Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.12.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 5,48 га, яка розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Право власності вона набула після смерті батька [PERSON], який 24.09.2013 року помер. При житті, 13.04.2007 року, її батько уклав з відповідачем договір оренди землі строком на 10 років, який зареєстровано 05.03.2008 року за № 232. По закінченню строку дії договору вона повідомила відповідача про намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, однак, дізналася, що нібито при житті, 20.08.2012 року її батько уклав з товариством додаткову угоду до договору оренди землі, яку було зареєстровано 02.07.2014 року. Строк дії оренди до 08.07.2024 року. Вона вважає, що підпис в додатковій угоді виконано не її батьком, а іншою особою, крім того, на момент відкриття спадщини після смерті батька додаткова угода до договору оренди зареєстрована не була ів відповідно при житті її батько не набув прав та обов"язків за вказаною додатковою угодою. Тому просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 20.08.2012 року до договору оренди землі від 13.04.2007 року укладену між [PERSON], який помер 24.09.2013 року та СТОВ " Агрофірма " Вікторія", зареєстровану 02.07.2014 року. \~ \~ \~ \~До початку судового розгляду представник позивача змінив підстави позову, вказавши що позивач вважає за необхідне зменшити підстави позову та виключити з позовної заяви посилання на те, що додаткову угоду було підписано не її батьком. Дане зменшення підстав позову вважає належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача. \~ \~ \~ \~В подальшому представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просив скасувати державну реєстрацію іншого речового права за додатковою угодою від 20.08.2012 року до договору оренди землі від 13.04.2007 року, проведену 02.07.2014 року, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України від 16.05.2018 року у справі № 696/1879/15-ц, відповідно до якої, якщо правочин було укладено до 01.01.2013 року і договором передбачено його державну реєстрацію то здійснення після 1 січня 2013 року державної реєстрації права оренди ( іншого речового права) за таким договором не може підмінити державну реєстрацію самого договору, а отже і не може вплинути на момент набрання чинності цим договором оренди землі. За загальним правилом правочин, який не набрав чинності не може визнаватися недійсним. Так як спірна додаткова угода була укладена 20.08.2012 року, відповідно до її умов, вона набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації, а тому, вважає, що оскільки додаткову угоду до 01.01.2013 року не було зареєстровано, то такий договір є неукладеним в зв"язку з відсутністю його державної реєстрації. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовільнити, врахувавши правову позицію Верховного Суду України від 16.05.2018 року. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач особисто заповнила текст додаткової угоди, адже працювала в товаристві, додаткову угоду було підписано її батьком, а отже, останній погодив зміни які було внесено до договору оренди земельної ділянки щодо розміру і виплати орендної плати та строку дії договору. Тобто, за життя її батько виявив бажання продовжити договірні відносини. Крім того, позивач особисто отримувала орендну плату в товаристві після вступу в спадщину, що підтверджує факт обізнаності її з умовами договору та додаткової угоди до нього, фактичне прийняття нею умов договору і розміру орендної плати, терміну дії договору. \~ \~ \~ \~Просить суд застосувати строк позовної давності, так як вважає, що позивач достовірно знала про укладену додаткову угоду її батьком з товариством, перебуваючи в трудових відносинах з товариством безпосередньо займалася підписанням даних додаткових угод, днем початку перебігу строку позовної давності вважати день отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме 12.08. 2014 року, оскільки, при прийнятті спадщини орган земельного кадастру надавав нотаріусу дані про перебування успадкованої земельної ділянки в оренді СТОВ " Агрофірма " Вікторія" та із зазначенням строку оренди. \~ \~ \~ \~Крім того, представник відповідача вважає, що правова позиція в справі № 696/1879/5-ц, на яку посилається представник позивача, не може бути взята до уваги в даних правовідносинах, оскільки, в справі яка переглядалася, за умовами договору оренди який було укладено між сторонами, було визначено строк в один місяць для проведення державної реєстрації договору, але договір оренди землі в установлений строк зареєстровано не було. \~ \~ \~ \~Тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку представників та дослідивши подані ними докази, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~13.04.2007 року між [PERSON] та СТОВ « Агрофірма « Вікторія» було укладено договір оренди землі, який 05.03.2008 року було зареєстровано у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП « Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №232. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов даного договору [PERSON] передав в оренду належну йому земельну ділянку, загальною площею 4, 48 га, що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 10 років. \~ \~ \~ \~Згідно п.43 умов даного договору оренди землі, укладений договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Крім того, сторонами 20.08.2012 року було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.04.2007 року який зареєстровано у Маловисківському районному відділі КРФ ДП « ЦДЗК при Держкомземі України» , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2008 року за № 232. Відповідно до умов даної додаткової угоди, сторони внесли зміни та доповнення до договору оренди, а саме пункту 8 та пункту 40. Виклавши їх в наступній редакції: « Договір укладається на 10 років з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для змін умов або розірвання договору. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від кадастрової вартості землі». Дана додаткова угода набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вбачається, що 02.07.2014 року проведено державну реєстрацію додаткової угоди виданої 20.08.2012 року, строк дії до 08.07.2024 року. 24.09.2013 року [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 176550. Позивач є власником земельної ділянки, площею 4, 48 га, що розташована на території Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яку вона прийняла в спадок від свого батька [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-709. Відповідно до ст. 13 Закону України " Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. За статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, яку не суперечать закону. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначені умов договору, та з урахуванням вимог цивільного законодавства можуть відступити від положень цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд ( ст.6, ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов"язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 18, 20 Закону України " Про оренду землі" ( у редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі підлягає державній реєстрації, набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Статтею 2 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, цивільні права та обов"язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди , набуваються після відповідної державної реєстрації. За ст. 30 Закону України " Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Отже, під час укладення додаткової угоди від 20.08.2012 року між [PERSON] та СТОВ " Агрофірма " Вікторія", сторонами було досягнуто згоди щодо внесення змін до істотних умов основного договору оренди землі від 13.04.2007 року, укладеного між ними. Додатковою угодою сторони внесли зміни тільки в частині строку дії договору , оплати та щодо переходу права власності до іншої особи. Набрання договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов"язки по договору, тобто коли договір ( як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Обчислення початку строку дії договору оренди є момент державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Тобто, в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. \~ \~ \~ \~З 01 січня 2013 року діє частина 5 статті 6 Закону України " Про оренду землі", відповідно до якої право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону ( в редакції згідно Закону України від 11.02.2010 року № 1878-VІ). \~ \~ \~ \~Крім того, з 01.01.2013 року виключено ст. 18 Закону України " Про оренду землі", відповідно до якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, за життя [PERSON] уклав договір оренди належної йому земельної ділянки, який почав діяти з моменту його державної реєстрації-05.03.2008 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 20.08.2012 року за взаємною згодою сторонами було внесено зміни до деяких істотних умов даного договору шляхом укладення додаткової угоди. Факт підписання додаткової угоди спадкодавцем [PERSON] не оспорюється позивачем. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції 02.07.2014 року було проведено державну реєстрацію додаткової угоди, номер запису про інше речове право: 6250457. [PERSON] право власності на оспорювану земельну ділянку набула після смерті [PERSON] 12.08.2014 року отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1-709. Спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. ( ст.ст. 1216, 1218 ЦК України). В період часу з 28.04.2010 року по 30.10.2015 року позивач перебувала в трудових відносинах з СТОВ " Агрофірма " Вікторія" працювала на посаді бухгалтера. З відомостей про виплату орендної плати за землю за 2014 рік СТОВ " Агрофірма " Вікторія", вбачається, що позивач отримала орендну плату за землю, про що свідчить її підпис та не оспорюється позивачем. Правова позиція Верховного Суду України від 16.05.2018 року у справі № 696/1879/15-ц, відповідно до якої реєстрація права оренди ( іншого речового права) не може підмінити державну реєстрацію самого договору, на яку посилається представник позивача, суд вважає, що не може бути застосована до даних спірних правовідносин, які виникла між сторонами в даній справі. Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя уклав договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки, і строк дії даного договору оренди є дата державної реєстрації даного договору-05.03.2008 року, а додаткова угода, яка укладена між сторонами за життя спадкодавця, не змінює початок відліку дії основного договору, тобто, він є укладеним та чинним. З 01.01.2013 року права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Тобто, право оренди підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а не договір оренди. В даній правовій позиції Верховного Суду України викладено правовідносини, які виникли у сторін за договором оренди землі, який було укладено до 01 січня 2013 року та відповідно до умов якого було встановлено строк державної реєстрації даного договору в місячний строк, тобто до 01.01.2013 року. Однак, сторонами не було виконано дану умову в погоджений місячний термін. Тому, суд дійшов висновку, що представник позивача вибрав неналежний засіб правового захисту у даній справі, а тому судом не може бути застосовано правову позицію Верховного Суду України на яку він вказує в даній справі до даних правовідносин. Відповідно до ст. ст. 257,261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що позивач перебувала в трудових відносинах з СТОВ " Агрофірма " Вікторія" та отримавши свідоцтво про право на спадщину 12.08.2014 року жодних вимог щодо припинення договірних відносин які виникли між її батьком та відповідачем не пред"явила, а натомість отримала орендну плату за договором оренди,що не спростовано представником позивача в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про необхідність застосувати строк позовної давності, який на момент пред"явлення позову сплив. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed