Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить зняти (скасувати) арешт із земельної ділянки з кадастровим номером 7425586900:02:000:1032 площею 0,5088 га та земельної ділянки з кадастровим номером 7425586900:02:000:0032 площею 2,4189 г, які розташовані на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, а також, з житлового будинку, загальною площею 170, 2 м2, господарських удівель і споруд по [ADDRESS] , накладений за ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 червня 1999 року, яка була винесена в рамках розгляду цивільної справи № 2-3044/99 . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником вищезазначеного нерухомого майна. За вказаною ухвалою суду було накладено арешт на автомобіль, будинок в с. Кобилянка, дачу в садовому товаристві, гараж в автокооперативі із забороною розпорядження ними до розгляду справи по суті. Виконуючи дану ухвалу суду, Чернігівська районна державна нотаріальна контора наклала арешт на все майно [PERSON] за реєстровим номером № 14. Спір у справі № 2-3044/99 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна було вирішено шляхом укладення мирової угоди та провадження по справі закрито, про що 03 грудня 1999 року була винесена відповідна ухвала суду. Оскільки накладення арешту на вищезазначене майно обмежує його право власника, він змушений звернуться до суду за захистом свої прав. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача - адвокат Кутуков С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач - Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши клопотання про розгляд справи без участі їх представника ( а.с. 38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, про що свідчить її особистий підпис в поштовому повідомленні ( а.с. 37). Третя особа - Державний нотаріальний архів Чернігівської області не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала клопотання про розгляд справи без участі їх представника ( а.с. 39) . Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали архівної цивільної справи №2-3044/99 Деснянського районного суду м. Чернігова, письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 03 грудня 1999 року в цивільній справі № 2-3044/1999 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна затверджено мирову угоду, за якою за [PERSON] визнано право власності на гараж № [NUMBER] , блоку № [NUMBER] в автокооперативі [NUMBER] с. Певці, предмети домашньої обстановки, які знаходяться у квартирі [ADDRESS] , передано в користування земельну ділянку № [NUMBER] в садовому товаристві " Снов"янка", що знаходиться в с. Березанка Чернігівського району Чернігівської області, а за [PERSON] визнано право власності на автомобіль "Москвич-412" д.н.з. [NUMBER] , незакінчений будівництвом будинок у с. Кобилянка Чернігівського району і будівельні матеріали на суму 4500 грн, на майно та обладнання приватного підприємтсва "АВВОЦ", на майно, що знаходиться у с. Кобилянка, а саме: телевізор, магнітофон, набір кухонних меблів. При зазначеному розподілі майна [PERSON] виплачує [PERSON] 1000 грн. Як встановлено з наданої Державним нотаріальним архівом копії ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 червня 1999 року з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, накладено арешт на автомобіль марки Москвич-412 номер [NUMBER] , будинок в с. Кобилянка Чернігівського району Чернігівської області, дачу в садовому товаристві Сновянка, гараж в автокооперативі [NUMBER], які зареєстровані за [PERSON] , та заборонено розпорядження автомобілем, будинком, дачею та гаражем, до розгляду справи по суті ( а.с. 12). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 13.05.2021 (а.с.5-8), за позивачем на праві приватної власності зареєстровано наступне майо: земельна ділянка з кадастровим номером 7425586900:02:000:1032 площею 0,5088 га на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка з кадастровим номером 7425586900:02:000:0032 площею 2,4189 га на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок загальною площею 170,2 м2, житловою 40,0 м2, що розташований по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] набув у власність вказані земельні ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.09.2011, а житловий будинок - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.05.2011. Реєстрація обтяження вказаного вище нерухомого майно здійснена 28.03.2006 за № 3027609 Чернігівською районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Деснянського районого суду м. Чернігова від 02.06.1999 (а.с.8). Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач просить скасувати арешт, посилаючись на вирішення спору у справі № 2-3044/1999 - укладення мирової угоди та закриття провадження по справі, по якій було накладено арешт на все його майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. За правилами, встановленими частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх випадках не передбачених ч.ч. 1-4 ст. 59 цього за Закону арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Як встановлено судом і це підтверджено документально - власником нерухомого майна по [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 7425586900:02:000:1032, земельної ділянки з кадастровим номером 7425586900:02:000:0032, є позивач [PERSON] , права якого порушені тим, що його майно перебуває під арештом на підставі ухвали суду від 02.06.1999 по справі про поділ майна подружжя, провадження по якій закрито в зв"язку з укладеням мирової угоди, нерухоме майно, з якого позивач просить зняти арешт не було предметом спору у справі про поділ майна подружжя, а набуто позивачем в порядку спадкування та після вирішення спору щодо поділу майна, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту на майно позивача. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження права власності позивача, наявність арешту майна, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися таким майном, приймаючи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що ним обрано, за наявних обставин не вбачається, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про скасування арешту. Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, виходячи з наступного. У відповідності до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Таким чином, у даній справі належним відповідачем є [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та встановлені у судовому засіданні обставини, надані докази, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: partial