Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

заявник звернувся до суду з зазначеною заявою в якій просить встановити факт, що Наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 295 від 22.10.2015р, наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (керівника Антитеролристичної операції на території Донецької та луганської областей) від 13.12.2015р № 347 винесені стосовно сержанта міліції [PERSON] , інспектора патрульної служби взводу патрульної служби Дружківського міського відділу (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ); наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та луганської областей) № 348 від 14.12.2015р винесено стосовно сержанта поліції [PERSON] поліцейського - водія Дружківського відділення поліції Артемівського відділу поліції. Обгрунтовує вимоги таким. [PERSON] проходив службу в Дружківському міському відділі Головного управління МВС України в Донецькій області. Після реформи МВС та створення Національної поліції проходив службу в Дружківському відділенні поліції, на теперішній час працює на посаді поліцейського - водія відділення №2 взводу №3 роти №2 батальйону конвойної служби ГУ НПУ в Донецькій області. Відповідно до листа начальника ГУМВС в Донецькій області генерал - майора міліції [PERSON] від 05.08.2015 № 6012/Аб Першим заступником кервника Антитерористичного Центру при службі безпеки України видано наказ № 295 від 22.10.2015р заявника включено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових ) завдань. Однак у зазначеному наказі неправильно зазначено прізвище заявника , як " [PERSON] ". 13.12.2015 Першим заступником кервника Антитерористичного Центру при службі безпеки України видано наказ №347, котрим заявника виключено із складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань. Однак у зазначеному наказі неправильно зазначено прізвище заявника, "як " [PERSON] ". 14.12.2015р Першим заступником кервника Антитерористичного Центру при службі безпеки України видано наказ №348, котрим заявника виключено із складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань вже як співробітника Національної поліції України. Однак у зазначеному наказі неправильно зазначено прізвище заявника, як " [PERSON] ". На звернення заявника до керівництва ГУНП в Донецькій області, йому була надана відповідь №405з/12/01-2019 від 22.07.2019р в якій зазначено, що у вказаних наказах прізвище заявника помилково зазначено неправильно. На запит з метою отримання інформації про можливість внесення змін до зазначених наказів керівника АТЦ №№ 295,347,348, надано відповідь, що керівництвом Штабу АТЦ при СБУ клопотання про внесення змін у вказані накази з метою сприяння отримання заявником статусу учасника бойових дій не розглянуто, зміни до наказів не внесені. Ухвалою суду від 12 травня 2021р відкрито провадження у данній справі. Призначено судовий розгляд (а.с.28-29) . В судове засідання заявник та його представник не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника адвокат Ухов Р.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність учасників справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Заявник [PERSON] з 28.02.2013 до 06.11.2016 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Національній поліції України на посаді поліцейського - водія відділення №2 взводу №3 роти №2 батальйону конвойної служби головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с.13) Після звернення заявника до управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області з питання надання статусу учасника бойових дій було встановлено, що в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року №295, від 13.12.2015 №347, від 14.12. 2015 №348 заявник значиться як [PERSON] , що суперечить персональним данним заявника (паспорт [NUMBER] , виданий Дружківським МВГУМВС України в Донецькій області 02 жовтня 2007року) (а.с.10-12) Це ж підтверджується архівною довідкою Міністерства оборони України від 07.05.2020р №179/1/5529 згідно якої вбачається що в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей) (по стройовій частині): №295 від 22.10.2015 значиться про прибуття сержанта міліції [PERSON] , інспектора патрульної служби взводу патрульної служби Дружківського міського відділу з 01.02.2015року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) завдань; №347 від 13.12.2015року значиться про вибуття сержанта міліції [PERSON] , інспектора патрульної служби взводу патрульної служби з 06.11.2015року зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення; №348 від 14.12.2015року значиться про прибуття до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових завдань) з 07 листопада 2015р сержанта поліції [PERSON] поліцейського - водія Дружківського відділення поліції Артемівського відділу поліції (а.с.20-21). Згідно копії паспорта [NUMBER] , виданого Дружківським МВГУМВС України в Донецькій області 02 жовтня 2007року, прізвище, ім"я по батькові заявника зазначено [PERSON] (а.с. 7). У зв`язку з цим та, приймаючи до уваги, що з 30.04.2018року на підставі Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО проведення АТО було припинено і Штаб АТО, як орган управління, відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав, управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області було рекомендовано заявнику для підтвердження його облікових даних звернутися до суду в порядку ст.315 ЦПК України. Мотиви з яких виходив суд, та застосовані норми права У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 315 ЦПК України. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Перелік осіб та умови, за яких особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, можуть бути визнані учасниками бойових дій, визначаються ст.6 п.19 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» та пунктом 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413. Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, останні зміни до якого були внесені Постановою КМУ від 12.02.2020року, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Мінветеранів - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно осіб, зазначених в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку. Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2019 року № 395 затверджено Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яке визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни а також порядок організації її роботи. Комісія утворюється в апараті МВС з метою вивчення документів та прийняття рішення щодо надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам (осіб) рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ, статусу учасника війни особам (осіб) з числа працівників апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, і приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій; надання статусу учасника війни; відмову в наданні статусу учасника бойових дій; відмову в наданні статусу учасника війни; позбавлення статусу учасника бойових дій; позбавлення статусу учасника війни. Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни в разі подання на її розгляд документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій та містять достатні докази про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення та докази, необхідні для встановлення статусу учасника війни. Пунктом 4 зазначеного Положення визначені випадки відмови в наданні статусу учасника бойових дій або статусу учасника війни. Відповідно до п.8 розділу IV Рішення Комісії може бути оскаржене особою, щодо якої його прийнято, в судовому порядку. Отже, судом встановлено, що Головне управління Національної поліції України до компетенції якого на теперішній час належить вирішення питання про надання особі статусу учасника АТО позбавлено можливості розглянути це питання через наявність розбіжностей у відповідних наказах про участь заявника у АТО та її персональних даних. Звертаючись до суду з заявою у порядку окремого провадження заявник також не порушує питання про неправомірність таких дій, а просить встановили лише факт , що викладені у зазначених ним наказах відомості стосуються саме нього, оскільки мають юридичне значення та встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Від встановлення цього факту залежить виникнення особистих та майнових прав та з врахуванням тих обставин, що проведення АТО закінчено , штаб АТО припинив свою діяльність заявник не має іншої можливості вирішити питання про внесення до наказів відповідних виправлень. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заінтересована особа заперечень щодо поданих [PERSON] доказів не надала. Суд вважає, що надані заявником докази у своїй сукупності дають підстави для висновку, що накази Першого заступника АТЦ при СБ України № 295 від 22.10.2015 року, Першого заступника АТЦ при СБ України № 347 від 13.12.2015 року, Першого заступника АТЦ при СБ України № 348 від 14.12.2015 року стосуються саме заявника у справі [PERSON] та мають для нього юридичне значення. Тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial