Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON], індексацію заробітної плати в розмірі 9 986,04 грн. Позов обґрунтовує наступним. Починаючи із 29.05.2012 року та по теперішній час, позивач працює у філії «Токмацький райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що підтверджується копією його трудової книжки. В порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзац 4 ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», відповідач не проводив позивачу індексацію заробітної плати, за 2014 та 2015 роки, що підтверджується відповідними довідками №№ 103, 104 від 21.09.2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача філія "Токмацький райавтодор" дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" автомобільні автодороги України, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Починаючи із 29.05.2012 року та по теперішній час, позивач працює у філії «Токмацький райавтодор» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що підтверджується копією його трудової книжки. В порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзац 4 ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», відповідач не проводив позивачу індексацію заробітної плати, за 2014 та 2015 роки, що підтверджується відповідними довідками №№ 103, 104 від 21.09.2016 року. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій^незалежно від форми власності. З викладеного виходить, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних законодавчих актів проведення індексації у зв'язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація заробітної плати працівників проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У рішенні Конституційного суду України від 15.10.2013 року № 9- рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (абзац 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Конституційний Суд України у вищевказаному рішенні дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців. Таким чином, оскільки індексація заробітної плати є її складовою частиною, то в разі порушення законодавства про оплату праці в частині виплати індексації, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації зарплати. Частинами 1, 2 ст. 30 ЦПК України встановлено, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно зі статтями 80, 91 ЦК України юридичною особою, яка має цивільну правоздатність і може бути стороною в суді, є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. За ст. 95 ЦК України, філія не є юридичною особою, а тому не може бути стороною в судовому процесі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Частиною 7 ст. 110 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням. Відповідач надав суду розрахунок індексації заробітної плати позивача, відповідно до якого у 2014 році вона становить: квітень - 13,4 грн., травень - 40,19 грн., червень - 81,61 грн., липень - 131,54 грн., серпень - 131,54 грн., вересень - 149,81 грн., жовтень - 149,81 грн., листопад - 200,97 грн., грудень - 235,07 грн., а всього 1133,94 грн. Відповідач надав суду розрахунок індексації заробітної плати позивача, відповідно до якого у 2015 році вона становить: січень - 263,09 грн., лютий - 306,94 грн., березень - 354,44 грн., квітень - 437,26 грн., травень - 616,31 грн., червень - 873,31 грн., липень - 919,59 грн., серпень - 919,59 грн., вересень - 1040,40 грн., жовтень - 1040,39 грн., листопад - 1040,39 грн., грудень - 1040,39 грн., а всього 8852,10 грн. Зазначені розрахунки відповідачем не оспорюються. Враховуючи вище зазначені розрахунки відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача індексації належної йому заробітної плати в сумі 9 986,04 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved