Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

12 лютого 2020 року АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 49686,28 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 грудня 2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву про приєднання № 729790/011216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі заяви [PERSON] на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 22 грудня 2018 року останньому банком встановлено кредитну лінію у розмірі 50000,00 грн. строком на 60 місяців. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] , порушивши в односторонньому порядку умови кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та інші обов`язкові платежі добровільно не сплачує з 26 квітня 2019 року. Станом на 15 січня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 49686,28 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 45613,85 грн., проценти та комісія за користування кредитом - 3518,16 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 416, 31 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 57,03 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 32, 32 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 729790/011216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої банк надав кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок та встановив кредит в сумі 50000 грн. З статуту акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (а.с. 32-33) вбачається, що акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" є державним банком. Банк утворено відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 року №106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 року шляхом перетворення Державного спеціалізованого и комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на публічне акціонерне товариство. Повне найменування банку акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Умови, передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого станом на 15 січня 2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 49686,28 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 45613,85 грн., проценти та комісія за користування кредитом - 3518,16 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 416, 31 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 57,03 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 32, 32 грн. (а.с. 6-7). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з [PERSON] на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 49686,28 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 45613,85 грн., проценти та комісія за користування кредитом - 3518,16 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 416, 31 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 57,03 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 32, 32 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 2102 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved