Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачка 18.09.2019 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання в Херсонському коледжі Одеського національного політехнічного університету. Навчається на денній формі навчання та паралельно за другою спеціальністю на заочній формі навчання на контрактній основі. Тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Щороку потрібно оплачувати за контрактну форму навчання в розмірі 6000грн. Також витрати пов`язані із щоденним переїздом з місця проживання у м.Голій Пристані до місця навчання у м.Херсоні рейсовим транспортом (щомісяця 2100грн.), щоденним харчуванням (щомісяця 1600грн.), придбання канцелярських та інших витратних матеріалів (щомісяця 500 грн.), спеціального одягу (2 500 грн. в рік), пов`язаних з процесом навчання, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів для щоденного утримання. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Херсонському коледжі Одеського національного політехнічного університету в сумі, що становить 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26.08.2019 та до настання першої з обставин - досягнення ним віку двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала заяву в якій пояснила, що погоджується на встановлення розміру аліментів на навчання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував, щодо задоволення позовної заяви. В поясненнях вказав, що на його утриманні ще двоє малолітніх дітей. Крім цього, вважає, що їхній спільний з позивачем син вже повнолітній, при вступі до Херсонського коледжу Одеського національного політехнічного університету та навчання на другій спеціальності на заочній формі він згоди не давав. Позивач сама без його відома вирішила, що син має навчатися на денній та заочній формі навчання, за двома спеціальностями. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач по справі офіційно працює та отримує заробітну плату у розмірі 4725,00грн. і має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вже повнолітній син [PERSON] отримує стипендію. Отже, на утримання дитини, що продовжує навчання згоден сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.05.2012, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №112, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.68). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , актовий запис №33, [PERSON] , змінив прізвище на [PERSON] (а.с.69). Згідно довідки №314, [PERSON] навчається у Херсонському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету (І-ІІ рівня акредитації), на 3 курсі денного відділення 01.09.2018, наказ №374 від 31.08.2018. Спеціальність "Автомобільний транспорт". Отримує стипендію, термін закінчення коледжу 30.06.2021 (а.с. 3). Згідно довідки №702 від 04.09.2019 та договору про надання освітніх послуг, [PERSON] навчається в Херсонському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету на ІІІ курсі заочної форми навчання, спеціальність "Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка". Термін закінчення навчання 30 червня 2021 рік (а.с.4, 5). Вищезазначеними документами належним чином підтверджено паралельне навчання [PERSON] у двох закладах, що фактично виключає його працевлаштування в даний період та відповідно свідчить про неможливість отримання самостійного заробітку. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Голопристанської міської ради №02-46/М-49 від 26.02.2020, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 2012 року до теперішнього часу разом з нею (а.с. 37). Також, суду надано квитанції та платіжні доручення, що підтверджують витрати на проїзд та оплату навчання [PERSON] (а.с. 38-46). Згідно наданих суду епікризу №05847 та довідки №5695, [PERSON] перебував на лікуванні в Голопристанській ЦРЛ. Згідно квитанцій позивач оплачувала лікування дитини (а.с. 47, 48, 49, 50). Судом встановлено, що мати приймає участь в утриманні свого повнолітнього сина шляхом надання йому матеріальної допомоги у вигляді здійсненні платежів за його навчання, лікування та повне утримання. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідач має ще двох малолітніх дітей (а.с. 25, 26). Згідно довідки від 16.03.2020 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Авторітет-Півдньбуд", [PERSON] , працює в ТОВ "Авторітет-Південьбуд" на посаді водія - експедитора з 10.03.2020 відповідно до наказу №2-К з посадовим окладом у розмірі 4725грн. (а.с.63, 64). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст. 182 СК України в межах представлених доказів, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., що не суперечитиме вищевказаним нормам. Заперечення відповідача на увагу суду не заслуговують, як такі, що правового значення в собі не несуть, оскільки обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття зберігається незалежно від форми навчання. Крім цього, документально підтверджено навчання [PERSON] також і на денній формі, що унеможливлює його працевлаштування та самостійне матеріальне забезпечення. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з 18 вересня 2019 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання, або до закінчення ним навчання. В решті позовних вимог, слід відмовити, адже заявлений розмір аліментів фактично позбавить платника аліментів засобів для існування. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial