Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення вкладу та відсотків договором банківського вкладу в сумі 7479 доларів США 23 центи, позовні вимоги обґрунтовувала невиконанням зобов'язань відповідачем щодо повернення коштів за договором вкладу. Позивач та представник позивача в судовому засіданні подали заяву про зменшення позовних вимог та просили стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу - 7463 долари США, оскільки відсотки були повернуті. Представник відповідача до суду не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи прохання про відкладення неможливістю направити представника в судове засідання. У зв'язку із тим, що відповідач - юридична особа, у якої може бути не один представник, крім того враховуючи, що представником відповідача О. М. Вовна не подано даних, які б підтверджували поважність причин неявки (перебування в іншому судовому засіданні, непрацездатність тощо), суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, який не з'явився без поважних причин, та за згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та позивачем було укладено договір № 300937/48664/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" 15 серпня 2014 року на суму 7463 доларів США, строк дії якого закінчився 15 березня 2015 року. Згідно із квитанцією № 20 від 16.08.2014 року, позивачем було внесено на депозитний рахунок 7463 долари США. Однак після закінчення строку діїі договору , було повернуто лише суму відсотків, вклад в сумі 7463 долари США повернутий не був, що підтверджується довідкою від 19.03.2015 року № 19032015/55. Станом на 16.04.2015 року за курсом НБУ 7463 долари США еквівалентні 162544 грн 14 коп. Позивач 13.03.2015 року подала заяву про повернення їй коштів за договором про банківський строковий вклад (а.с. 10), яка була отримана відповідачем 13 березня 2015 року, однак зобов'язання щодо повернення коштів відповідач не виконав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. В постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року по справі №6-140цс13, прийнятій відповідно до ст.360-7 ЦПК України, висловлено правову позицію, згідно з якою за змістом ст. 526 ЦК України та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом. Суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів за депозитним договором закінчення його строку дії, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, право на мирне володіння майном. Отже на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 1625 грн. 44 коп.

Outcome: approved