Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2012 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №164, укладений з [PERSON] Неповнолітніх дітей залишити проживати з матір" [PERSON] . Підставою зверення до суду є те, що між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв"язки через зраду дружини. Вони проживають окремо близько 4 років, а тому шлюб носить формальний характер. У них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов"язки. Переконана, що примирення не дасть бажаних результатів. Від даного шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] . За час перебування у шлюбі у відповідачки від іншого чоловіка народився син [PERSON] , [INFO] . Вони вже мали намір розірвати шлюб, однак це не вдалось можливим через те, що [PERSON] , сину [PERSON] , на час розгляду справи в суді не виповнився 1 рік. Спір відносно спільного майна та визначення місця проживання дітей-відсутній. Наведене призвело до остаточного розпаду сім`ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе, а тому час на примирення бажаного результату не дасть. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2020 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачці строк для надання відзиву. В підготовче судове засідання позивач не з"явився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з"явилась. Подала заяву про проведення підготовчого та судових засідань бех її участі. Позов визнала у повному обсязі, не заперечила щодо його задоволення. Виявила бажання залишитись на прізвищі " [PERSON] ". Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачем, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (ч. 4 ст. 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (ч.5 ст. 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (ч.4 ст. 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України) Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд встановив, що відповідно до\~свідоцтва про шлюб (повторного) серії\~ [NUMBER] \~від 19.12.2019 між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис- 164, був зареєстрований шлюб (а.с.4). Згідно ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд також встановив, що від даного шлюбу [INFO] народилась [PERSON] (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] записані сторони по справі. Діти проживають з відповідачкою У відповідності до вимог\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишитись на прізвищі " [PERSON] ". З огляду на викладене, суд встановив, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов`язки, спільного побуту не ведуть. Шлюб між ними носить формальний характер, оскільки проживають окремо близько 4 років, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання дітей відсутній. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір" [PERSON] . При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., який відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved