Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи позов тим, що 04 листопада 2012 року о 22 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе сталось зіткнення автомобіля “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER], яким керував водій [PERSON], з автомобілем "Fiat Ducato" державний юмерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER] був технічно пошкоджений. Розмір заподіяного матеріального збитку згідно висновку автотоварознавчого дослідження №148/13-21 від 04.02.2013 р. становить 9450,88 грн. За проведення експертного дослідження, нею згідно акту №148/13-21 було сплачено 412 грн.44 коп. Таким чином, розмір заподіяного матеріального збитку становить 9863,32 грн. Автомобіль, яким керував [PERSON] належить [PERSON], тому [PERSON] солідарно з [PERSON] повинні відшкодувати завдану шкоду, так як згідно висновку автотехнічної екпертизи Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Вінницьке відділення № 2092/2093-12-21 від 13.12.2012 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля"Fiat Ducato" д.н.з. [NUMBER] [PERSON], з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, а що стосується оцінки дій водія автомобіля “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER] [PERSON], то в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в його діях невиконання вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньої пригоди не вбачається. З технічної точки зору, виникнення даної дорожньої пригоди стало можливим із-за невиконанням водієм автомобіля "Fiat Ducato" [PERSON] вимог п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, при цьому для виконання вказаних норм ПДР України у водія [PERSON] не існувало перешкод технічного характеру. При цьому їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 3 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням автомобіля, так як була позбавлена можливості користуватися автомобілем, перенесла стрес, побутові незручності, пов'язані з пошкодженням автомобіля, внаслідок чого були порушені звичайні життєві зв'язки, через те, що вона не мала можливості тривалий час використовувати автомобіль та не було коштів його відремонтувати. Все це призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідачів солідарно 9 863 грн. 32 коп. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій позов підтримав з наведених у ньому підстав та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та у відсутності відповідача в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи №232/2090/12, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2012 року о 22 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе сталось зіткнення автомобіля “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER], яким керував водій [PERSON], з автомобілем "Fiat Ducato" державний юмерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER] був технічно пошкоджений. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області серії [NUMBER], [PERSON] є власником автомобіля "Тауоtа Auris", 2007 року випуску, червоного кольору, д.н.з. [NUMBER]. Як вбачається з відповіді начальника Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, згідно баз даних АІС "Автомобіль" УДАІ УМВС України у Вінницькій області та "НАІС ДДАІ" МВС України, автомобіль "Fiat Ducato" д.н.з. [NUMBER] станом на 04.11.2012 року зареєстрований на громадянина [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку Вінницького відділення КНДІСЕ №148/13-21 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу від 04.02.2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Тауоtа Auris" 2007 року випуску, червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] становить 9 450 грн. 88 коп. З квитанції №1 від 28 січня 2013 року вбачається, що [PERSON] за проведення експертизи №148/13-21 сплатив 412 грн. 44 коп. на рахунок КНДІСЕ. Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи №232/2090/12 відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 232/2090/12 від 20.12.2012 року провадження у справі відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю в останнього діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили. Згідно висновку автотехнічної екпертизи Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Вінницьке відділення № 2092/2093-12-21 від 13.12.2012 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Fiat Ducato" д.н.з. [NUMBER] [PERSON], з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, а що стосується оцінки дій водія автомобіля “Тауоtа Auris” д.н.з. [NUMBER] [PERSON], то в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в його діях невиконання вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньої пригоди не вбачається. З технічної точки зору, виникнення даної дорожньої пригоди стало можливим із-за невиконанням водієм автомобіля "Fiat Ducato" [PERSON] вимог п.п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, при цьому для виконання вказаних норм ПДР України у водія [PERSON] не існувало перешкод технічного характеру. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Врахувавши вищевказані обставини справи, суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу, підлягає відшкодуванню в розмірі 9 450 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд, враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, ступень вини відповідача, вимоги розумності та справедливості і вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача 1 500 грн. моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 412 грн. 44 коп., дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з квитанції №1 від 28 січня 2013 року вбачається, що дані кошти сплачено [PERSON], який не є позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтвердженні судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial