Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою, яку повністю підтримав в судовому засіданні і просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду заподіяну відповідачем під час виконання трудових обов'язків. На думку позивача, така шкода була заподіяна відповідачем [PERSON]. під час недбалого виконання службових обов'язків майстра лісу обходу № 3 Зарічанського ісйськового лісгоспу ДП "Івано-Франківський ЛПК" МО України. Відповідач та його представник позов повністю заперечували та просипи суп віпмовити його задоволенні, оскільки такий позов не грунтується на вимогах закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та показання свідків, встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. ДП "Житомирський військовий лісгосп" є правонаступником Зарічанський ВЛГ ліквідованого 10.06.2009 року (а.с.27). Після реорганізації Зарічанського ВЛГ, відповідач був звільнений із зазначеної посади та роботи 17 липня 2009 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпГІ України (а.с.52). Відповідач був прийнятий на роботу спочатку тимчасово з 3 жовтня 2008 року (а.с.8) а потім на постійній основі з 20 лютого 2009 року на посаді майстра лісу обходу № 3 Зарічанського ВЛГ ДП "Івано- Франківського ЛПК" (а.с.9). Між Зарічанським ВЛГ та відповідачем у справі був укладений договір про повну матеріальну відповідальність відповідача (а.с.13). Наслідки проведення уточненої порівняльної інвентаризації від 30.07.2009 року свідчать про нестачу матеріальних цінностей матеріально-відповідальної особи [PERSON] на загальну суму 10564,75 гривень (а.с.17). Як пояснив представник позивача та даний факт не заперечувався самим відповідачем, [PERSON] під час зняття залишків на лісовому обході залишив комісію по прийняттю залишків і зник в невідомому напрямку. З даного приводу був складений акт (а.с.15) яким члени приймальної комісії засвідчили факт ухилення відповідача від передачі цінностей, що за ним рахувались. Допитані в судовому засіданні свідки за клопотанням відповідача та його представника не змогли спростувати зазначені вище докази наявності нестачі утвореної за час роботи [PERSON] у Зарічанському ВЛГ. Зазначені правовідносини врегульовані наступними нормами. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків (ч. 1 ст. 130 КЗпП України), працівники несуть повну матеріальну відповідальність з їх вини у випадку коли між працівником та підприємством [ укладено письмовий договір '"'йро взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України). Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України (ст. 138 КЗпП України). За таких обставин суд приходить до висновку про повне задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди. Разом з тим суд не приймає до уваги рапорт [PERSON] від 1.07.2009 року (а.с.18). яким він повідомляв керівництво Зарічанського ВЛГ про те, що знімає з себе будь - яку відповідальність щодо збереження майна та відповідальність за нього в зв'язку із забороною проведення робіт в лісі на закріпленому обході. Даним рапортом відповідач пояснював, що йому разом з іншими працівниками заборонили виходити в ліс на свої обходи і вимагали залишитись в приміщенні Зарічанського ЛПГ. В інакшому випадку погрожували звільнити з роботи за прогул. Такі дії. як продовжував пояснювати відповідач, змушували залишатись в приміщенні Зарічанського ЛПГ і не виконувати свої обов'язки. Судом не приймається до уваги ані зміст зазначеного рапорту ані суть пояснень відповідача, оскільки дані пояснення на думку суду не логічні і суперечать обов'язкам відповідача по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved