Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки. На обґрунтування позову зазначено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу. Разом з тим, 28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. 08.02.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1. Відповідно до умов даного договору ПАТ «Сведбанк» надав відповідачу кредит у сумі 32000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені [PERSON]. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] 08.02.2006 року був укладений іпотечний договір на квартиру, загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Виноградів, вул.Перемоги, 9/20. 28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ Факторинговою компанією "Вектор Плюс" було укладено Договір факторингу, а в свою чергу останній уклав договір факторингу з ТОВ "Кредитні Ініціативи", в результаті яких відбулася заміна кредитора та позивач набув статусу нового кредитора за договором №1 від 08.02.2006 року. Посилаючись на те, що ПАТ "Сведбанк" свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, порушує істотні умови договору, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 73303,16 грн. позивач просить у рахунок погашення даної заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи через ЗМІ, в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив та не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.158, ч.1 ст. 169, ст.224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом з тим, 28.11.2016 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до [PERSON] та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ТОВ «Кредитні ініціативи». 08.02.2006 року між Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №1. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 32000,00 гривень, строком користування по 06.02.2011 року, а останній, в свою чергу, взяв зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20,6 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] 08.02.2006 уклали Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку належне йому майно, а саме: квартиру загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., що складається з двох кімнат в придатному для житла стані, яка знаходиться за адресою: м.Виноградів, вул.Перемоги, 9/20 та належить Іпотекодавцю на праві власності. Як зазначено в позові, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого станом на 30.09.2016 року утворилася прострочена заборгованість: за кредитом 9087,77 грн., по відсотках 15248,20 грн., пеня 48967,19 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, перевіреним судом. Відповідач повідомлявся про розмір заборгованості, та необхідність у 30 денний термін з дати отримання вимоги достроково повернути кредит зі сплатою нарахованих процентів і штрафних санкцій, що підтверджується повідомленням ТОВ "Кредитні ініціативи" про усунення порушень. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору у частині своєчасного повернення кредиту, не проводились платежі по кредитному договору у частині погашення основної суми кредиту та процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі змісту ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 33 Закону України «Про іпотеку» вказано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Пунктом 12 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення здійснюється одним із наведених способів, зокрема: за рішенням суду. Суд бере до уваги те, що боржник не виконав зобов'язання за кредитним договором, не погасив основний борг, нараховані проценти та неустойку за кредитним договором, у зв'язку з чим банк має законні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, порушення боржником основного зобов'язання завдає збитків іпотекодержателю, внаслідок чого змінюється обсяг його прав. У добровільному порядку відповідач не вживав заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість за законність вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду як це передбачено умовами договору, ст. 589 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване у ст. 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 даного закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У пункті 5 договору іпотеки зазначено, що за згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 67100,00 грн. При ухваленні рішення, враховуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд виходить із засад співмірності вимог позивача з вартістю предмету іпотеки. Однак суд, при визначенні початкової ціни продажу предмета іпотеки, враховуючи, що ціни на нерухомість не є сталими і мають тенденцію коливання (як зростання так і зниження), а тому вважає необхідним зазначити, що початкову ціну продажу предмета іпотеки необхідно встановити на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії її продажу, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Ураховуючи те, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує та у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі Також, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved