Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.08.2014 між [PERSON] та ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-13-00452, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольцваген», державний реєстраційний № [NUMBER]. 01.01.2015 на 366 км+220 м автодороги Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольцваген», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Згідно з довідкою ВДАІ та постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.02.2015, вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 05.01.2015 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та надав усі необхідні документи. 23.01.2015 позивачем на підставі замовлення № 2015000036/1 від 14.01.2015 складено страховий акт № СТОКА-1995 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 162248 грн. 08 коп., 11.03.2015 доплачено 8539, 37 грн. Оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ, 12.03.2015 позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу до ВАТ НАСК «Оранта» і 28.04.2015 було виплачено 49490 грн., тобто ліміт відповідальності страховика згідно полісу з урахуванням франшизи. Тому, для повного відшкодування шкоди, 27.05.2015 відповідачу було направлено регресну вимогу №23807 з проханням у добровільному порядку виплатити залишок страхового відшкодування. Відповідачем зазначені кошти не виплачені, тому змушені звернутись до суду. Після уточнення позовних вимог просять стягнути з [PERSON] Володимирівни121297 грн. 45 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позовні вимоги задоволити повністю, стягнути з відповідачки на користь позивача в порядку регресу шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 121297 грн. 45 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1819,46 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не зявилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 104, 114). Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів (а.с. 116). Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд\~ вважає, що позов підлягає до\~ задоволення. Судом встановлено, що 01.08.2014 між [PERSON] та ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-13-00452, а саме: транспортного засобу «Фольцваген», державний реєстраційний № [NUMBER] (а.с. 5-11). Згідно довідки ДАІ МВС, а також відомості №9484666 від 15.01.2015, 01.01.2015 на 366 км+220 м автодороги Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольцваген», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Рено», державний реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 17-19). Відповідно до постанови Дубенського міськрайонного суду від 10.02.2015 вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 21). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. 05.01.2015 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.22). На підставі замовлення № 2015000036/1 від 14.01.2015 складено страховий акт № СТОКА-1995 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 26.01.2015 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 162248 грн. 08 коп. (а.с. 38-47, 59-63). Згідно платіжного доручення № 4853 від 11.03.2015, позивачем також виплачено [PERSON] 8539, 37 грн. на підставі страхового акта № СТОКА-1995/1 (а.с.106-109). Позивач зазначив, що оскільки цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ, 28.04.2015 позивачу було виплачено 49490 грн., тобто ліміт відповідальності страховика згідно полісу з урахуванням франшизи. Відповідно до квитанції від 18.02.2015 [PERSON] сплачено 3761, 75 коп. за послуги ремонту (а.с. 57). Для повного відшкодування шкоди, 27.05.2015 [PERSON] було направлено регресну вимогу №23807 з проханням у добровільному порядку виплатити залишок страхового відшкодування у розмірі 112758 грн. 08 коп., яку [PERSON] отримала 02.06.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але відповіді на неї не надійшло (а.с. 65, 66). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки шкода завдана з вини [PERSON], вона підлягає відшкодуванню за її рахунок. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно до вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 162248, 08 грн. за ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Фольцваген», державний реєстраційний № [NUMBER]. Окрім того, 10.03.2015 [PERSON] позивачем було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 8539, 37 грн. ВАТ НАСК «Оранта» сплатила позивачу 49490 грн., тобто ліміт відповідальності страховика згідно полісу з урахуванням франшизи, тому залишились невідшкодованими 121297, 45 грн. Згідно з п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат відповідач не надав. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ч.1 ст.79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1819, 46 грн. (а.с. 1, 110) На підставі наведеного,

Outcome: approved