Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.12.2012 р. між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10068,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10% річних за користування кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана угода та умови та правила надання банківських послуг, складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом в угоді. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору станом на 13.02.2014 року загальна сума заборгованості по кредиту становить - 9225 грн. 46 коп., яку банк просив стягнути з відповідача. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що 03.11.2010 р. між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 12.12.2012 р. між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 03.11.2010р. та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10068,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10% річних за користування кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана угода та умови та правила надання банківських послуг, складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом в угоді. Відповідно до п. 1.1.1 Генеральної угоди сторони домовилися зменшити заборгованість [PERSON], а саме відсотки та штраф. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 03.11.2010р. (договір 1) з дати підписання генеральної угоди становить 10968,49 грн. (п. 1.1.2 Генеральної угоди). Дата погашення заборгованості за договором 31.12.2013р. (п. 1.1.3). Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Сторони визначили, що генеральна угода від 12.12.2012р. про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 03.11.2010р., Умови та правила надання продукту кредитних карт, затверджені наказом від 06.03.2010р. складають укладений між ними кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконувала: не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані відсотки за користування кредитом. Останній раз [PERSON] погашала кредит та проценти 07.11.2013 р., що підтверджується розрахунком заборгованості. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку слід стягнути 6474 грн. - заборгованість за кредитом, 355,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього - 6829,45 грн. Позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача штрафів відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 1480,51 грн., відповідно до 1.1.5.20 Умов та правил надання продукту кредитних карт - 500,00 грн. та 415,50 грн. (5% від суми заборгованості) підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, за що позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1480,51 грн. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання продукту кредитних карт, сторони домовились, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Таким чином у договорі встановлено два види неустойки за порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків, що є порушенням ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, з [PERSON] належить стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом і відсотками - 6829,45 грн., а також один штраф за порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків у розмірі 1480,51 грн., що передбачений п.2.2 Генеральної угоди., а всього - 8309,96 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 219,24 грн.

Outcome: partial