Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 27.02.2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, атовий запис № 296. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося та під час вагітності вони припинили спільне проживання та подружні відносини і позивач повернулася до своїх батьків. Дитина народилася за відсутності відповідача. Оскільки [PERSON] не надава допомоги по утриманню дружини під час вагітності та в подальшому, а також не допомагає матеріально утримувати сина, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач вважає, що відповідач в змозі спачувати аліменти, так як є здоровою людиною працездатного віку, працює не офіційно, отримує достатній рівень доходу, інших утриманців не має, житлом забезпечений. Оскільки доходи відповідача є нефіксованими, позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, а також витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позов у повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача 200 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 27.02.2014 року, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 27.02.2014 року зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 296. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.08.2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). З довідки ТОВ ЖЕО № 4197 від 03.10.2014 року, суд вбачає, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що дитина сторін проживає разом із позивачем [PERSON], позивач не працює, самостійного заробітку не має, відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, на даний час не працює, постійного заробітку не має, його доходи є мінливими, інших утриманців він не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітнього сина [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно до його повноліття, починаючи з 27.08.2014 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору та на користь позивача - 200 грн. витрат на правову допомогу, які документально підтверджені (а.с. 6). У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial