Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У серпні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), Київської міської ради (далі - відповідач-2), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Олена Олександрівна (далі - третя особа), в якому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та визначити місце відкриття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.08.2017 р., виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстицї у м. Києві та рішенням Дарницького районного суду м. Києва в справі 753/23203/16-ц від 26 грудня 2016 року за заявою [PERSON] , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстицї у м. Києві. Після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається: квартири, розташованої в [ADDRESS] ; нарахованої, але не виплаченої за життя померлому пенсія в розмірі 10 080,6 грн. Заповіт померлим складено не було. До числа спадкоємців першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, окрім позивача входять дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] , які не здійснили волевиявлення щодо прийняття спадщини, тобто заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто з них не подав. Проте один із спадкоємців - мати позивача та дружина померлого [PERSON] до моменту смерті постійно проживала з батько-чоловіком, тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. 04 червня 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О., в результаті отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.06.2018 року, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та в зв`язку з неможливості встановити місце відкриття спадщини та круг всіх можливих спадкоємців, які прийняли спадщину. У зв`язку з зазначеним у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення місця відкриття спадщини. Відповідач - 2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, разом з тим, в позовній заяві зазначається, що окрім позивача спадкоємцями першої черги є дружина спадкоємця [PERSON] та дочка [PERSON] , тобто існує спір між спадкоємцями, а тому Київська міська рада є неналежним співвідповідачем по справі. Крім того, зазначає, що позивач до нотаріуса звертався з заявою про прийняття спадщини, а саме пенсії померлого, а стосовно майна померлого, яке знаходиться в м . Макіївка за адресою : [ADDRESS] , відомості про звернення до нотаріуса відсутні. Стосовно вимоги про визначення місця відкриття спадщини місто Київ, оскільки м. Макіївка входить до Переліку насалених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Відповідач -1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що визнає позов у повному обсязі. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що визнає позов у повному обсязі. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 27 серпня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року справу призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Олени Олександрівни (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, 7/15) належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] ( [INFO] ). Протокольною ухвалою суду від 20.03.2019 року було долучено до матеріалів справи відзив відповідача -2. Протокольною ухвалою від 28.05.2019 року було ухвалено закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлені та підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами наступні факти. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи та рішенням Дарницького районного суду м. Києва в справі 753/23203/16-ц від 26 грудня 2016 року. (а.с. 13-14). Факт родинних зв`язків з померлим підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про народження від 17.05.1972 року (а.с. 15) ), яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видано 20.03.1998 року (а.с. 15). Відповідно до довідки №2971/04 Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.05.2018 року, що у спадкодавця залишилось недотримана пенсія у розмірі 10 080, 60 грн. (а.с. 11) Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той ж подружжя, що його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини судом прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті його батька [PERSON] . Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. У той же час, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коноваловою О.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та в зв`язку з неможливості встановити місце відкриття спадщини та круг всіх можливих спадкоємців, які прийняли спадщину. (а.с. 4,5) Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона тяжко переживала смерть батька. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Щодо вимоги позивача про визначення місця відкриття спадщини місто Київ, враховуючи дослідженні матеріали справи та пояснення надані позивачем та представником позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що зазначена вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, то за спадкодавцем було зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . (а.с.12). В матеріалах справи міститься копія паспорту [PERSON] , з якого вбачається, що останнім місцем реєстрації та проживання є [ADDRESS] . ( а.с. 10) Відповідно ст. 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. (ст. 11-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції») Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Місто Макіївка, де знаходиться майно спадкодаця входить до Переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснює свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085. Тобто спадкоємець, має право звертатись з заявою про прийняття спадщини в будь-якому місті на території України (вільній від окупації), до державного, приватного нотаріуса, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Отже, враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимога позивача, про визначення місця відкриття спадщини місто Київ, є формальною, оскільки законодавством чітко визначено, що якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення спадкоємців щодо спадкового майна. Зокрема, як встановлено у справі наслідками звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової О.О. позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Від так, в задоволенні позову в частині встановлення місця відкриття спадщини слід відмовити. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини та реєстрації права власності на майно після смерті батька, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту його порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на частину майна померлого батька. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial