Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 по 2012 рік перебувала у шлюбі з [PERSON] Від спільного шлюбу має малолітню доньку: [PERSON], 2007 року народження. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Після розлучення відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги. Крім того, відповідач зловживає наркотичними засобами, перебуває на обліку у наркологічному диспансері, а в 2008 році був засуджений Новозаводським районним судом м. Чернігова. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Після перерви представник не з'явився, надав заяву про продовження розгляду справи без його участі. Представник третьої особи - Новозаводської районної у м. Чернігові ради (як орган опіки та піклування), якого залучено до участі у розгляді справи протокольною ухвалою суду від 06.10.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Після перерви в судове засідання не з'явився, надав заяву та просив розглянути справу без участі представника Новозаводської районної у м. Чернігові ради. Опитана в порядку ст. 171 СК України в присутності педагога малолітня [PERSON] пояснила, що батько протягом тривалого часу з нею не спілкується, не вітає з днем народження. Вказала, що вона проживає разом з матір'ю, яка її виховує та матеріально утримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши представника позивача, думку дитини, представника третьої особи, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому суд виходить з наступного: Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - позивач по справі, яка змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.10, 11) та [PERSON] (а.с.12). Як вбачається із матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006 року по 01.09.2012 року (а.с.9). Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.7-8). Відповідно довідки управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №2623 від 13.06.2017 року позивач разом з малолітньою дитиною [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.13). Згідно довідки управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №2354 від 14.07.2017 року відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.20). Із довідки Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 від 15.06.2017 року №92 та довідки КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа «Авангард» від 22.11.2017 року вбачається, що дитиною опікується мати, батько школу не відвідує, участі у вихованні дитини не приймає (а.с.14, 61). Згідно копії листа КЛПЗ Чернігівський обласний наркологічний диспансер від 23.11.2017 року №1779 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку з 22.09.2008 року (а.с.62). Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.01.2009 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.2 ст.190 КК України та засудженого до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного судом покарання і встановлено іспитовий строк 2 роки. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради №257 від 11.12.2017 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] (а.с.72-73). За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки [PERSON], що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав. У відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved