Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 13 лютого 2015року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу № 1/33/3m/0262 у відділенні № 33 ПАТ "АКБ "Капітал" у розмірі 32 000грн на строк 3 місяці з 13.02.015року по 13.05.2015року із нарахуванням 22%річних по депозиту. Також 13.02.2015року ним укладено договір з відповідачем про внесення змін до вказаного договору, а саме що з 14 лютого 2015року банк нараховує вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2% річних. В решті умови договору залишаються без змін. Постановою Правління НБУ від 20 липня 2015року № 466 ПАТ "АКБ Капітал" віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Тимчасова адміністрація повідомила йому , що договір від 13 лютого 2015року укладений між ним та ПАТ "АКБ Капітал" визнано нікчемним. На його неодноразові звернення відповідач не реагує, оскільки банк визнаний банкрутом. Вважає, що відповідач порушує положення договору, законодавство та його права, як споживача. У разі, коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором , за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості послуг. Тому з відповідача на його користь слід стягнути пеню в розмірі 307 200грн з розрахунку 32 000*3%*320кількість днів прострочення. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідач прострочив виконання грошового зобов"язання і зобов"язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В договорі, укладеному з ним, встановлено 24% річних. Розмір процентів буде складати 841,64грн. з розрахуцнку 32000*3%/365*320днів прострочки. Окрім того, внаслідок порушення його прав непровомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 2000грн. Укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти фінансовій установі, він розраховував на порядність і чесність банку, дотримання банком всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні вкладу порушила його плани в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для нього сильним шоком від незаконності дій по відношенню до своїх вкладників - людей, які повірили банку в період нестабільної політичної та економічної ситуації в країні. Просить стягнути з відповідача суму вкладу 32 000грн, пеню в розмірі 307 200грн, суму 24% річних в розмірі 841,64грн, судові витрати на оплату правової допомоги 500грн, моральну шкоду 2000грн. Всього 342 541,64грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги частково . Просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в заяві в частині стягнення суми вкладу 32 000грн, відсотки в розмірі 841,64грн, моральну шкоду 2000грн витрати на правову допомогу 500грн. Вимоги про стягнення пені в сумі 307200грн просить залишити без розгляду, про що надав письмову заяву. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає\~ частковому\~ задоволенню. Судом встановлено, що 13 лютого 2015року між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] був укладений договір № 1/33/3m/0262 строкового банківського вкладу\~ (депозиту). Згідно п.1.1. договору банк приймає від вкладника грошові кошти у розмірі 32\~000грн на строк 3 місяці з 13.02.2015року по 13.05.2015р, та зобовязується повернути вклад вкладнику та виплачувати проценти за вкладом на умовах\~ та в порядку , встановлених цим договором. Відповідно до п. 1.1.2 договору банк нараховує вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 22% річних в порядку , визначеному розділом 2 даного Договору. Пунктом 1.2 договору передбачено, що договір укладається на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого у п.1.1 договору строку, кінцевою датою якого є 13.05.2015року. Пунктом 2.7 договору передбачено, що в разі прийняття рішення про припинення дії цього договору в строки, передбачені цим договором, без продовження його дії на новий строк, вкладник про прийняте рішення щодо повернення вкладу повинен повідомити банк до закінчення строку дії цього договору шляхом подання до банку письмової заяви не менше 10 операційних днів до дати закінчення дії цього договору.\~ Відповідно до п. 4.1\~ договору банк гарантує вкладнику повернення прийнятих від нього грошових коштів Статутним капіталом Банку і всім належним йому майном. Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов"язань за цим договором сторони несуть відповідальність, згідно діючому законодавству України. Порушенням зобов"язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. (а.с.4-6). Згідно з меморіальним ордером № 554-13 від 13 лютого 2015р , позивач вніс в касу банку, на рахунок 263013302390.0262 , кошти в сумі 32 000грн. (а.с.8). Судом встановлено, що 13 травня 2015року позивач та Банк уклали додаткову угоду до договору № 1/33/3m/0262 від 13.02.2015року, згідно якої п.1.1. вказаного договору уклали в новій редакції: 1.1.розміщення тимчасово вільних коштів Вкладника в депозит Банку в розмірі 32000грн на строк до 13.08.2015року із нарахуванням 22 %річних по депозиту. Рахунок для обліку депозиту № 263013302390.0262 в ПАТ «АКБ «Капітал», нараховані проценти за вкладом обліковуються на рахунку № 263893302390.0262 ПАТ\~ «АКБ «Капітал». По всіх інших питаннях даної угоди сторони керуються умовами договору № 1/33/3m/0262 від 13.02.2015року. (а.с.7 зв.ст.) Судом встановлено, що\~ до 13 серпня 2015року позивач звернувся до Дружківського відділення банку №33 щодо повернення вкладу і нарахованих процентів, але йому повідомили, що банк ліквідовується і\~ гроші банк\~ не повертає. До теперішнього часу вклад позивачу не повернутий. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Статтею 1058 ЦК України\~встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до положень\~ст.1068 ЦК України\~банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»). Таким чином, вимога вкладника видати суму депозиту (вкладу) є правом вкладника, яким і скористався позивач, звернувшись до банку після закінчення строку договору. Постановою Правління Національного банку України від 20.07.2015року № 466 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Акціонерно-Комерційний банк «Капітал»\~ до категорії неплатоспроможних»\~\~ та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.07.2015р прийнято рішення № 140 про запровадження з 21.07.2015року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи в ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» . Відповідно до постанови Правління НБУ від 29.10.2015року № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 29.10.2015року № 195 «Про початок ліквідації ПАТ АКБ «Капітал» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ АКБ «Капітал». Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована\~Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п. 16\~ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6\~ст. 2 цього Закону\~ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. У своєму повідомленні б/н та без дати\~ Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ"\~ [PERSON]\~ повідомляє, що договір укладений між позивачем\~ та Банком визнано нікчемним на підставі п.9 ст. 38 Закону №4452-УІ, посилаючись на те, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 20.07.2015 року №466 Про віднесення публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "КАПІТАЛ" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 року було прийнято Рішення №140 про запровадження з 21.07.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи в ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ". Також зазначено, що відповідно до\~ст. 38 цього ж Закону\~протягом дії тимчасової адміністрації\~ Фонд з метою забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, зобов"язаний, в тому числі, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністраці банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених Законом. Відповідно до частини другої статті 38 цього Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемним є правочин (у тому числі договір), недійсність якого встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Так підстави для визнання правочину нікчемним визначені , зокрема , у частині третій статті 38 закону. Однак цим правом щодо визнання договорів банківського вкладу або банківського рахунку нікчемним уповноважена особа Фонду користується лише у разі , якщо вкладники «розбивають» вклади у сумі понад 200тис грн. на кілька вкладів, або якщо рахунки відкриваються з порушенням законодавства .\~ Доказів, які б\~ підтверджували наявність підстав для визнання договору між банком та позивачем нікчемним, відповідачем не надано. Також суд вважає необхідним зазначити, що Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року, визнано протиправною та скасовано Постанову Національного банку України від 20 липня 2015 року №466/БТ «Про віднесення ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних»; скасоване Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» 10 лютого 2016року Вищий адміністративний суд України залишив рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін. Оскільки рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 липня 2015 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Капітал» скасовано, не можна вважати, що на відносини, які виникли між позивачем та відповідачем продовжують розповсюджуватися норми \~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, обєктом\~ якої є грошові вклади, закріплено в\~ст. 41 Конституції України. Встановлені гарантії права на приватну власність, в тому числі проголошено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, при цьому право приватної власності є непорушним. Громадянин має право вільно здійснювати право власності щодо належного йому майна. Відповідно до частин 1 - 3\~статті 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Стаття 629. ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивач як вкладник правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права з вимогою про стягнення сум, які не повернуті,\~ виходячи із наведених норм\~ЦК України\~та умов договору банківського вкладу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ АКБ «Капітал» банківського вкладу у сумі 32 000 грн. є законними та підлягають задоволенню. Також підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з процентів, відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). Повернення вкладу банком не здійснено і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що підлягають стягненню 3% річних, а не 24 % за прострочення повернення вкладу, оскільки 24% це є проценти, які нараховує банк вкладнику на суму вкладу. За прострочення виконання грошового зобов"язання інший розмір процентів не встановлений договором, що укладений між позивачем та відповідачем. Розмір 3% річних до стягнення складає 765,37грн з розрахунку : 32000грн (сума вкладу) *3% : 365 х 291 днів прострочки (починаючи з 14 серпня 2015року до дня прийняття рішення суду) . Вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі мають право на відшкодування шкоди (збитків) завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров"я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Обставини, якими позивач обґрунтував спричинення йому моральної шкоди не є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.\~\~ Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача ПАТ "АКБ «Капітал» на користь держави\~ судовий збір у сумі 1378\~гривень, на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 500 грн (а.с.11).

Outcome: partial