Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

06.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., третя особа: ВДВС Южноукраїнського МУЮ, про визнання виконавчого напису від 03.12.2015 року таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві [PERSON] вказує, що 07.09.2007 року між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № NKUCGА00000146, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 70400 доларів США на термін до 06.09.2017 року, у вигляді не поновлювальної лінії на будівництво котеджу та сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом. В порядку забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору, 07.09.2007 року між ним та відповідачем ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки, відповідно до якого він надавбанку в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності. 03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.,за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк", було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано йому задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі: пеня - 11466,52 доларів США, заборгованість за відсотками - 4151,43 доларів США, комісія - 334 доларів США, що всього становить 15951,95 долар США, що за курсом НБУ станом на 25.11.2015 року становить 382 737 грн. 09 коп. та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, так як на час вчинення виконавчого напису між сторонами існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором та просить визнати виконавчий напис №7101, вчинений 03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення боргу в розмірі 383 737 грн. 09 коп. таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, вважає, що нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Відповідач - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та заперечення, в якому вказує, що виконавчий напис нею було вчинено з дотриманням діючого законодавства України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Також при вчиненні нею виконавчого напису нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості, а лише перевіряє наявність документів, з урахуванням Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - ВДВС Южноукраїнського МУЮ в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № NKUCGА00000146, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 70400 доларів США на термін до 06.09.2017 року, у вигляді не поновлювальної лінії на будівництво котеджу та сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 4-6). Того ж дня, з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору, між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] надав банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності (а.с. 7-9). 01.12.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області винесено рішення, яке рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31.10.2013 року було змінено та звернуто стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором від 7 вересня 2007 року, укладеного між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], загальною площею 91,8 кв.м., житловою - 58,1 кв.м., та яка належить на праві власності [PERSON], для задоволення вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в розмірі 90606,03 долара США, заборгованості станом на 7 червня 2011 року, з яких: 59407,44 доларів США заборгованості за кредитом, 16504,12 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 2176 доларів США заборгованості по комісії, 8174,02 долара США пені, 4344,45 доларів США штрафу, фіксованої частини та процентної складової, шляхом продажу квартири публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві з наданням банку всіх повноважень необхідних для здійснення купівлі-продажу, з початковою ціною для подальшої реалізації предмета іпотеки в 404000 грн.(а.с.75-78). 03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі: пеня - 11466,52 доларів США, заборгованість за відсотками - 4151,43 доларів США, комісія - 334 доларів США, що всього становить 15951,95 долар США, що за курсом НБУ станом на 25.11.2015 року становить 382 737 грн. 09 коп. та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. Вказані кошти запропоновано стягнути з [PERSON] (а.с. 13). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Зі змісту ст. 87 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» зазначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, а також звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. П. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 N 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Документом, що встановлює прострочення виконання зобов'язання за нотаріально посвідченим договором, є заява стягувача про прострочення платежу, передана боржнику безпосередньо стягувачем або надіслана боржникові поштою зі зворотним повідомленням, або передана через нотаріуса в порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат». При цьому, вказані документи не є підтвердженням існуючого боргу, вони лише можуть доповнювати інформацію про існуючий борг. Заява боржника про підтвердження ним суми боргу, письмова відповідь боржника стягувачу про причини прострочення сплати заборгованості чи повернення майна, письмове прохання боржника про надання відстрочки виконання тощо - також документи, які є додатковою інформацією про наявність боргу. Щодо безспірності заборгованості слід зазначити, що в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення позивача (боржника) до пред'явленої вимоги (суб'єктивна ознака), а фактичний характер правовідносин (об'єктивна ознака). Факт наявності спору між сторонами - суб'єктивна ознака. Чинним законодавством, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобов'язання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором, виходячи з такого. Згідно із Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 280 від 17 червня 2004 року, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання. Банк не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав первинні бухгалтерські документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника (документів щодо видачі кредитних коштів, погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за кредитним договором, виписок з позичкового рахунку). За такого, нотаріус в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зазначених Порядку та постанови Кабінету міністрів України № 1172 вчинив виконавчий напис від 03.12.2015 року за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором від 07.09.2007 року, не впевнившись в отриманні боржником вимоги банку та за межами трирічного строку з часу виникнення у стягувача права вимоги за кредитним договором. Крім того, розмір заборгованості визначеної рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31.10.2013 року відрізняється від розміру заборгованості, вказаної в виконавчому написі, вчиненому 03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, що також вказує на спірність суми боргу, в погашення якої звернуто стягнення на іпотечне майно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved