Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Кредитна спілка "Юніон Вінничина" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.02.2013 року між Кредитною спілкою "Юніон Вінничина" та [PERSON], який єчленом кредитної спілки, було укладено кредитний договір №98к. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 12 650 грн. 00 коп. строком на 36 місяців, тобто з 28.02.2013 року по 28.02.2016 року зі сплатою 60 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.1. договору). Кредит надавався відповідачу на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідно до п. 2.4. договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача або готівкою через касу позивача за його місцем знаходженням. Відповідно до п. 5.1. договору відповідач зобов'язався використовувати кредит на зазначені у договорі цілі, вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку розрахунків. На виконання даного кредитного договору позивачем 28.02.2013 року передано, а відповідачем отримано грошові кошти в сумі 12 650 грн. 00 коп. Позивач виконав прийняті на себе зобов'язання, проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, згідно графіку погашення та сплати процентів за користування коштами не виконав. Протягом усього часу користування кредитними ресурсами відповідач сплатив 4 310 грн. 00 коп., з яких 3 440 грн. 60 коп. в рахунок погашення процентів за кредитом та 869 грн. 40 коп. в рахунок погашення основної суми кредиту, чим грубо порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 3.7 договору, в разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з третього дня прострочення кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Процентна ставка за кредитом з підвищеним ризиком становить подвійну відсоткову ставку від суми залишку кредиту, тобто 120 % річних. Згідно п. 5.4.2. договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати відповідачем частини кредиту та/або процентів за користування ним на строк, що перевищує один календарний місяць. Прострочення заборгованості має місце на термін, що значно перевищує встановлений договором, тому наявні всі підстави вимагати дострокового повернення кредиту разом із процентами. 18.02.2014 року позивачем був надісланий лист відповідачу з вимогою протягом 10 днів достроково погасити заборгованість, відповідно до умов кредитного договору, однак відповідач заборгованість не сплатив. Заборгованість відповідача за кредитним договором від 28.02.2013 року становить 20 053 грн. 09 коп., з яких 11 780 грн. 60 коп. основна сума та 8 272 грн. 49 коп. заборгованість по процентах. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Представники позивача Кредитної спілки "Юніон Вінничина" - Бочаров О.Г. та Лебідь О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Представники позивача не заперечують проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та винести заочне рішення. Суд, оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 28.02.2013 року між Кредитною спілкою "Юніон Вінничина" та [PERSON] було укладено кредитний договір №98к. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 12 650 грн. 00 коп., строком на 36 місяців зі сплатою 60 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.1. договору). Кредит надавався на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідно до п. 2.4. договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача або готівкою через касу позивача за його місцем знаходженням. Відповідно до п. 5.1. договору відповідач зобов'язався використовувати кредит на зазначені у договорі цілі, вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку розрахунків. На виконання даного кредитного договору позивачем 28.02.2013 року передано, а відповідачем отримано грошові кошти в сумі 12 650 грн. 00 коп. Позивач виконав прийняті на себе зобов'язання, проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, згідно графіку погашення та сплати процентів за користування коштами не виконав. Протягом усього часу користування кредитними ресурсами відповідач сплатив 4 310 грн. 00 коп., з яких 3 440 грн. 60 коп. в рахунок погашення процентів за кредитом та 869 грн. 40 коп. основна сума кредиту, чим грубо порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідно до п. 3.7 договору, в разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з третього дня прострочення кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Процентна ставка за кредитом з підвищеним ризиком становить подвійну відсоткову ставку від суми залишку кредиту, тобто 120 % річних. Згідно п. 5.4.2. договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати відповідачем частини кредиту та/або процентів за користування ним на строк, що перевищує один календарний місяць. 18.02.2014 року позивачем був надісланий лист відповідачу з вимогою протягом 10 днів достроково погасити заборгованість, відповідно до умов кредитного договору. Позивач виконав свої зобов'язання за договором кредиту у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Однак, відповідач, в порушення вищезазначених умов договору, несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість на загальну суму 20 053 грн. 09 коп., з яких, 11 780 грн. 60 коп. основна сума та 8 272 грн. 49 коп. заборгованість по процентах. Згідно з ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами у справі, а тому підлягають задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved