач проживає окремо від дітей, у іншій місцевості, не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи встановлені судом взаємини сторін і вимоги закону, що регулюють зазначені правовідносини, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно склалися стосунки, за яких батьки уникають спілкування між собою після розірвання шлюбу, позивач створила нову сім'ю, що опосередковано вплинуло на стосунки відповідача з синами. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що батько розуміє свій обов'язок щодо участі у вихованні та утриманні дітей, бажає приймати таку участь. Батько сплачує аліменти на утримання дітей. Надав суду копії квитанцій про пошкові перекази на користь [PERSON] Також батько виявляє бажання приймати участь у вихованні синів та цікавиться їх життям. Суд також враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав, в такому випадку є передчасною та надмірною. Посилання позивача на можливість виникнення у дітей труднощів та дискомфорту через специфічність їх прізвища, без зміни прізвища дітей ґрунтуються на припущеннях. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed