Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

23 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що він народився 23 травня 1980\~року, його батьком є [PERSON], [INFO], а матір'ю [PERSON], [INFO]. Повним ім'ям його батька, яке надане йому при народженні, є [PERSON] Абрам-Юрій, а його батьками були: мати [PERSON] (бабуся заявника), батько [PERSON] (дідусь заявника). На цей час його бабуся та дідусь померли, а батько змінив свої прізвище та ім'я з Гольдшейн Абрам-Юрія на [PERSON]. Правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] Абрам-Юрія, документи про зміну прізвища та ім'я [PERSON] Абрам-Юрія на [PERSON], на підставі яких можна довести родинний зв'язок не збереглись. Його бабуся була єврейкою, однак батькова національність зазначена як "росіянин". Його Батько завжди визнавав себе євреєм, але був змушений змінити своє прізвище та ім'я у звязку з негативним ставленням Радянської держави до осіб єврейської національності, і він завжди вважав себе євреєм за походженням, виховувався батьком в єврейських традиціях, родина святкувала єврейські свята. Встановлення факту єврейського походження йому необхідно для впорядкування документів та реалізації особистих прав, підтвердження єврейського походження його роду по лінії батька та його матері, вчинення подальших дій, пов'язаних із зближенням з єврейським народом, отримання відповідних документів, що посвідчують його належність до згаданого народу. У звязку з тим, що даний факт неможливо встановити в позасудовому порядку, він змушений звернутись до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт того, що він [PERSON], який народився 23 травня 1980 року в м.\~Дніпропетровськ, є євреєм за національністю. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Пояснив, що у сімейному колі його батька завжди називали і називають Абрамом, а його Давидом, він вважає себе євреєм за національністю, підтримує іудейські культурні традиції та звичаї. Просив заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з заявником з дитинства, років 17. Зі своїми батьками приходив в гості до сім'ї [PERSON], які слідували єврейським традиціям. Дмитра у сім'ї називали Давидом, а його батька Абрамом. Зі слів родичів заявника йому відомо, що бабуся [PERSON] була єврейкою за національністю, проте приховувала цей факт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в дитинстві він з батьками жив поряд з [PERSON] Вони часто бували в гостях у [PERSON], їх батьки тісно спілкувалися. Сім'я [PERSON] жила по єврейським традиціям, готували блюда єврейської кухні. Мати батька заявника, тобто його бабуся, була медичним працівником і вимушена була приховувати, що є єврейкою за національністю. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995\~року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; \~чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; \~заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту\~не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій\~статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст.\~234,\~256 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, 23 травня 1980 року народився [PERSON] та його батьками згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження записані: батько - [PERSON], [INFO], росіянин; мати [PERSON], [INFO], українка (а.с. 7-8). Згідно архівної довідки № 01-30/60, виданої 26 квітня 2016 року Державним архівом Харківської області, в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління [PERSON] по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по м. Харкову за 1929 рік є запис від 30 вересня 1929 року (реєстраційний номер 7252) про народження 04 липня 1929 року "[PERSON] Абрам-Юрій", батьки якого: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно до\~ст. 35 Конституції України\~кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає\~свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Нормою ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. За змістом ст.ст. 269,\~300 ЦК України\~встановлено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Різновидом таких прав є право на індивідуальність/свободу віросповідання. Фізична особа має право на збереження своєї національної, релігійної самобутності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 3 ЗУ "Про національні меншини в Україні", до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до\~ст. 11 вказаного Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Судом встановлено, що заявник ідентифікує себе такими, що має єврейське походження, сповідує іудейську віру, дотримується єврейських звичаїв та традицій, бажає відносити та зберегти своє етнічне єврейське походження.\~В сім'ї заявника завжди святкують іудейські свята та обряди, дотримуються канонів єврейської кухні. Вказані обставини підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] і [PERSON] Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні на підставі поданих заявником доказів підтверджено заявлений заявником факт його єврейської національності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved