Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Законний представник малолітнього [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] в інтересах [PERSON] в порядку ст.388 ЦК України звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив: витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] , придбаного ним у Приватного акціонерного товариства «Весна» на підставі договору купівлі - продажу № 1032, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23065731 від 28.10.2018 року; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23065731 від 28.10.2017 року; поновити за [PERSON] державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7419378 від 22.10.2014 року; витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв . по [ADDRESS] , придбане нею на підставі договору купівлі - продажу № 2681 зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивниць кого міського нотаріального округу Панчишиною С.С. під № 26220496 від 18.05.2018 року; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26220496 від 18.05.2018 року; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23236360 від 07.1 1.2017 року; поновити за [PERSON] державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м . кв . по [ADDRESS] номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7415765 від 22.10.2014 року; скасувати державну реєстрацію запису про іпотеку на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] за іпотеко держателем [PERSON] (іпотекодавець [PERSON] ) номер запису 26470624 від 05.06.2018 року; витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив» на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] , набуте товариством на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна б/н від 28.03.2018 року та протоколу № 2 від 28.03.2018 року, зареєстрованими в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксаною Анатоліївною під № 25563236 від 30.03.2018 року; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111м. кв. по [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25563236 від 30.03.2018 року; скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23067252 від 28.10.2018 року; поновити за [PERSON] державну реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111м.кв . по [ADDRESS] номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7417714 від 22.10.2014 року. На обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц, яке залишено без змін за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, та, відповідно 14.08.2017 року набрало законної сили, задоволено позовну заяву ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В. та служби у справах дітей Кіровоградської міської ради. Визнано недійсними договори купівлі - продажу нерухомого майна нежитлових приміщень, укладених між ПрАТ «Весна» та [PERSON] , розташованих за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. Скасовано державну реєстрацію прав власності на вказані нежитлові приміщення за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] . Витребувано від [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , нежитлові приміщення, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. В подальшому, 19.08.2017 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко О. А . до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про скасування права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення:площею 109,62 м . кв . в [ADDRESS] (договір дарування № 3063 від 22.10.2014 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 7415765 від 22.10.2014 року);площею 111 м. кв. в [ADDRESS] (договір дарування № 3064 від 22.10.2014 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 7417714 від 22.10.2014 року);площею 153,5 м. кв. в [ADDRESS] (договір дарування № 3065 від 22.10.2014 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 7419378 від 22.10.2014 року), а також скасовано права власності попередніх власників на зазначені об`єкти нерухомого майна за [PERSON] та [PERSON] , тим самим залишились записи про правовласності на зазначені спірні об`єкти нерухомого майна лише за приватним акціонерним товариством «Весна». Також зазначив, що 28.10.2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі -продажу №1032, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23065731. 07 листопада 2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу №1090, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23236360. В свою чергу, [PERSON] 18.05.2018 року відчужила нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2681, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. під № 26220496, яка ( [PERSON]) в подальшому, а саме: 05.06.2018 року уклала договір іпотеки №3136 з [PERSON] , зареєстрований в Державному реєстрі іпотек під № 26270624, в якості забезпечення виконання зобов`язання, а саме: договору позики грошей №3130 від 05.06.2018 року в сумі 1 500 000 грн. по строку виконання до 05.06.2028 року. 28 жовтня 2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу №1037, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23067252. В свою чергу, [PERSON] 30.03.2018 року внесла нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив» на підставі протоколу № 2 від 28.03.2018 року та акту приймання - передачі нерухомого майна б/н від 28.03.2018 року, зареєстрованих державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко Оксаною Анатоліївною в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 25563236. Вказав, що постановою Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 405/2136/16-ц провадження 61-20520св18 зазначене вище рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016року та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року скасовані,у задоволенні позову ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гарасюта Олеся Володимирівна та Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації прав власності, витребування майна, - відмовлено. Тим самим, нежитлові приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] , площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] та площею 111м. кв. по [ADDRESS] , вибули із володіння малолітнього [PERSON] на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої і апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза волею власника. У зв`язку з відчуженням вказаних об`єктів нерухомого майна приватним акціонерним товариством «Весна» кінцевими власниками нежитлових приміщень площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] , площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] та площею 111 м. кв. по [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Студія Ініціатив» відповідно. За змістом ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Верховного суду України у справі № 6-2233цс16 від 21.12.2016 року право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, а відтак може бути витребувано у добросовісного набувача. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду України у справі № 6-2776цс16 від 18.01.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 26, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, тим самим, позивач - малолітній [PERSON] має право на витребування належного йому нерухомого майна, яке вибуло з його володіння на підставі скасованих рішень судів першої і апеляційної інстанції з можливістю скасування реєстрації прав за наступними власниками та поновлення реєстрації своїх прав. Також зазначив, що потребує правової оцінки законність дій ПрАТ «Весна» при відчуженні спірних об`єктів нерухомого майна та наявність в останнього прав на таке відчуження, зазначивши при цьому, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц задоволено позовну заяву ПрАТ «Весна»; рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 30.11.2016 року задоволено апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] , як законних представників [PERSON] , по справі № 405/2136/16-ц, скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Весна»; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 року по справі № 405/2136/16-ц провадження 6-3523св16 скасовано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 30.11.2016 року та направлено справу на розгляд до суду апеляційної інстанції; ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року відхилено апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] , діючої в інтересах малолітнього [PERSON] , і залишено в силі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц. Таким чином, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/2136/16-ц, яким задоволено позовні вимоги ПрАТ «Весна» щодо визнання недійсними договорів купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна нежитлових приміщень, розташованих за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS], скасування державної реєстрації прав власності на ці нежитлові приміщення за гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та витребування цього майна від [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Весна» набрало чинності 14.08.2017 року. 14.08.2017 року апеляційним судом Кіровоградської області по справі № 405/2136/16-ц було проголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення. До Єдиного Державного реєстру судових рішень вказана ухвала апеляційного суду Кіровоградської області зі вступною та резолютивною частинами була направлена тільки 16.08.2017 року для реєстрації, зареєстрована 16.08.2017 року, а оприлюднена, - 18.08.2017 року. Повний текст ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі № 405/2136/16-ц направлений для реєстрації до Єдиного Державного реєстру судових рішень 18.08.2017 року, зареєстрований 19.08.2017 року, а оприлюднений, - 22.08.2017 року. 15.08.2017 року директором приватного акціонерного товариства «Весна» Сюр Н.В. до державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко О.А. подано заяви про скасування записів про права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS] та станом на 19.08.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зникли записи про права власності [PERSON] на вказані нежитлові приміщення, так само, як і записи про права власності за [PERSON] та [PERSON] , тобто залишились записи про права власності на спірні об`єкти нерухомого майна лише за ПрАТ «Весна». Вказав, що в період з 14.08.2017 року по 22.08.2017 року, тобто до офіційного оприлюднення повного тексту ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі № 405/2136/16-ц, жоден державний реєстратор не мав права проводити реєстраційні дії щодо спірних нежитлових приміщень. Крім цього, 14.08.2017 року за заявою [PERSON] , як законного представника [PERSON] , приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О ЛІ, відносно вказаних об`єктів нерухомого майна внесено заборону на вчинення реєстраційних дій, яка діяла до 24.08.2017 року. В межах цивільної справи №405/2136/16-ц за заявою ПрАТ «Весна» в якості забезпечення позову на спірні нежитлові приміщення було накладено арешт, який знятий лише на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.09.2017 року, дата набрання законної сили 03.10.2017 року. В межах цивільної справи № 404/4973/14-ц за заявою Сюр Н.В. , яка є керівником ПрАТ «Весна», в якості забезпечення позову на спірні нежитлові приміщення також було накладено арешт, який знятий на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2017 року, та яка набрала законної сили після перегляду її судом апеляційної інстанції 25.10.2017 року. До того ж, 21.08.2017 року [PERSON] було подано касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016року по справі № 405/2136/16-ц та на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, при цьому, разом з касаційною скаргою було подано клопотання про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц та на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, яке було задоволено та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.08.2017 року у справі № 405/2136/16-ц було зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року до закінчення касаційного оскарження. Поряд з цим, будучи повністю обізнаним у цій ситуації, ПрАТ «Весна» через свого керівника все одно вчиняло дії, пов`язані зі скасуванням існуючих заборон щодо спірних об`єктів нерухомого майна та подальшого його відчуження на користь третіх осіб. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05 жовтня 2018 року (справа №405/6743/18) вжито заходи забезпечення позову до подання до Ленінського районного суду м. Кіровограда позовної заяви [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Весна», [PERSON] , [PERSON] , Державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишина Світлана Станіславівна, Приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон Вікторія Олександрівна про витребування нерухомого майна, шляхом накладення арешту: - на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю (опис об`єкта: загальна площа 111 кв.м., будівля кафе під літ. Аа; ганок під літ. кр; огорожа під літ. N), за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 301369835101, та яке належить на праві приватної власності на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданого 28.03.2018 року ТОВ «Студія Ініціатив» - [PERSON] та протоколу № 2 від 28.03.2018 року товариству з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», код ЄДРПОУ: 41991745 та шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив» вчиняти дії по відчуженню об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до винесення остаточного рішення у справі; - на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю (опис об`єкта: загальна площа 153,5 кв.м., літ. Г1 - нежитлове приміщення, складається з: коридор: 14,0 кв.м., санвузол 1,5 кв.м., підсобне приміщення 7,7 кв.м., зал 22.6 кв.м., кухня 15,9 кв.м., мийка 11,1 кв.м., зал 80, 7 кв.м.), за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 435873335101, та яке належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1032, виданого 28.10.2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії по відчуженню об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю (опис об`єкта: загальна площа: 109,62 кв.м., нежитлове приміщення складається з: зал 70,82 кв.м., зал 8,8 кв.м., коридор 2,5 кв.м., котельня 2,8 кв.м., коридор 4,9 кв.м., санвузол 1,7 кв.м., кухня 7,5 кв.м., зал 10,6 кв.м.), за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 435795935101, та яке належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2681, виданого 18.05.2018 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії по відчуженню об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого провадження у справі: Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Антоновою С.Ю. (діє на підставі ордеру серії КР №041127 від 28.11.2018 року) подано відзив на позов, зареєстрований в суді 28.11.2018 року за вх.№30397, за яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, зазначивши на обгрунтування заперечень, що [PERSON] , до якої пред`явлено позов, є добросовісним набувачем майна за оплатним договором (договором купівлі-продажу з розстрочення платежу), який було укладено 18 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С., та зареєстрований в реєстрі за №2681, предметом якого було нежитлове приміщення під номером [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 18 травня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 26220496. При цьому, на виконання умов п.2.1, 2.2. Договору [PERSON] сплачено шляхом перерахування коштів на рахунок продавця у ПАТ КБ «Приватбанк» 690 000,00 грн. згідно квитанцій: 18 травня 2018 р - 290 000,00 грн., 21 травня 2018 р -200 000,00 грн., 22 травня 2018 р. - 200 000,00 грн. та 22 травня 2018 року приватним нотаріусом посвідчено заяву [PERSON] про проведення повного розрахунку за договором купівлі-продажу майна. Вартість майна визначена суб`єктом оціночної діяльності, що відображено у п. 1.4 договору. Крім того, на момент укладення договору майно на праві приватної власності належало [PERSON] за договором купівлі-продажу від 07 листопада 2017 року (п. 1.2 Договору) та право власності продавця було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2017 року за номером 23236360 (п. 1.3 Договору). Крім того, при посвідченні договору нотаріусом проведено перевірку на предмет наявності обтяжень нерухомого майна, що відображено у п. 5.1 розділу 5 Договору шляхом отримання 18 травня 2018 року (на момент укладення договору) Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави. Більш того, відповідно до умов п. 5.1 Договору продавець засвідчив та гарантував, зокрема, що:він є належним власником предмету договору, ніяким чином не обмежений у розпорядженні ним, його право власності оформлено належним чином шляхом складання та видачі усіх без винятку документів, передбачених чинним законодавством України, що підтверджують його право власності на предмет договору і право розпорядження ним;обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо нежитлового приміщення немає;щодо нежитлового приміщення не ведуться судові спори, воно не передане в іпотеку. Окрім того, за укладеним між [PERSON] та [PERSON] договором купівлі-продажу наступили реальні правові наслідки. Договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину. Також зазначено, що позивач звернувся з позовом про витребування об`єкту нерухомого майна, при цьому позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 387, 388 ЦК України, тим самим, позивач звернувся до суду з віндикаційним позовом, при цьому, виходячи з аналізу статей 387, 388 Цивільного кодексу України, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності шляхом витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Предмет доказування у справах за таким позовом становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, при цьому, на підтвердження наявності в позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на зазначене майно, поряд з цим, позивачем до суду разом з позовом надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що право власності на майно, про витребування якого заявлено позовну вимогу, за позивачем не зареєстровано. До позову не надано доказів того, що позивач є власником спірного майна, на підставі чого заявлені ним вимоги про витребування майна, - є передчасними. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Слободянюк Ю.Р. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.12.2018 року, ордеру серії №63133 від 05.12.2018 року) подано відзив на позов, зареєстрований судом 05.12.2018 року за вх.№ 30948, за яким відповідач [PERSON] не погоджується з наведеними позивачем обставинами та правовими підставами позову, вважає позов необгрунтованим, безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивач, звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається як на підстави позову на те, що спірне майно вибуло із його володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої і апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза волею власника, у зв`язку з чим позивач, фактично, заявляє віндикаційний позов - вимогу про витребування майна у власників (добросовісних набувачів) на свою користь, застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 388 ЦК України. Разом з тим, віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючої майном особи з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі. Положення ч.1 ст. 388 ЦК України передбачає спеціальне правило щодо витребування майна у добросовісного набувача (третьої особи, яка за відплатним договором придбала майно у відчужувача, який не мав права його відчужувати, про що набувач не знав), при цьому, витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, за яких річ вибула з володіння власника та оплатності придбання, та під час розгляду спору про витребування майна мають встановлюватись всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Зазначила, що за наведеного правового регулювання, віндикація можлива коли особа, яка вважає себе власником і майно з власності якої вибуло поза її волею витребовує таке майно, за умови, коли:у набувача відсутня правова підстава набуття майна, або встановлена незаконність (нікчемність чи недійсність) такої підстави набуття майна (недобросовісність набувача за ст. 387 ЦК України);добросовісний набувач придбав майно у особи-відчужувача, яка не мала права його відчужувати (ст. 1 ст. 388 ЦК України), тобто, застосування положень ст.1 ст.388 ЦК України - витребування майна (віндикація) у добросовісного набувача можливе лише за наслідком встановлення у визначеному порядку юридичного факту - відсутності права на відчуження у особи, що відчужила таке майно. Правозастосування ст. 388 ЦК України виходить з того, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом віндикаційного позову до останнього добросовісного набувача, проте таке витребування майна матиме місце лише за наслідком встановлення, у визначеному порядку, факту відсутність права на відчуження, встановлення незаконності відчуження первісним відчужувачем, або скасування підстави виникнення власності у первісного відчужувача, оскільки саме юридична чинність дій первісного відчужувача свідчитиме про наявність чи відсутність права відчужувати майно (як у первісного відчужувача, так і у наступних, якщо майно було неодноразово відчужене). Разом з тим, позивач, пред`явивши позов до суду про витребування майна з підстав ст.388 ЦК України, - жодних вимог, направлених на встановлення юридичного факту відсутності у ПрАТ «Весна» права на відчуження спірного майна не заявляє, правові підстави відчуження ПрАТ «Весна» спірного майна (відповідні договори) не оспорює, посилається виключно на витребування майна у добросовісних набувачів з підстав ст. 388 ЦК України. Вказала, що позивач обґрунтовує своє право на витребування майна виключно тією обставиною, що спірне майно вибуло із його володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза його волею, не заперечуючи при цьому, відчуження майна ПрАТ «Весна». За таких обставин, враховуючи, що позивач правові підстави відчуження ПрАТ «Весна» спірного майна (відповідні договори), в т.ч., договір купівлі-продажу, укладений з відповідачем [PERSON] 28.10.2017 року, за яким останнім придбано нежитлове приміщення площею 153, 5 кв.м по [ADDRESS] , - не оспорює, відчуження ПрАТ «Весна», як власником, спірного майна було правомірним, крім того, особи, що придбали у ПрАТ «Весна» за договорами купівлі-продажу, уклали правочини з особою, яка мала право розпоряджатися вказаним спірним майном, на підставі чого відсутні правові підстави застосовування до спірних правовідносин положень ст. 388 ЦК України та витребування майна у власників, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Представником відповідача ТОВ «Студія Ініціатив» - адвокатом Суліменко Т.А. (діє на підставі ордеру серія КР №026413 від 04.12.2018 року) подано відзив на позов, зареєстрований судом 12.12.2018 року за вх.№31789), за яким ТОВ «Студія Ініціатив» не визнає пред`явлені до нього позивачем [PERSON] позовні вимоги, вважаючи їх необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, зазначивши на обгрунтування заперечень, що, як на підставу для звернення до суду позивач посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц було задоволено позовну заяву ПрАТ «Весна» до гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В. та Служби у справах дітей Кіровоградської міської ради, яким суд, зокрема, визнав недійсним договір купівлі -продажу нерухомого майна нежитлових приміщень, укладених між ПрАТ «Весна» та [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS]; скасував державну реєстрацію прав власності на вказані нежитлові приміщення за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] ; витребував від [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS]. 14.08.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/2136/16-ц, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, набрало законної сили.19.08.2017 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко О. А . до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про скасування права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення площею 111 м . кв . в [ADDRESS] (договір дарування № 3064 від 22.10.2014 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №7417714 від 22.10.2014 року), тобто лишились записи про права власності на спірні об`єкти нерухомого майна лише за приватним акціонерним товариством «Весна». 28.10.2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 111 м. кв. по [ADDRESS] на користь гр. [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 1037, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23067252.30.10.2017 року [PERSON] внесла нежитлове приміщення площею 111м. кв. по [ADDRESS] до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив» на підставі протоколу № 2 від 28.03.2018 року та акту приймання-передачі нерухомого майна б/н від 28.03.2018 року, зареєстрованих державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко Оксаною Анатоліївною державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 25563236.Постановою Верховного суду України від 05.09.2018 року у справі №405/2136/16-ц провадження 61-20520св18 рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року скасовані, у задоволенні позову ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гарасюта Олеся Володимирівна та Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, про визнання недійсними договорів,скасування державної реєстрації прав власності, витребування майна відмовлено, при цьому, з урахуванням наведеного вище, позивач вважає, що нежитлове приміщення площею 111 м.кв. по [ADDRESS] (як, власне, й інші приміщення), вибули із його (позивача) володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої і апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза волею власника, та з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 388 ЦК України позивач фактично пред`являє віндикаційний позов, суть якого полягає у витребуванні власником свого майна з чужого володіння (позов власника, який не володіє, до особи, яка не є власником, але володіє), при цьому, під час розгляду спору про витребування майна мають встановлюватись всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо, а не лише з факту наявності чи відсутності волі власника на вибуття майна з його володіння. Отже, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього добросовісного набувача, проте, витребування майна можливе лише за наслідком встановлення, у встановленому порядку, факту відсутності права на відчуження, встановлення незаконності відчуження первісним відчужувачем, або скасування підстави виникнення права власності у первісного відчужувача, оскільки саме юридична чинність дій первісного відчужувача свідчитиме про наявність чи відсутність права відчужувати майно. Разом з тим, із змісту позову вбачається, що нежитлове приміщення загальною площею 111 кв.м. по [ADDRESS] було відчужене після набрання рішеннями судів законної сили, та доданих до позову документів вбачається, що первинним власником, зокрема, нежитлового приміщення по [ADDRESS] , було ПрАТ «Весна». Також зазначила, що у пред`явлених до ТОВ «Студія Ініціатив» позовних вимогах, позивач не ставить під сумнів право на відчуження нерухомого майна ні ПрАТ «Весна», ні [PERSON] , дійсності договорів та/або правомірності набуття ТОВ «Студія Ініціатив» прав власності на зазначене нерухоме майно, та, крім того, зазначає про добросовісність набуття у власність нерухомого майна ТОВ «Студія Ініціатив». Також вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Весна» подала до суду пояснення щодо позову, зареєстровані судом 05.12.2018 року за вх.№31047, за якими ПрАТ «Весна» повністю не погоджується з наведеними позивачем обставинами та правовими підставами позову, вважає позов необгрунтованим та безпідставним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що спірне нерухоме майно, позовні вимоги щодо витребування якого заявлені позивачем, належало на праві власності ПрАТ «Весна», зокрема: нежитлове приміщення загальною площею 109,62 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , належало на підставі договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення від 10.03.2005 року, право власності зареєстроване 20.08.2014 року; нежитлова будівля загальною площею 111 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] належала на підставі свідоцтва про право власності від 27.02.2014 року, право власності зареєстроване 26.02.2014 року; нежитлове приміщення загальною площею 153,5 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , належало на підставі свідоцтва про право власності від 20.08.2014 року, право власності зареєстроване 20.08.2014 року. Поряд з цим, 08.09.2014 року між ПрАТ «Весна» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено три нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу належних позивачу на праві власності трьох вище зазначених об`єктів нежитлової нерухомості. Право власності на вказане нерухоме майно в день укладення договорів зареєстровано за новим власником - [PERSON] . В подальшому, а саме: 09.09.2014 року [PERSON] на підставі трьох нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу відчужив зазначені приміщення [PERSON] . Право власності на вказане нерухоме майно в день укладення договорів зареєстровано за новим власником - [PERSON] .22.10.2014 року [PERSON] , на підставі трьох нотаріально посвідчених договорів дарування, подарував зазначені приміщення своєму малолітньому сину [PERSON] , від імені якого правочин вчиняла законний представник [PERSON] Право власності на вищезазначене майно було зареєстроване за малолітнім [PERSON] Зазначив, що ПрАТ «Весна» в судовому порядку оскаржував правомірність договорів відчуження 08.09.2014 року з підстав недотримання процедури укладення значних правочинів (ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства») - за відсутності рішення загальних зборів акціонерів товариства про надання згоди та укладення таких правочинів, при цьому, позов ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і інтересах якого діє законний представник [PERSON] про визнання недійсним договорів купівлі-продажу належних позивачу на праві власності об`єктів нежитлової нерухомості, що укладені між товариством «Весна» та відповідачем [PERSON] , скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до укладених правочинів та витребування вищезазначеного майна на користь товариства розглядався в межах цивільної справи № 405/2136/16-ц та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 вересня 2016 року позов задоволено повністю. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 вересня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено повністю. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 року касаційну скаргу ПрАТ «Весна» задоволено частково, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, за результатом розгляду якого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року апеляційні скарги відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2016 року залишено без змін та вступило в законну силу.В подальшому, Постановою Верховного Суду від 05.09.2018 року, задоволено касаційну скаргу [PERSON] , рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2017 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Поряд з цим, у зв`язку з винесенням апеляційним судом Кіровоградської області ухвали від 14.08.2017р. рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2016 року вступило в законну силу і до їх скасування Постановою Верховного суду від 05.09.2018 року спірні правочини були визнані недійсними, а нерухоме майно витребувано та повернуто ПрАТ «Весна». При цьому, обставини відчуження Золотарьовими у 2014 році основного активу ПрАТ «Весна», а також ініціювання [PERSON] та [PERSON] безлічі судових справ до ПрАТ «Весна» призвело до того, що підприємницька діяльність ПрАТ «Весна» протягом трьох років фактично була заблокована, товариство не в змозі було утримувати штат працівників, нести витрати по утриманню майна та провадити господарські операції, у зв`язку з чим, після повернення в 2017 році незаконно відчуженого нерухомого майна, товариство змушене було його продати, отримавши за його (майна) продаж реальні кошти. Станом на даний час власниками нерухомого майна, яке було предметом оспорюваних правочинів, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є товариство з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», а також[PERSON] , та [PERSON] В свою чергу, позивач, звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що спірне майно вибуло із його (позивача) володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої і апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза волею власника, у зв`язку з чим, позивач, фактично, заявляє віндикаційний позов - вимогу про витребування майна у власників (добросовісних набувачів) на свою користь, застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 388 ЦК України, разом з тим, віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючої майном особи з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, також можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст. ст. 387 та 388 ЦК України. Правозастосування ст. 388 ЦК України виходить з того, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом віндикаційного позову до останнього добросовісного набувача, проте таке витребування майна матиме місце лише за наслідком встановлення, у визначеному порядку, факту відсутності права на відчуження, встановлення незаконності відчуження первісним відчужувачем, або скасування підстави виникнення права власності у первісного відчужувача, оскільки саме юридична чинність дій первісного відчужувача свідчитиме про наявність чи відсутність права відчужувати майно (як у первісного відчужувача, так і у наступних, якщо майно було неодноразово відчужене).При цьому, позивач у даному спорі жодних вимог, направлених на встановлення юридичного факту відсутності у ПрАТ «Весна» права на відчуження спірного майна не заявляє, правові підстави відчуження ПрАТ «Весна» спірного майна (відповідні договори) не оспорює, посилається виключно на витребовування майна у добросовісних набувачів з підстав ст. 388 ЦК України. Крім того, як вбачається із змісту позову, позивач обґрунтовує своє право на витребування майна виключно тією обставиною, що спірне майно вибуло із його володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №405/2136/16-ц, тобто поза його волею, не заперечуючи відчуження майна ПрАТ «Весна», поряд з цим, ПрАТ «Весна», відчужуючи спірне нерухоме майно, здійснювало повноваження власника такого майна не на підставі скасованих судових рішень, оскільки таке право рішенням суду у справі № 405/2136/16-ц ПрАТ «Весна» не надавалось, а право на спірне майно виникло у ПрАТ «Весна» на підставі договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення від 10.03.2005 року, свідоцтва про право власності від 27.02.2014 року, свідоцтва про право власності від 20.08.2014 року, в той же час, обставина скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 405/2136/16-ц свідчить лише про те, що відпала підстава, за якої спірне майно було витребуване у позивача на користь його попереднього власника - ПрАТ «Весна». Проте, дана обставина сама по собі не свідчить про відсутність у ПрАТ «Весна», власника на момент відчуження, права на відчуження належного майна, тим більше, що дії ПрАТ «Весна» щодо відчуження спірного майна позивачем не оспорюються. За викладених обставин, вважає, що відсутні правові підстави застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 388 ЦК України та витребовувати майно у власників, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко О.А. подала письмові пояснення на позов, зареєстровані судом 05.12.2018 року за вх.№30972, за якими вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивач звернувся до суду з позовом щодо витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України, на підставі прийнятої постанови Верховного суду від 05.09.2018 року по справі №405/2136/16-ц, на момент винесення якої майно, яке є предметом позову, вибуло від власника за цивільно-правовими угодами до інших осіб. Судом ці факти не досліджувалися, реституція не застосована. Номінально та відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності було поновлено на ПрАТ «Весна», враховуючи рішення судів, якими скасовані записи щодо переходу права власності та визнання недійсними цивільно-правових угод (якими було набуто право позивача по цій справі), але володіння було на підставі цивільно-правових угод та відповідних свідоцтв на право власності. Зазначила, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Віндикація - це витребування своєї речі не володіючим власником від володіючого не власника, тобто передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, разом з тим, наведені норми не спростовують та не визначають правову позицію в даній справі щодо юридичного казусу відносно віндикації витребування майна, яке вибуло поза волею, на підставі рішення суду, що у подальшому скасоване, але майно набуто іншим шляхом і у подальшому відчужено законним на той час власником з відповідної волі та правомірно, про що укладені відповідні цивільно-правові угоди. Таким чином, вважає, що вказані обставини унеможливлюють звернення позивача до суду з позовом про витребування майна. Щодо проведення державної реєстрації твердження позивача є хибними, оскільки державна реєстрація прав щодо скасування записів та відновлення реєстрації за ПрАТ «Весна» проведено у спосіб та виключно відповідно до вимог чинного законодавства. Зокрема, 15.08.2017 року заявником ПрАТ »Весна» було подано три заяви на скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційні номери заяв №23714589, №23714247, №23714712, при цьому, підставою для скасування було рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року по справі №405/2136-ц та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі №22-ц/781/1271/17, які були подані заявником. Відповідно до вимог п.4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при здійсненні державної реєстрації на підставі рішень судів державний реєстратор обов`язково використовує відомості Єдиного Державного реєстру за допомогою офіційного веб-порталу Судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному електронному реєстрі. При здійсненні пошуку ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі №22-ц/781/1271/17 не було знайдено, на підставі чого, за результатом розгляду поданих державному реєстратору заяв заявником ПрАТ «Весна», 15.08.2017 року було прийнято три рішення про зупинення розгляду зазначених заяв. Відповідно до ч.2 п.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі відсутності рішення в Єдиного Судовому реєстрі судових рішень, державний реєстратор запитує копію такого рішення суду, засвідчену у встановленому порядку, від відповідного суду. На підставі чого та на виконання вищевказаної норми, нею (державним реєстратором) 17.08.2017 року було направлено письмовий запит до апеляційного суду Кіровоградської області, та 19.08.2017 року на зазначений запит отримана відповідь апеляційного суду Кіровоградської області та завірена копія ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі №22-ц/781/1271/17(повний текст) і витяг з Єдиного Державного судового реєстру ухвали апеляційного суду Кіровоградської області, яку було оприлюднене18.08.2017 року, та в подальшому, на підставі отриманих документів та відповіді на запит, - 19.08.2017 року були прийняті відповідні рішення про відновлення розгляду відповідних заяв про державну реєстрацію прав та 19.08.2017 року було прийнято рішення про скасування записів про державну реєстрацію прав на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі №405/2136-ц та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі №22-ц/781/1271/17 та відновлено право ПрАТ «Весна» на об`єкти нерухомості відповідно, у порядку п. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначила, що усі дії, проведені нею, як державним реєстратором, проведені відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а твердження позивача щодо порушення процедури проведення реєстраційних дій не відповідають дійсності. Крім того, доводи позивача щодо передчасного скасування реєстраційних записів у зв`язку з тим, що 23.08.2017 року Вищим Спеціалізованим Судом України винесена ухвала про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі №405/2136-ц та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі №22-ц/781/1271/17 не грунтуються на нормах законодавства, оскільки зазначена ухвала видана після 19.08.2017 року, тобто після вчинення та проведення реєстраційних дій, і не має зворотної сили або повороту виконання рішення. Вказала, що позивачем не доведено та не надано доказів порушення процедури відновлення прав власності шляхом скасування записів. Крім того, ухвалою суду від 26 грудня 2018 року залишено без задоволення клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного акціонерного товариства «Весна» про зупинення провадження у справі №405/7000/18 за позовом [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Весна», [PERSON] , [PERSON] , державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишина Світлана Станіславівна, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон Вікторія Олександрівна про витребування нерухомого майна, до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цивільної справи №405/8335/18 за позовом приватного акціонерного товариства «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів, яка розглядається в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час судового розгляду цивільної справи по суті: Представник законного представника позивача [PERSON] - [PERSON] - адвокат Шаповалов Д.В. (діє на підставі ордеру серії №036592 від 05.12.2018 року) та законний представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні при розгляді справи по суті підтримали заявлені позивачем позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Антонова С.Ю. просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, пред`явлених до відповідача [PERSON] , підтримавши при цьому на обгрунтування заперечень проти позову доводи, викладені у відзиві на позов. Представник відповідача ТОВ «Студія Ініціатив» - адвокат Суліменко Т.А. просила відмовити позивачу в задоволенні позову, пред`явленого до ТОВ «Студія Ініціатив», посилаючись при цьому на заперечення, викладені у поданому відзиві на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Весна» - адвокат Музичко Р.В. (діє на підставі договору №54/17 про надання правової допомоги від 25.10.2017 року та ордеру серії КР №72607 від 26.12.2018 року) просила відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на подані пояснення на позовну заяву. Інші учасники справи - відповідач [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , державний реєстратор Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко О.А., приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишина С.С., приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон В.О. в судове засідання не з`явилися, судом в порядку ст.128 ЦПК України повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. При цьому, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Малогон В.О. та приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиною С.С. подано до суду клопотання, зареєстровані судом 11.03.2019 року за вх.№6041 та 18.04.2019 року за вх.№1808 відповідно про розгляд справи за їх відсутності в судовому засіданні. Крім того, приватним нотаріусом Панчишиною С.С. подано пояснення на позов, зареєстровані судом 18.01.2019 року за вх.№1266, які просила врахувати при розгляді справи та за якими, приватний нотаріус зазначила, що 18 травня 2018 року за реєстровим № 2681, нею було посвідчено договір купівлі продажу з розстроченням платежу, за яким, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність нежитлове приміщення загальною площею 109,62 кв.м, реєстраційний № 435795935101, за адресою: [ADDRESS] та зобов`язувалась до 31 травня 2018 року здійснити повний розрахунок за цим договором. Крім того, згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за згодою сторін, нею (приватним нотаріусом) як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, 18 травня 2018 року було здійснено державну реєстрацію права власності покупця на вказану нерухомість в Державному реєстрі прав у результаті вчинення нотаріальної дії. Зазначила, що для посвідчення договору сторонами договору були надані всі передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи, а саме: договір купівлі-продажу з розстроченням платежу, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. 07 листопада 2017 року за реєстром № 1090 на ім`я [PERSON] ;заява Сюр Н.В. , директора ПрАТ „Весна" про повний розрахунок [PERSON] за договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. 07 листопада 2017 року за реєстром № 1090, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. 02 квітня 2018 року за реєстром № 259;витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124442296, виданий приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. 07 листопада 2017 року;заява Волошиної Б.С. , директора ТОВ „Студія Ініціатив" про відмову від переважного права купівлі у [PERSON] нежитлового приміщення загальною площею 109,62 кв.м, реєстраційний № 435795935101, за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з укладенням договору найму (оренди) нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. 03 квітня 2018 року за реєстром № 268, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 18 травня 2018 року за реєстром № 2678; лист-погодження, видане Департаментом культури, туризму та культурної спадщини Кіровоградської обласної державної адміністрації № 01-19/266/1 від 18 травня 2018 року про дозвіл на відчуження вищевказаного нежитлового приміщення; документи, які посвідчували особи сторін договору - паспорти громадян України. Крім того, відповідно до вказаного Порядку за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Предмету договору перевірено право власності та відсутність інших прав на нерухоме майно, крім заявлених, а також відсутність будь-яких обтяжень; окрім того, перевірено відсутність інформації щодо зареєстрованих боржників - сторін правочину - в Єдиному реєстрі боржників Міністерства юстиції України. В тексті договору, який був прочитаний сторонам нотаріусом до його підписання, продавець заявляла та гарантувала, що вона є належним власником предмету договору,ніяким чином не обмежена у розпорядженні ним, її право власності оформлено належним чином шляхом складання та видачі усіх без винятку документів, передбачених чинним законодавством України, що підтверджує її право власності на предмет договору, і право розпорядження ним, внаслідок відчуження предмету договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, тим самим, у неї, як нотаріуса, були всі підстави посвідчити вказаний договір і не було жодних сумнівів щодо законності поданих для вчинення нотаріальної дії документів. Також вказала, що 22 травня 2018 року [PERSON] здійснила повний розрахунок з [PERSON] за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу, про що [PERSON] повідомила у своїй заяві, справжність підпису на якій засвідчено нею (приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С.) 22 травня 2018 року за реєстром №2775. Окрім того, судом також враховано подані під час підготовчого провадження відзив на позов відповідачем [PERSON] , пояснення на позов третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Марченко О.А ., в яких останні зазначили свою позицію щодо пред`явленого позивачем позову, на підставі чого суд приходить до висновку, що останні не виявили бажання приймати участь в судовому засіданні під час розгляду справи по суті та вважає за можливе розгляд справи здійснювати за даною явкою учасників справи. Заслухавши представника законного представника позивача [PERSON] - [PERSON] - адвоката Шаповалова Д.В. та законного представника позивача [PERSON] - [PERSON] , представника відповідача [PERSON] - адвоката Антонову С.Ю., представника відповідача ТОВ «Студія Ініціатив» - адвоката Суліменко Т.А., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Весна» - адвоката Музичко Р.В., враховуючи поданий відзив на позов відповідача [PERSON] , пояснення щодо позову третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко О.А., приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Панчишиної С.С., зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року по справі №405/2136/16-ц, яке було залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, задоволено позовну заяву ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гарасюти О.В. та служби у справах дітей Кіровоградської міської ради. Визнано недійсними договори купівлі - продажу нерухомого майна нежитлових приміщень, укладених між ПрАТ «Весна» та [PERSON] , розташованих за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. Скасовано державну реєстрацію прав власності на вказані нежитлові приміщення за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] . Витребувано від [PERSON] , законними представниками якого є [PERSON] та [PERSON] , нежитлові приміщення, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. При цьому, за змістом зазначеного рішення суду першої інстанції від 07.09.2016 року встановлено, що ПрАТ «Весна» в судовому порядку оскаржувала правомірність договорів купівлі-продажу від 08.09.2014 року, укладених між ПрАТ «Весна» в особі директора [PERSON] та [PERSON] , за якими останньому були відчужені належні ПрАТ «Весна» на праві власності об`єкти нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 109,62 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля загальною площею111 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та нежитлове приміщення загальною площею 153,5 м.кв., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з підстав недотримання процедури укладення значних правочинів (ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства»), -за відсутності рішення Загальних зборів акціонерів Товариства про надання згоди та укладення таких правочинів. 09 вересня 2014 року [PERSON] , за яким було зареєстровано право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, на підставі трьох нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 08.09.2014 року відчужив зазначені об`єкти нерухомого майна [PERSON] , та за яким, як за новим власником в день укладення зазначених договорів було зареєстровано право власності. В подальшому, а саме: 22 жовтня 2014 року [PERSON] на підставі трьох нотаріально посвідчених договорів дарування, подарував зазначені об`єкти нерухомого майна малолітньому [PERSON] , від імені якого правочини вчиняла законний представник [PERSON] та право власності на вищезазначене об`єкти нерухомого майна було зареєстровано за малолітнім [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України в редакції, яка діяла на час винесення судового рішення судом апеляційної інстанції, зазначене рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року, - набрало законної сили 14.08.2017 року після розгляду справи судом апеляційної інстанції. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.09.2018 року №№139404607, 139401710, 139403214 відповідно судом встановлено, що 19.08.2017 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко О.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про скасування права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення:площею 111 м. кв . в [ADDRESS] (договір дарування № 3064 від 22.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Зубко О.П., номер запису про право власності, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7417714 від 22.10.2014 року);площею 153,5 м. кв. в [ADDRESS] (договір дарування № 3065 від 22.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Зубко О.П., номер запису про право власності, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7419378 від 22.10.2014 року);площею 109,62 м. кв. в [ADDRESS] (договір дарування № 3063 від 22.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Зубко О.П., номер запису про право власності, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 7415765 від 22.10.2014 року). Крім того, скасовано права власності попередніх власників на зазначені об`єкти нерухомого майна за [PERSON] та [PERSON] , при цьому, в Реєстрі залишилися записи про право власності на зазначені спірні об`єкти нерухомого майна лише за приватним акціонерним товариством «Весна», зокрема: нежитлове приміщення загальною площею 111 м. кв. в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 27.02.2014 року, право власності зареєстроване 26.02.2014 року;нежитлове приміщення загальною площею 153,5 м.кв., в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 20.08.2014 року, право власності зареєстроване 20.08.2014 року; нежитлове приміщення загальною площею 109,62 м.кв., в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу вбудованого нежитлового приміщення від 10.03.2005 року, право власності зареєстроване 20.08.2014 року. Крім того, судом також встановлено (дані зазначених інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав), та не заперечувалося учасниками справи, що 28 жовтня 2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу №1037, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23067252. В свою чергу, [PERSON] 30.03.2018 року внесла нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив» на підставі протоколу № 2 від 28.03.2018 року та акту приймання - передачі нерухомого майна б/н від 28.03.2018 року, зареєстрованих30.03.2018 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області Марченко О.А. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 25563236. Крім того, 28 жовтня 2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1032, зареєстрованим 28.10.2017 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23065731. 07 листопада 2017 року ПрАТ «Весна» відчужило нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу №1090, зареєстрованим 07.11.2017 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. під № 23236360. В свою чергу, [PERSON] 18.05.2018 року відчужила нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2681, зареєстрованим 18.05.2018 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. під № 26220496, яка ( [PERSON]) в подальшому, а саме: 05.06.2018 року уклала договір іпотеки №3136 з[PERSON], зареєстрований в Державному реєстрі іпотек під № 26470624, в якості забезпечення виконання зобов`язання, а саме: договору позики грошей №3130 від 05.06.2018 року в сумі 1 500 000 грн. по строку виконання до 05.06.2028 року. Судом також встановлено, що постановою Верховного Суду від 05.09.2018 року у справі № 405/2136/16-ц провадження 61-20520св18 зазначене вище рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016року та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року скасовані,у задоволенні позову ПрАТ «Весна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гарасюта Олеся Володимирівна та Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації прав власності, витребування майна, - відмовлено. З огляду на зазначене, судом встановлено, що на даний час власниками зазначених об`єктів нерухомого майна, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відповідачі товариство з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, проданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. З огляду на зазначене, позивач [PERSON] , інтереси якого при зверненні до суду представляв законний представник [PERSON] , звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався, як на підстави позову на те, що спірне майно - об`єкти нерухомого майна- нежитлові приміщення, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS] . 1 ); [ADDRESS], вибули із володіння [PERSON] на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №405/2136/16-ц, тобто поза волею власника, та у зв`язку з зазначеним, пред`явив вимогу про витребування майна у власників (добросовісних набувачів) на свою користь, застосовуючи до спірних правовідносин положення ст. 388 ЦК України. За змістом положень ст.ст. 317, 319 ЦК власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК України). Тобто, витребування майна шляхом віндикації, як передбаченого законом основного речово-правовий способу захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця), з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей, та застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Тобто, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст. ст. 387 та 388 ЦК України. Відповідно до приписів ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, тим самим, положення ст.387 ЦК України передбачає загальне правило щодо права власника витребувати своє майно від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави. При цьому, під незаконним володінням слід розуміти будь-яке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави; або правова підстава якого відпала; або правова підстава якого недійсна. Відповідно до приписів ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, тобто положення ст.388 ЦК України передбачає спеціальне правило щодо витребування майна у добросовісного набувача (третьої особи, яка за відплатним договором придбала майно у відчужувача, який не мав права його відчужувати, про що набувач не знав), при цьому, витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, за яких річ вибула з володіння власника та оплатності придбання. В свою чергу, під час розгляду спору про витребування майна мають встановлюватись всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, зокрема - чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. З огляду на викладене вище, віндикація - повернення майна, можлива, коли особа, яка вважає себе власником і майно з власності якої вибуло поза її волею витребовує таке майно за умови, коли:у набувача майна відсутня правова підстава набуття майна, або встановлена незаконність (нікчемність чи недійсність) такої підстави набуття майна (недобросовісність набувача за ст. 387 ЦК України);добросовісний набувач придбав майно у особи-відчужувача, яка не мала права його відчужувати (ст. 1 ст. 388 ЦК України), тим самим, застосування положень ч.1 ст. 388 ЦК України - витребування майна (віндикація) у добросовісного набувача можливе лише за наслідком встановлення у визначеному порядку юридичного факту, відсутності права на відчуження у особи, що відчужила таке майно). Правозастосування ст. 388 ЦК України виходить з того, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом віндикаційного позову до останнього добросовісного набувача, разом з тим таке витребування майна матиме місце лише за наслідком встановлення, у визначеному порядку, факту відсутності права на відчуження, встановлення незаконності відчуження первісним відчужувачем, або скасування підстави виникнення права власності у первісного відчужувача, оскільки саме юридична чинність дій первісного відчужувача свідчитиме про наявність чи відсутність права відчужувати майно (як у первісного відчужувача, так і у наступних, якщо майно було неодноразово відчужене). При цьому, судом відзначається, що позивач у даному спорі вимог, направлених на встановлення юридичного факту відсутності у ПрАТ «Весна» права на відчуження спірного майна не заявляє, правові підстави відчуження ПрАТ «Весна» спірного майна (відповідні договори) не оспорює, та посилається виключно на витребування майна у добросовісних набувачів з підстав ст. 388 ЦК України та обгрунтовуючи своє право на витребування майна виключно тією обставиною, що спірне майно вибуло із його володіння на користь ПрАТ «Весна» на підставі скасованих рішень судів першої (рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року) і апеляційної (ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року) інстанцій у справі № 405/2136/16-ц, тобто поза його волею, не заперечуючи при цьому відчуження майна ПрАТ «Весна». Разом з тим, судом встановлено і дана обставина не спростована стороною позивача, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Весна», відчужуючи спірне нерухоме майно на підставі договорів купівлі-продажу від 28.10.2017 року та договору купівлі-продажу від 07.11.2017 року, здійснювало повноваження власника зазначеного майна не на підставі скасованих судових рішень, оскільки таке право рішенням суду у справі № 405/2136/16-ц ПрАТ «Весна» не надавалось, а право власності на спірне майно виникло у ПрАТ «Весна» на підставі договору купівлі- продажу вбудованого нежитлового приміщення від 10.03.2005 року, право власності зареєстроване 20.08.2014 року; свідоцтва про право власності від 27.02.2014 року, право власності зареєстровано 26.02.2014 року та свідоцтва про право власності від 20.08.2014 року, право власності зареєстровано 20.08.2014 року. В той же час, обставина скасування рішень судів першої і апеляційної інстанцій у справі №405/2136/16-ц свідчить про те, що відпала підстава, за якої спірне майно було витребуване у позивача на користь його попереднього власника ПрАТ «Весна», разом з тим, дана обставина сама по собі не свідчить про відсутність у ПрАТ «Весна», як власника на момент відчуження, права на відчуження належного майна, тим більше, що дії ПрАТ «Весна» щодо відчуження спірного майна позивачем у даній справі не оспорюються. Також судом відзначається, що позивач в позові зазначив щодо необхідності надання оцінки законності дій ПрАТ «Весна» при відчуженні спірних об`єктів нерухомого майна та наявності в останнього прав на таке відчуження, посилаючись при цьому на ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та зазначаючи при цьому, що державний реєстратор здійснив реєстрацію дій щодо спірного нерухомого майна 19 серпня 2017 року, тобто в період з 14.08.2017 року по 22.08.2017 року, до офіційного оприлюднення повного тексту ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року по справі № 405/213 6/16-ц, чого не мав права, оскільки державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; крім того, державним реєстратором було передчасно скасовано реєстраційні записи, враховуючи ухвалу Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.08.2017 року, якою зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року по справі № 405/2136/16-ц та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року до закінчення касаційного провадження, а також те, що існували перепони (зокрема, заборона на вчинення реєстраційних дій, внесена 14.08.2017 року приватним нотаріусом за заявою [PERSON] , накладені як забезпечення позову арешти на спірне майно), які, в свою чергу, не давали можливості ПрАТ «Весна» звертатись за вчиненням реєстраційних дій щодо спірного майна, а реєстраторам вчиняти такі дії. В свою чергу, судом відзначається, що правовідносини щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.п.9, 14 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону України державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів визначені статтею 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою передбачено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Пунктом 1 частини другої розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 N 1666-VIIIвстановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також; у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З огляду на зазначене, судом встановлено та не спростовано стороною позивача, що на час здійснення державним реєстратором реєстраційних дій рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року набрало законної сили та було наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень, крім того, рішення державного реєстратора за заявами ПрАТ «Весна» з реєстраційними номерами заяв за вх.№№23714589, 23714247, 23714712 від 15.08.2017 року про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно були прийняті 19.08.2017 року після отримання відповідної відповіді апеляційного суду Кіровоградської області, завіреної копії ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, та витягу з Єдиного Державного судового реєстру, та до отримання зазначеної інформації державним реєстратором було зупинено розгляд зазначених заяв. Заявника ПрАТ «Весна». Більше того, ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року на підтвердження, що рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року залишено без змін, також, на час здійснення відповідних реєстраційних дій, набула законної сили та була наявна у Єдиному державному реєстрі судових рішень, при цьому, Закон не ставить в залежність для провадження реєстраційної дії на підставі судового рішення, необхідність оприлюднення повного тексту рішення суду вищої інстанції, яким рішення, що підлягає виконанню, залишено без змін. Також, на переконання суду, є безпідставними доводи позивача щодо неправомірності виконання судового рішення, враховуючи ухвалу Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.08.2017 року, якою до закінчення касаційного провадження зупинено виконання рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 14.08.2017 року, з тих підстав, що виконання рішення та проведення реєстраційних дій мало місце 19.08.2017 року на підставі судового рішення, яке набрало законної сили 14.08.2017 року, а зупинення виконання рішення мало місце на підставі відповідної ухвали Вищого спеціалізованого Суду України від 23.08.2017 року, тим самим, реєстраційні дії щодо виконання рішення, яке вступило в законну силу були вчинені, як до подання касаційної скарги, так і до зупинення виконання такого рішення. Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 321 ЦК України. Відповідно до 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема, на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає законність і добросовісність такого набуття. Статтями 203, 204, 215 ЦК України встановлено принцип презумпції правомірності правочину відповідно до якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. За викладених обставин, приймаючи до уваги, що позивач правові підстави відчуження ПрАТ «Весна» спірного майна (відповідні договори купівлі-продажу) не оспорює, крім того, з досліджених судом наданих учасниками справи доказів судом встановлено, що відчуження ПрАТ «Весна», як власником, спірного майна було правомірним, особи, які придбали у ПрАТ «Весна» на правових підставах договору купівлі-продажу, уклали правочини з особою, яка на час вчинення відповідних правочинів щодо відчуження спірного майна мала право розпоряджатися вказаним майном, на підставі чого, суд вважає, що відсутні правові підстави застосування до спірних правовідносин положень ст. 388 ЦК України та витребування майна у власників, а відтак відсутні підстави для задоволення позову в частині витребування майна, що, в свою чергу, враховуючи фактичні обставини справи, а саме: обставини витребування за судовим рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.09.2016 року (справа №405/2136/16-ц) спірного майна від позивача [PERSON] на користь попереднього власника ПрАТ «Весна», відчуження спірного майна попереднім власником ПрАТ «Весна» на користь третіх осіб, та подальше скасування зазначеного судового рішення вказує на те, що саме між позивачем та ПрАТ «Весна» склалися правовідносини, за якими, позивач не позбавлений права на звернення до суду за захистом порушених прав з позовом про відшкодування завданих йому збитків особою, яка здійснила відчуження майна, що, крім іншого, відповідатиме засадам захисту права власності, закріпленим у ст.386 ЦК України. При цьому, при розгляді зазначеної справи, суд вважає відсутність підстав для врахування правових висновків, викладених в постановах Верховного суду України у справі №6-2233цс16 від 21.12.2016 року та в справі №6-2776цс16 від 18.01.2017 року, так як вони стосуються інших правовідносин та за якими, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, за яким (рішенням суду) право власності на спірне майно визнавалось за третьою особою, але в подальшому скасованого. Крім того, позивачем [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , разом з позовними вимогами про витребування спірного майна, заявлено вимоги про скасування державної реєстрації права власності за власниками - відповідачами, зокрема, позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23065731 від 28.10.2017 року; скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26220496 від 18.05.2018 року;скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111м. кв. по [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «Студія Ініціатив», номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25563236 від 30.03.2018 року, а також позовні вимоги про поновлення за ним (позивачем) державної реєстрації державної реєстрації прав власності: на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 153,5 м. кв. по [ADDRESS] , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7419378 від 22.10.2014 року;на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7415765 від 22.10.2014 року; на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення площею 111м.кв. по [ADDRESS] номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 7417714 від 22.10.2014 року. При цьому, правовідносини державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553) та Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року №484), які встановлюють підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їх обтяжень, процедури функціонування та ведення державного реєстру. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також: у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Тобто, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе у випадку скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав, а також передбачена відповідна процедура внесення записів про скасування державної реєстрації прав. Разом з тим, у законодавстві, що регулює відповідні правовідносини, відсутня окрема процедура поновлення державної реєстрації прав власності. Поряд з цим, таке поновлення державної реєстрації прав власності - записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відбувається внаслідок оспорення права та відповідного скасування записів про проведену державну реєстрацію, зокрема, на підставі судового рішення, тим самим, судом відзначається, що у випадку витребування власником нерухомого майна на підставі відповідного судового рішення, можливе задоволення судом вимог про скасування запису про реєстрацію такого права, які (вимоги) є похідними від вимоги про витребування майна, що є належним способом поновленню порушеного права, який може бути здійснений у визначеному порядку, разом з тим, окремі вимоги про поновлення державної реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна не мають правого змісту, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення. Також, позивачем, крім заявлених позовних вимог про витребування спірного майна та скасування державної реєстрації права за власниками - відповідачами по справі [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Студія Ініціатив», пред`явлено позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності об`єктів нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] та нежитлове приміщення площею 111 м. кв. по [ADDRESS] за третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , а також вимогу про скасування державної реєстрації права власності об`єктів нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 109,62 м. кв. по [ADDRESS] за іпотеко держателем [PERSON] , яка в позові заявлена як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, при цьому, суд вважає, що заявлені позовні вимоги пред`явлені позивачем до неналежних відповідачів, а вимога щодо скасування державної реєстрації запису про іпотеку не стосується заявленого позивачем предмету та підстав позову. Крім того, враховуючи положення ст.48 ЦПК України, за якими сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач, більш того, позов має пред`являтися до суду належним позивачем, тобто, особою, яка має право вимоги за позовом, так як саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або не визнані, та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом, так як саме належні сторони у цивільному процесі є носіями суб`єктивних прав та обов`язків, які, в свою чергу, складають зміст матеріально-правових відносин. Більш того, Цивільний процесуальний закон передбачає покладення обов`язків за рішенням суду на суб`єктів спірних матеріально-правових відносин, якими (суб`єктами) є сторони (позивач та відповідач), і саме на них поширюється законна сила судового рішення. Поряд з цим, заявляючи позов про витребування майна та скасування його державної реєстрації прав з підстав порушення цивільних прав на майно іншими особами, за якими зареєстровано аналогічне право щодо його (позивача) майна, позивач фактично оспорює право на майно таких осіб, при цьому, позивач не пред`являє позов до осіб, стосовно прав яких заявлено вимогу, зазначаючи їх в позові лише як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в той час, як інші відповідачі, до яких позивачем пред`явлено позов, не є належними відповідачами за такими вимогами, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову в частині вимог, пред`явлених до неналежних відповідачів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 8 810 грн., що підтверджується квитанцією №24230432-1 від 10 жовтня 2018 року, - залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed