Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.08.2015 р. звернувся до суду із вимогами до казенного підприємства "КІРОВГЕОЛОГІЯ" про стягнення 23 471,83 грн. інфляційних витрат, трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 2 300,68 грн., посилаючись на те, що на виконання рішення Печерського районного суду м. Києві від 18.11.2013 р. у цивільній справі №757/21694/13-ц, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.01.2014 р., 6.02.2014 р. відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа Печерського районного суду м. Києві від 30.01.2014 р. було відкрито виконавче провадження ВП №41847925 щодо стягнення з казенного підприємства "КІРОВГЕОЛОГІЯ" на його користь суми в розмірі 78 696,80 грн., в ході примусового виконання судового рішення під час здійснення виконавчого провадження з відповідача було стягнуто на його користь частину боргу у сумі 58 768,87 грн., яку було йому перераховано у три прийомі: 29.01.2015 р. - 43 337,06 грн., 29.01.2015 р. - 5 608,97 грн., 3.02.2015 р. - 9 822,84 грн.; 30.12.2014 р. на підставі п.2 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП №41847925 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, та на момент винесення постанови залишок нестягнутого боргу становив 19 927,93 грн., 15.01.2015 р. відділом державної виконавчої служби було відкрито інше виконавче провадження ВП №45984730 та 18.02.2015 р. в ході примусового виконання судового рішення під час здійснення виконавчого провадження з відповідача було стягнуто зазначені кошти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача казенного підприємства "КІРОВГЕОЛОГІЯ" Антипенко О.Ф. заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на їх необґрунтованість. Згідно ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Встановлено, що позивач [PERSON] працював в казенному підприємстві "КІРОВГЕОЛОГІЯ" на посаді головного метролога-начальника центральної геолого-пошукової експедиції; звільнений 21.03.2013 р. за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Встановлено що 30.01.2014 р. на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.01.2014 р. у справі за позовом [PERSON] до казенного підприємства "КІРОВГЕОЛОГІЯ" про стягнення середньої заробітної плати за час затримки та стягнення моральної шкоди [PERSON] було видано виконавчий лист про стягнення з казенного підприємства "КІРОВГЕОЛОГІЯ" середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.03.2013 р. по 18.11.2013 р. в сумі 78 196,80 грн., 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 78 696,80 грн. Позивач [PERSON], звертаючись із вимогами до відповідача про стягнення боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання, свої вимоги обґрунтовує ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тобто встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Між тим, відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України, Законами України «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМ України №1078 від 17.07.2003 р., Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою КМ України №1427 від 20.12.1997 р. Суд, враховуючи викладене, що на підставі судового рішення не виникають зобов'язальні правовідносини, тому відсутні правові підстави для стягнення на користь [PERSON] індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми у порядку ст.625 ЦК України, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed