Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 8 червня 1994 року вона із [PERSON] перебувала у шлюбі. 13 листопада 1997 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу вони мають повнолітніх дочок: [PERSON] та [PERSON], які на даний час продовжують навчання. Дочка [PERSON] навчається у Київській державній академії водного транспорту імені Петра Конашевича-Сагайдачного, дочка [PERSON] навчається у Ржищівському будівельному технікумі. Відповідач на утримання дочок матеріальної допомоги не надає, а позивач не має можливості самостійно утримувати дочок. Відповідач постійної роботи не має, але відповідно до законодавства повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Посилаючись на ст. ст. 198-201 СК України, позивач, уточнивши в подальшому позовні вимоги просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень до досягнення ними 23 років за умови, що вони будуть продовжувати навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, подавши заяви, в яких позовні вимоги підтримали. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які продовжують навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, починаючи з 14 жовтня 2014 року і до закінчення [PERSON] та [PERSON] навчання чи до досягнення кожною 23 років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved