Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду за пошкоджений монітор в розмірі 2 279 грн 00 коп, заподіяну матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 144 000 грн 00коп. заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000 грн 00 коп, та понесені судові витрати у розмірі 1462 грн 79 коп та 1450 грн 00 коп. Свої вимоги мотивувала тим, що 13.02.2016 відповідач знаходячись у стані алкогольного сп'яніння почав вчиняти хуліганські дії в приміщенні салону краси "[INFO]" де працює позивач, застосував до позивача насильство, пошкодив монітор, який належить позивачу. Наслідком дій відповідача стало розірвання договору оренди приміщення між [PERSON] та позивачем, який було укладено на два роки. Крім того позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у заподіянні їй фізичного болю та стражданнях, у душевних стражданнях через напад на неї відповідача, погіршенню сну, апетиту, здоров'я. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, також просили стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрати понесені за проведення товарознавчої експертизи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомляв. Вислухавши пояснення позивача, пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають частково з наступних підстав. Позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується відповідним свідоцтвом № 049238. Позивач разом із [PERSON], згідно свідоцтва про право власності є власниками нежилого приміщення за адресою [ADDRESS]. У даному приміщенні розташований салон краси "[INFO]". Згідно висновку Деснянського УП ГУНП України у м. Києві від 08.03.2016 вбачається, що 13.02.2016 близько 10 год 40 хв за адресою [ADDRESS] в приміщенні салону краси "[INFO]" [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння вчинив сварку з власницею салону краси та пошкодив монітор. З акту оцінки авторизованого сервісного центру Asus № 152112 монітор Asus VW193D вбачається, що останній ремонту не підлягає. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 20728/16-53 від 17.02.2017 середня ринкова вартість монітору Asus VW193D складає 1 200 грн 00 коп. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди в результаті пошкодження монітору Asus VW193D складає 1 200 грн 00 коп.. Стосовно позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди суд враховує наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 01.01.2016 між позивачем, як орендодавцем, та [PERSON], як орендатором, було підписано договір оренди косметологічного кабінету, за умовами якого [PERSON] отримала у користування приміщення в салоні краси "[INFO]" на строк до 31.12.2017, розмір орендної плати 6000 грн 00 коп в місяць. 14.02.2016 позивач отримала від [PERSON] повідомлення про розірвання договору оренди від 01.01.2016 через події, що сталися 13.02.2016, які поставили під загрозу безпеку її та клієнтів, спричинили порушення в роботі та втрату клієнтів. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що 01.01.2016 року уклала з позивачем договір оренди косметологічного кабінету строком на два роки та домовилась про розмір орендної плати - 6000 гривень на місця. Даний договір був розірваний нею у зв'язку з подіями 13 лютого 2016 року. Додатково свідок пояснила що протягом дії договору коштів за оренду не сплачувала за усною домовленістю з позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у позивача відсутня упущена вигода, так як позивач має можливість і надалі здавати в оренду приміщення від якого відмовилася [PERSON] Крім того пунктом 2.2 договору про оренди від 01.01.2016 передбачено, що кожна зі сторін договору в праві у будь який час до закінчення оренди відмовитися від договору, попередив, про це іншу сторону. Тобто потенційний прибуток у розмірі 144 000 грн 00 коп, який позивач могла отримати від оренди приміщення за два роки є припущенням, яке ґрунтується на тому що [PERSON] не розірвала б договір оренди до закінчення вказаного у договорі строку. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що йому були спричинені матеріальні збитки в розмірі 144 000 грн 00 коп, оскільки вказані вимоги грунтуються на припущеннях отримання позивачем такого прибутку. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Виходячи з вищенаведеного, позивачем повністю не обґрунтовано та не надано беззаперечних доказів спричинення моральної шкоди відповідачем в зв'язку з його протиправними діями у розмірі 20 000 грн 00 коп. Однак суд вважає застосування відповідачем до позивача насильства, пошкодження належного позивачу майно спричинило душевні страждання позивача, які спричинили моральну шкоду, яку суд оцінює в 5 000 грн 00 коп. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат пов'язаних із проведенням товарознавчої експертизи суд враховує наступне. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, окрім іншого, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. В судовому засіданні позивач стверджувала, що нею було сплачено 1 761 грн 60 коп за проведення товарознавчої експертизи. Оскільки в справі відсутнє документальне підтвердження сплати позивачем вказаної суми, а зазначення про це лише в Акті № 20728/16-53 від 17.02.2017 не можна визнати як доказ фактично понесених позивачем витрат на проведення товарознавчої експертизи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки суд частково задовольняє позовну заяву, на підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2240 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial