Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

08 травня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] , державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Оперчук Ірини Михайлівни, за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача Управління архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] після здійснення реконструкції квартири 23.08.2018 року зареєстровано в Управлінні державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № ОД 141182350791 "Реконструкція квартири № 11 а без, зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, без зміни цільового призначення об`єкту, з надбудовою мансардного поверху" за адресою: [ADDRESS] ", на підставі якої державним реєстратором комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Оперчук І.М. внесено зміни до запису про право власності в частині збільшення площі вказаного нерухомого майна. За твердженнями позивача, оскільки зазначена декларація про готовність до експлуатації об`єкта в подальшому була скасована наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/300ДАБК від 27.09.2019 року - на день подачі позову відсутні підстави для існування в Державному реєстрі речових прав нерухоме майно запису про зміни, внесені на підставі оскаржуваного рішення № 42755326 від 29.08.2018 року. Також Позивач вказує, що Відповідач Державний реєстратор комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Оперчук Ірина Михайлівна прийняла рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за наявності арешту, який був накладений 24.01.2012 року на підставі постанови старшого слідчого Прокуратури Приморського району м. Одеси Гончара I.A. по кримінальній справі КС №058201100136. У зв`язку з чим, просили скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Оперчук І.М. № 2755326 від 29.08.2018 року про внесення змін до актового запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Шкамерда К.С.) від 14 травня 2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Клопотання про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на квартиру [ADDRESS] . 05 червня 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшла заява про закриття провадження у справі. 13 червня 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає у повному обсягу та просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року (справа № 420/1674/19) наказ від 27.09.2018 року №01-13/300 ДАБК Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради яким визнано протиправним та скасовано. Таким чином, декларація про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: [ADDRESS] " - є чинною. Також, зазначила, що твердження Позивача про наявність арешту під час проведення державної реєстрації є надуманими та безпідставними, на підтвердження чого надала копію постанови від 30.10.2012 року по справі № 1522/3839/12, якою (відповідно до оригіналу документу) «постановление старшего следователя прокуратуры Приморского района г. Одессы Гончар И.А. от 28.12.2011г в части наложения ареста на отчуждение квартиры [ADDRESS] ». 23 липня 2019 року від відділу документального та інформаційного забезпечення Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради до суду на виконання ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019 року надійшли завірені копії витребуваних документів. 01 серпня 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2019 року клопотання представника [PERSON] про зупинення провадження по цивільній справі - задоволено. Провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення по справі № 420/1674/19 за адміністративним позовом [PERSON] до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу від 27.09.2018 року № 01-13/300 ДАБК. 24 жовтня 2019 року на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси № 2564/19 від 24.10.2019 року, а також службової записки секретаря судового засідання та помічника судді Приморського районного суду м. Одеси, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Чернявської Л.М. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2019 року прийнято до провадження цивільну справу на стадії зупинення. 12 листопада 2019 року від представника [PERSON] до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року поновлено провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання. В судовому засідання 18 червня 2020 року представник [PERSON] просив не розглядати клопотання про закриття провадження у справі від 01 серпня 2019 року, суд на місці ухвалив залишити без розгляду вищезазначене клопотання. 12 серпня 2020 року від представника ПРА ОМР до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Протокольною ухвалою суду від 13 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 31 травня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Просила відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року (справа № 420/1674/19), залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року, та Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021р, наказ від 27.09.2018 року №01-13/300 ДАБК Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради яким визнано протиправним та скасовано. Таким чином, декларація про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: [ADDRESS] " - є чинною. Також Відповідач [PERSON] зазначила, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2012р. у справі №1522/3839/12 арешт з квартири [ADDRESS] на який посилався позивач було знято. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. У зв`язку з заява сторін по справі про розгляд справи за відсутності, суд розглянув цивільну справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] 16.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Горда І.В., за реєстраційним № 648 (а.с. 133-136), набула право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 34.1 кв.м. Після здійсненої реконструкції зазначеної квартири 23.08.2018 року, [PERSON] зареєструвала в Управлінні державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № ОД 141182350791 "Реконструкція квартири № 11 а без, зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, без зміни цільового призначення об`єкту, з надбудовою мансардного поверху" за адресою: [ADDRESS] " (а.с. 159). 29 серпня 2018 року Державним реєстратором комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Оперчук Іриною Михайлівною прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42755326 (а.с. 157): опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 106, житлова площа (кв.м): 50; підстава виникнення права: договір купівлі-продажу, серія та номер: 648, виданий 16.06.2017, видавник: ПН ОМНО Горда І.В.; технічний паспорт, серія та номер: виданий 27.08.2018, видавник: ТОВ "БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС"; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД141182350791, виданий 23.08.2018, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (а.с. 158). Наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.09.2018 року № 01-13/300ДАБК (а.с. 25-26) скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 141182350791 від 23.08.2018 року. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року (справа № 420/1674/19), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року, наказ від 27.09.2018 року №01-13/300ДАБК Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради визнано протиправним та скасовано. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/94296560 Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року залишено без змін. Таким чином подана [PERSON] та зареєстрована Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) № ОД 141182350791 "Реконструкція квартири № 11 а без, зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, без зміни цільового призначення об`єкту, з надбудовою мансардного поверху" за адресою: [ADDRESS] " - є чинною. Крім того, відповідно до інформаційної довідки наданої Позивачем (а.с. 39-43) відомості про обтяження квартири [ADDRESS] - відсутні. Вказане свідчить про законність підстав внесення державним реєстратором комунального підприємства "Агенція державної реєстрації", Оперчук І.М. , змін до запису про право власності на підставі рішення від 29.08.2018р. № 42755326. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд критично ставиться до твердження позивача, що оскаржувана державна реєстрація, відносно квартири за адресою: [ADDRESS] , здійснювалась за наявності арешту (запис у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомо майна від 24.01.2012 року № 12087740), оскільки згідно інформаційної довідки, доданої позивачем до позовної заяви (а.с. 42-43), вказане обтяження припинено на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2012р. у справі №1522/3839/12 (а.с. 93), а запис вилучено - 13.06.2017р. Інших належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, позивачем до суду не надано. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься в постанові Великої Палати Верховного Cуду від 29.05.2019р, справа № 367/2022/15-ц (14-376цс18) (п. 74). Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає закону. Крім того, позивачем не обґрунтовано, яким чином оскаржуване рішення порушує його права. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради здійснює свою діяльність на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування" та Положення про Приморську району адміністрацію Одеської міської ради, затверджене рішенням Одеської міської ради 26.04.2017р. за № 1934-VII. Пунктом 2.4. Положення № 1934-УІІ встановлено, що райадміністрація вживає заходи щодо недопущення самочинного будівництва, псування жилих будинків та об`єктів благоустрою. Відповідно до п.2.8. Положення № 1934-УІІ райадміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан. Згідно п. 2.13. Положення № 1934-УІІ райадміністрація звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень. Як правильно зазначає позивач в своєму позову, Приморська райадміністрація уповноважена пред`являти до суду позови про приведення в первинний стан самовільно реконструйовані квартири, які знаходяться на території Приморського району. Однак, з такими вимогами позивач до суду не звертався. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). За таких обставин, враховуючи вищезазначене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та врахувавши характер спірних правовідносин, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed