Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Свалявської РДА, звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач є матір'ю дитини [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає в прийомній сім'ї [PERSON] На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 22.09.2017 року розглянуто заяву [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], у зв'язку з невиконанням нею батьківських обов'язків та дано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки відповідач не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не забрала дитину з пологового відділення Свалявської ЦРЛ, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, до служби у справах дітей щодо вирішення питання про повернення дитини в сім'ю не зверталася. Позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] та стягувати з неї на користь прийомного батька [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.10.2017 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] (начальник служби у справах дітей Свалявської РДА) не з'явилася, подавши до суду заяву (вх. № 7465 від 26.10.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та покладається у розгляді питання на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена (зворотні повідомлення з розпискою відповідача, судова повістка а.с. 25, а.с. 27). Відповідач [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (довідка Неліпинської сільської ради № 484/07-02 від 06.10.2017 року (а.с. 20). Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву (вх. № 7466 від 26.10.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 березня 2007 року за № 3 - "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) роз'яснив, що: "При розгляді справ про позбавлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України та додержувати норми Сімейного кодексу України; законів України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства"; Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. ОБСТАВИНИ установлені судом: відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 12 від 16.03.2012 року - в графі "батьки" дитини [PERSON], [INFO], записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (копія паспорту серії [NUMBER] виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області); згідно розпорядження голови Свалявської РДА на підставі заяви матері [PERSON] через важкі матеріально-побутові умови проживання в сім'ї, дитину [PERSON] влаштовано до обласного Будинку дитини м. Свалява до досягнення трирічного віку; відповідно до довідки Неліпинської сільської ради від 16.03.2012 року № 14 - державна реєстрація народження дитини [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України; згідно акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], складеного космісією виконкому Неліпинської сільської ради, в будинку зареєстровано 12 чоловік, будинок складається з однієї кімнати, відсутнє водопостачання, пічне опалення, санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам, відсутні належні умови для проживання дитини; відповідно до листа обласного Будинку дитини м. Свалява від 14.09.2017 року № 896, за час перебування дитини [PERSON], [INFO] у закладі, відповідач відвідувала її кілька разів, останнє відвідування 09.02.2015 року. Суд враховує і інші встановлені докази, а саме: те, що дитина [PERSON], [INFO] (за розпорядженням голови Свалявської райдержадміністрації від 26.02.2016 року №59) проживає в прийомній сім'ї [PERSON] (копія паспорту серії [NUMBER], виданого Свалявським РС ГУДМС України в Закарпатській області 21.06.2014 року) по теперішній час, за час перебування в якій, відповідач [PERSON] навідалась один раз; те, що [PERSON] відмовилася від доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та надала нотаріально посвідчені заяви-згоди на їх усиновлення (а.с. 13-14); те, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.08.2016 року (справа № 306/1571/16-ц) [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом перевірено у судовому засіданні висновок Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-18/334 від 28 вересня 2017 року (на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.09.2017 року, заяви прийомного батька [PERSON] та встановлених правових підстав для проведення позбавлення батьківських прав), згідно якого вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) п. 16 роз'яснив, що: "Особи можуть бути позбавлені прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини." При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини. Судом в судовому засіданні перевірено та встановлено, що н а сьогоднішній день відповідач [PERSON] батьківських обов'язків по вихованню дитини не виконує, участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, не забрала дитину з пологового відділення Свалявської ЦРЛ, дитина живе у прийомній сім'ї і відповідач дитину в прийомній сім'ї не відвідує. Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу [PERSON], що відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлена позовна вимога про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставною, яку слід задовольнити. В частині вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, суд вважає, що вимога не підлягає задоволенню, оскільки право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має право сам [PERSON], в сім'ї якого проживає дитина [PERSON]. Зважаючи на те, що позивач подав заяву про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та матеріалів, [PERSON] з позовною вимогою про стягнення алміентів на утримання дитини [PERSON] не звертався, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги органу опіки і піклування Свалявської РДА (позивача) про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь прийомного батька [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] та доходить висновку, що в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір"- як позивач за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей, а тому судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є підставними, обгрунтованими в інтересах дитини [PERSON], [INFO] та такими, що підлягають до задоволення частково. Відповідно до ст. 164 ч. 6 Сімейного кодексу України (доповнено згідно до Закону № 2710- IV від 23.06.2005 року) - рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: partial