Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" в особі представника адвоката Мельника Ярослава Юрійовича звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законний представник відповідачів: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивують тим, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" право грошової вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №1416 від 31.08.2007, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичною особою, [PERSON] . Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ТОВ "Кредитні ініціативи". 31.08.2007 ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа, [PERSON] уклали кредитний договір №1416. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 30000 доларів США, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Первинний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 30000 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичною особою, [PERSON] 03.09.2007 було укладено Іпотечний договір №1416, що посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. та зареєстрований в реєстрі за №3643, відповідно до якого іпотекодержатель передав в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, кафе -бар " [INFO] ", загальною площею, 103,54 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , яка належала іподекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоие майно, виданого на підставі рішення виконкому Ясінянської селищної ради від 31.07.2007 за №96. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №1416 від 31.08.2007 в сумі 31882,62 долари США та 1820 гривень судових витрат на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". На підставі рішення, судом 09.12.2011 видано виконавчий документ, який в подальшому пред`явлений до Рахівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області. В процесі виконавчого провадження здійснено заміну стягувача з банку на ТОВ "Кредитні ініціативи". З постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження № 52399509 від 29.12.2017 стягувачу стало відомо про смерть [PERSON] . 25.09.2018 до завідуючої Рахівської ДНК, [PERSON] за вих №174 від 25.09.2018 направлено вимогу-претензію. Наприкінці листопада 2018 року представником позивача отримано лист - відповідь від завідуючої Рахівської ДНК, [PERSON] за вих №242 від 08.11.2018 та інформаційну довідку зі спадкового реєстру, з яких вбачається, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось, дружина померлого, [PERSON] відмовилась від спадкового майна на користь дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таку ж відмову вчинили батьки померлого [PERSON] та [PERSON] на користь вищевказаних дітей. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 16.05.2016 заборгованість складає 66890 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становить 1702504,38 гривень. На підставі наведеного, просили, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, кафе -бар " [INFO] ", загальною площею, 103,54 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1416 від 31.08.2007, в сумі 1702504,38 гривень а саме: за кредитом - 688579,32 гривень; по відсотках - 474774,18 гривень, пеня - 539150,88 гривень на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також просить стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 гривня. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 12.03.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 15.02.2019 задоволено клопотання представника позивача, Мельника Ярослава Юрійовича про витребування доказів. Витребувано від Рахівської державної нотаріальної контори (м.Рахів, вул. Миру №1, Закарпатської області) копію свідоцтв про народження чи паспортів, а також довідок про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , мешканців [ADDRESS] , які повинні міститись у матеріалах спадкової справи №311/2016, яка відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано від Рахівської міської ради, Закарпатської області (м.Рахів, вул. Миру №34, Закарпатської області) довідку про місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які згідно даних позову, проживають в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.04.2019 задоволено клопотання представника позивача, Мельника Ярослава Юрійовича про витребування доказів. Витребувано від законного представника відповідачів [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , копію свідоцтв про народження чи паспортів, а також довідок про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , мешканців [ADDRESS] . 14.05.2019 представник позивача, Мельник Ярослав Юрійович надіслав до суду електронною поштою уточнену позовну заяву. 28.10.2019 представник відповідача, [PERSON] надіслав до суду електронною поштою клопотання про застосування строку позовної давності. Клопотання мотивує тим, що 15.11.2011 Рахівським районним судом Закарпатської області по цивільній справі №2-1038/11 було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 31882,62 доларів США заборгованості за кредитним договором №1416 від 31.08.2007. На виконання цього рішення 09.12.2011 Рахівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, за яким 28.09.2016 Рахівським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було відкрито виконавче провадження №52399509. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, кредиторр відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору, змінив строк виконання основного зобов`язання і такий строк настав 15 листопада 2011 року. Натомість позивач з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся у січні 2019 року,тобто зі спливом строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України. Також, просив суд взяти до уваги, що позивачем також пропущено і інший процесуальний строк. Оскільки зі смертю боржника, зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281,1282 ЦК України, щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Упозивач сплив граничний термін для пред`явлення вимоги претензії у липні 2018 року, в той час, як позивачем така вимога-претензія була подана лише у вересні 2018 року, тобто поза межами 6-місячного строку на пред`явлення такої вимоги. Оскільки, позивач пред`явив вимоги до спадкоємців поза межами зазначених строків, то у суду є всі законні підстави для відмоави йому у зверненні стягнення на спадкове іпотечне майно і відмови у позові. На підставі наведеного, просив відмовити у задоволені позову, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 28.02.2020, законний представник відповідачів, [PERSON] , надіслала до суду електронною поштою заперечення на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову з тих же підстав, що наведені у клопотанні адвоката [PERSON] від 28.10.2019. Ухвалою суду від 22.07.2020, підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/161/19. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області Марусяк М.О. для прийняття до провадження. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 12.11.2020 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у судове засідання не з`явився. 05.05.2020, представник позивача, адвокат Мельник Ярослав Юрійович надіслав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без представника позивача. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Крім того, 25.06.2021, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" Дорош І.І. надіслала до суду електронною поштою клопотання, в якому просила підготовче засідання призначене на 25.06.2021 на 14 год. 00 хв. провести без участі представника позивача та призначити справу до судового розгляду по суті. Оскільки підготовче провадження по справі закрито, ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.07.2020 (головуюча суддя Бліщ О.Б.) суд не бере до уваги вказане клопотання представника позивача. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] їх законний представник, [PERSON] та адвокат Лисюк Михайло Олександрович у судове засідання не з`явилася. Були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018. Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору №1416 від 31 серпня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області", [PERSON] та [PERSON] , позичальник [PERSON] , отримав кредит у сумі 30000 доларів США, за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 12,9% річних. Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 30 серпня 2027 року. Розділом 4 Договору встановлено, що виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується іпотекою нерухомості нежитлового приміщення - будівлі, кафе-бару " [INFO] ", розміщеного за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 103,54 кв.м, оціночною вартістю 332176 гривень. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальника, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області", [PERSON] та іпотекодавцем, [PERSON] було укладено Іпотечний договір №1416 від 03 вересня 2007 року, за умовами якого [PERSON] передано банку в іпотеку належнуйому на праві власності в цілій частині будівлю, кафе-бару " [INFO] ", розміщену за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 103,54 кв.м, оціночною вартістю 332176 гривень. Позивач визнає ту обставину, що у зв`язку із порушенням умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у 2011 році зверталося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року. За результатом розгляду спору ухвалено рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.11.2011 у справі №2-1038/11, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року в сумі 31882,62 долари США. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.12.2011. 17 грудня 2012 року, було укладено Договір про відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, внаслідок передачі якого Новий Кредитор набуває усіх прав вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за Кредитними договорами на заставлене майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами та Договорами Забезпечення. З розрахунку заборгованості за кредитом, який надано позивачем до матеріалів справи, вбачається, що станом на 16.05.2016, за громадянином [PERSON] числилася заборгованість за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року у розмірі: 66890 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становить 1702504,38 гривень, з яких за кредитом - 27053,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становить 688579,32 доларів США; по відсотках - 18653,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становить 474774,18 гривень; пеня - 21182,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становить 539150,88 гривень. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Рахівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Красевич М.Ф. від 29.12.2017 виконавче провадження №52399509 з примусового виконання виконавчого листа №2-1038/11 виданого 09.12.2011 Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року в сумі 31882,62 долари США та 1820 гривень судових витрат закінчено, у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2016 року, підтверджується той факт, що громадянин [PERSON] , помер [INFO] у віці 45 років. З листа завідуючої Рахівської ДНК, [PERSON] від 08 листопада 2018 року за №242 та інформаціної довідки зі спадкового реєстру №54013201 від 09.11.2018 вбачається, що 14.11.2016 відкрита спадкова справа за №311/2016 після смерті громадянина [PERSON] . Дружина померлого, [PERSON] та батьки померлого: [PERSON] , [PERSON] , звернулись до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадкового майна на користь дітей померлого: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Поряд з цим, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно ч.ч.4,5 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, відповідачі по справі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на момент смерті спадкодавця [PERSON] ( [INFO] ) являлися малолітніми, тому вважаються такими що прийняли спадщину після смерті свого батька, [PERSON] . Згідно ч.ч.2,4 ст.1281 ЦК України (у редакції, що діяла на момент смерті боржника [PERSON] - [INFO] по 03.07.2018), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Обґрунтовуючи свої вимоги у справі, яка розглядається, позивач вказував на те, що з постанови про закінчення виконавчого провадження №52399509 від 29.12.2017 їм стало відомо про смерть [PERSON] . У зв`язку з наведеним, 25.09.2018 ними до Рахівської ДНК направлено вимогу-претензію за вих №174 від 25.09.2018. Поряд з цим, позивачем ні в позовній заяві, ні в уточненій позовній заяві не зазначено, коли саме вони довідалися про смерть боржника, [PERSON] . У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду жодних доказів, що вони пред`явили вимоги до спадкоємців у шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того судом встановлено, що пред`явивши у 07 жовтня 2011 року позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13 дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, провадження N14-154цс18 наведено висновок, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Враховуючи викладене, суд вважає ,що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припинилося після пред`явлення позову у справі №2-1142/11 згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому між сторонами кредитного договору немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії цього договору. Встановлено, що строк позовної давності було встановлено тривалістю у 10 років, що передбачено п.6.8 цього кредитного договору. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови кредитного договору про його дію до повного до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору не свідчать про те, що таким пунктом договору установлено строк дії договору в розумінні статті 251 ЦК України. У зв`язку з цим необґрунтованими є доводи позивача про те, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору. Крім того таке твердження спростовується фактом пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України у 2011 році, у зв`язку з чим було змінено строк виконання основного зобов`язання. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). Встановлено, що позов у справі, яка розглядається подано ТОВ "Кредитні ініціативи" - 25.01.2019. Строк виконання основного зобов`язання настав у жовтні 2011 року - у момент пред`явлення позову кредитором про дострокове стягнення кредиту у справі №2-1038/11. Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності у заяві від 28.10.2018. Таким чином, звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що нарахована до жовтня 2011 року не підлягає стягненню у зв`язку з пропуском позовної давності, а звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за відсотками, що нараховані після жовтня 2011 року є безпідставним, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося. Позивачем, упозовній заяві та додаткових поясненнях не наданого доказів того, що вони пропустили строк позовної давності з поважних причин. Більше того, позивач не просив визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновлення строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права без поважних причин, що у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed