Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

18 липня 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2005 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. 14 квітня 2017 року шлюб між ними розірвано. 23 червня 2017 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання: дочки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. На даний час витрати на утримання дітей збільшились, оскільки підвищились ціни на продукти харчування, одяг та інші речі. Вважає, що їх дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вони потребують значно більшого догляду та матеріального забезпечення. Відповідач офіційно працевлаштована, а тому має змогу сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно на двох дітей. Просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], встановлений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 23 червня 2017 року та стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2500 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. 07 вересня 2018 року позивач через канцелярію суду подав заяву про уточнення позовних вимог, зокрема, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Крім того, просить розгляд справи проводити без його участі та задовольнити позов відповідно до заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Представник відповідача [PERSON] 07 вересня 2018 року подав до суду заяву, зазначивши, що відповідач, ознайомившись із змістом заяви про уточнення позовних вимог, згідна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн., щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується копією рішення Локачинського районного суду про розірвання шлюбу від 14 квітня 2017 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження, та з яких вбачається, що відповідач [PERSON] є їх матір'ю (а.с.6,7). \~ \~ \~ \~На підставі рішення Локачинського районного суду Волинської області 23 червня 2017 року було видано виконавчий лист № 160/346/17 про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с. 19). Із довідки Холопичівської сільської ради Локачинського району № 765 від 31 липня 2018 року про склад сім'ї вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з батьком - [PERSON] (а.с.18). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей є незначною, добровільно у збільшеному розмірі сплачувати аліменти відповідач не бажає. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме з 2017 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення. Також збільшились витрати на утримання та навчання дітей, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу та речей, а також інші потреби. Крім того, змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, розмір аліментів присуджений до стягнення з відповідача є недостатнім на утримання дітей. \~ \~ Також суд враховує позицію відповідача, зокрема, те, що її сімейне становище змінилось, відповідач перебуває у зареєстованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 118729 від 12 липня 2017 року вбачається, що після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідача "Гись" змінено на "Войтюк" (а.с.26). Від їх спільного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 261624 від 20 жовтня 2017 року, а.с. 25). Крім того, із довідки № 77 від 30 серпня 2018 року вбачається, що з 01 серпня 2018 року відповідач працює на посаді маркувальника готової продукції у ТзОВ "Всепостач". Разом з тим, відповідач, згідна сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем у заяві про уточнення позовних вимог, що стверджується, її заявою від 07 вересня 2018 року (а.с. 20). Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, вимоги ст. 192 СК України, а також те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач є незначим у зв'язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг, та інші речі, а також враховуючи вік дітей, зокрема, те, що з 01 липня 2018 року змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1944 грн, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення повністю, а тому необхідно збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], встановлений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 23 червня 2017 року та стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved