Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 2,4248 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчицької сільської ради, Теребовлянського району Тернопільської області, за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадоємцем усього майна після смерті [PERSON] за законом. Прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №053011 виданого на ім`я [PERSON] , та в свідоцві про смерть вказано прізвище ім`я по батькові [PERSON] містяться розбіжності, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись на наведене просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 27.06.2003 року Теребовлянською райдержадміністрацію видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №053011, на ім"я " [PERSON] " згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,4248 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. По батькові власника земельної ділянки площею 2,4248 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області помилково вказано " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер: 6125086600:01:001:0156, земельна ділянка ділянка площею 2,4248 га. розташована на території Підгайчицької сільської ради Теребовлянського рпайону, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] помер [PERSON] , (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , видане повторно виконавчим комітетом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 14.09.2016 року, актовий запис №13). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько вказаний [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 17.05.2016 року зареєстрували шлюб. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,4248 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчицької сільської ради, Теребовлянського району Тернопільської області. Постановою Теребовлянської державної нотаріальної контори за №981/02-14 від 13.11.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв"язку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №053011 виданого на ім`я [PERSON] , та в свідоцві про смерть вказано прізвище ім`я по батькові [PERSON] містяться розбіжності, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Спадщина після смерті [PERSON] ( [INFO] ) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно довимог ч.1ст.1265 у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , як спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку успадкувала належну їй спірну земельну ділянку, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за слід визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,4248 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підгайчицької сільської ради, Теребовлянського району Тернопільської області за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved