Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 13 листопада 2012 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №500319397, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 19944,00 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата Майнінг Груп" було укладено Договір факторингу, згідно якого до ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500319397 від 13 листопада 2012 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 46225,44 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов'язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 500319397 від 13 листопада 2012 року у розмірі 46 225,44 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2017 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи на 28 лютого 2018 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 травня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, заявив про застосування строку позовної давності до даних правовідносин, оскільки позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. При цьому він зазначає, що посилаючись на розрахунок заборгованості за кредитним договором №500319397 від 13 листопада 2012 року доданим позивачем до позовної заяви строк сплати залишку суми кредиту у розмірі 9618,46 грн. настав 16.06.2014 року, таким чином строк позовної давності сплинув 16.06.2017 року. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. 13 листопада 2012 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 500319397, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 19 944,00 грн., з процентною ставкою за користування кредитом 0.01 % річних, строком до 16 листопада 2015 року. Відповідно до п. 2.8. Кредитного договору, комісійна винагорода банку становить: за управління кредитом 0% від суми кредиту; за надання інформації (виписок) за користування кредитом за період з 1-го місяця по 1-й місяць - 0% від суми кредиту, з 2-го місяця користування кредитом по 36-й місяць користування кредитом - 3,55 % від суми кредиту; за виконання операцій переказу коштів за допомогою програмно - технічного комплексу самообслуговування - 1,8 % від суми переказу; за приймання готівкових коштів з перерахунком для зарахування на рахунок в касах банку, становить 35 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). ПАТ "Альфа-Банк" виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у розмірі 19944,00 грн., що не заперечував відповідач. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата Майнінг Груп" укладено Договір Факторингу, відповідно до якого ПАТ "Альфа-Банк" відступив ТОВ "Дата Майнінг Груп" право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів; сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору; сплати комісій та інших обов'язкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього Договору; сплати процентів за користування кредитами та комісій, що будуть нараховані в майбутньому на підставі Основних договорів; сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками зобов'язань за основними договорами; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) на підставі основних договорів. Відповідно до п. 4.4.3. Договору Факторингу, у разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов'язань за Основними договорами після відступлення клієнтом прав грошової вимоги Факторингу, перерахувати ці кошти Факторингу протягом трьох робочих днів з дати їх отримання (включно). До ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500319397 від 13 листопада 2012 року. На час укладення Договору факторингу між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата Майнінг Груп" [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, кредитні кошти ПАТ "Альфа-Банк" не повернула, згідно розрахунку позивача мала загальну заборгованість за кредитом у розмірі 27 877,25 грн., з яких: 16 564,62 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1,68 грн. заборгованість за відсотками; 6 610,95 грн.- заборгованості за комісією; 4 700,00 грн. штрафів. 10 жовтня 2016 року між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ " Дата Майнінг Груп" передала грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. До ТОВ та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшли всі права, які належали клієнту за основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Згідно витягу з Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги за Кредитним Договором №500319397 від 13 листопада 2012 року, боржником якого є [PERSON]. 19 жовтня 2016 року ТОВ "Дата Майнінг Груп" надіслало [PERSON] повідомлення № 001470541-1, в якому вказали, що право вимоги її заборгованості відступлене ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", та повідомили, що реквізити для перерахування суми боргу змінено. 24 жовтня 2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надіслало [PERSON] повідомлення № 001470541-1 про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 500319397 від 13 листопада 2012 року та повідомили, що станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість відповідача становить 46 225,44 грн. і просили сплатити суму заборгованості. Згідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, за [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором №500319397 від 13.11.2012 року, яку вона не погашала, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем. Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно п. 2.3. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання (інформації) виписок за рахунком становить 16 листопада 2015 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом наданим позивачем вбачається, що ПАТ "Альфа-Банк" змінив строк виконання основного зобов'язання, визначивши дату остаточного погашення кредиту 16.06.2014 року, після чого відступив право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту ТОВ "Дата Майнінг Груп" по договору факторингу від 30.09.2014 року, що узгоджується із абз.1 п.1.2 укладеного договору. На підставі статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. З огляду на вищевикладені обставини, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" мало право звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості в строк до 16 червня 2017 року, однак вказаний позов подано до суду лише 13 жовтня 2017 року. Отже, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як чітко вбачається з джоданого розрахунку позовних вимог, прострочену заборгованість за кредитом кредитором встановлено вже станом на червень 2014 року. Суду не надано доказів, які б обґрунтовували поважність причин пропуску позивачем позовної давності, а тому порушене право підлягає судовому захисту у строках, де позовна давність не сплинула. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, кредитор вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. До того ж , якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Змінивши строк погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування, комісії та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Крім того, судом визначається, що відповідно до висновків Європейського суду з прав людини позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"). Оскільки позивач позов до суду подав лише 13 жовтня 2017 року, тобто із пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності, клопотання про поновлення строку не заявив, також, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500319397 від 13 листопада 2012 року слід відмовити в повному обсязі в зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed