Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

ПАТ " Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору № 014/08-112/77524 від 26.03.2008р. Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" було надано громадянину [PERSON] кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 47 500,00 гривень строком до «26» березня 2018 року із сплатою 16,5% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати усі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п 6.2. Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 26.03.2018р., щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 16,5 % річних. Однак, Відповідач не належним чином виконував умови кредитного договору, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 22.07.2014р. заборгованість по кредиту становить 27 079,91 гривень. Також, Відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 22.07.2014 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 3 477,86 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав копії квитанцій про щомісячну сплату кредиту, пояснивши, що заборгованість не могла виникнути, оскільки платіж щодо погашення кредиту здійснювався регулярно кожного місяця. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги представником позивача не обґрунтовані та позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 014/08-112/77524 від 26.03.2008р. Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" було надано громадянину [PERSON] кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 47 500,00 гривень строком до «26» березня 2018 року із сплатою 16,5% річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати усі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п 6.2. Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідно до п. 7.1 статті 7 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів, а саме 810,55 грн. щомісячно. Отже, Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 26.03.2018р., щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 16,5 % річних. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, що з 26.10.2012 року у відповідача виникла заборгованість по погашенню кредиту та почала нараховуватися пеня за прострочення платежів. Проте, Відповідачем у судове засідання було надано квитанцію про сплату в жовтні 2012 року кредиту в сумі 820 грн. У судовому засідання представник позивача пояснив, що сума кредиту сплаченого відповідачем у жовтні 2012 року зарахувалася без залишку в погашення кредитної заборгованості та пені, про що не здогадувався відповідач, який і надалі щомісячно сплачував суми кредиту, згідно графіку погашення. Позивач умисно, усвідомлюючи свої дії, не попереджував відповідача про причини виникнення кредитної заборгованості. Під час судового засідання представник позивача не навів доказів того, що сплачена 26.10.2012 р. сума кредиту в розмірі 820 грн. є погашенням заборгованості на даний період, а не сплата кредиту в поточному місяці відповідно до графіку погашення. Крім того, відповідачем надано суду копії квитанцій про сплату кредиту за період з квітня 2008 року по теперішній час, з яких вбачається, що відповідач щомісяця сплачував суму кредиту згідно кредитного договору на рахунок зазначений позивачем. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором можливо за умов обов'язкового попередження споживача про таку вимогу кредитодавця та невиконання позичальником цієї вимоги протягом тридцяти календарних днів з дня одержання повідомлення. Оскільки банк не надав доказів на підтвердження направлення товариством та отримання відповідачем попередження про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то відсутні підстави для задоволення позову. Згідно наданої позивачем у справі від 05 серпня 2014 року вимоги про дострокове погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою процентів та пені відповідно до умов договору, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вона була направлена на адресу [PERSON] та повідомлено відповідача про прострочену заборгованість в розмірі 0,00 грн. - прострочення сплати відсотків, 15069,15 грн. - нарахованої пені, однак доказів про її тримання відповідачем в судове засідання не надано. Матеріали справи не містять даних про отримання вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачем [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно п.9.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати, включаючи проценти за кредитом, пеню та штрафи . Згідно розрахунку заборгованості відповідачем за період з 26.03.2008р. по 21.01.2014р. було сплачено кредит за кредитним договором №014/08-112/77524 від 26.03.2008р. в сумі 20420,09 грн. , відсотків в сумі 37338,39 грн., пені 76,20 грн., тобто відповідачем виконувалися умови договору. Зважаючи на викладене суд вважає, що у позивача немає підстав для дострокового погашення кредиту.

Outcome: dismissed