Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.07.2011 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення чергової частини кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між банком та відповідачем 19.07.2011 року було укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого [PERSON] отримала від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 1000 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30,0% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконала, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість в сумі 20 065,27 грн., яка складається з наступного: -11 476,13 грн. заборгованість за кредитом; -7057,46 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500 грн. штраф ( фіксована частина); -931,68 грн. - штраф ( процентна складова). На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачкою заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року та "тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість надав суду клопотання, в якому позовні вимоги Банку підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення у ній. ( а.с.37) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, В той же час через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги Банку визнає в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. (а.с. 46) Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046. Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 1000 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30,0% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с.5-36) Як видно з наявної у справі анкети, Банк свої зобов'язання виконав, відкривши картковий рахунок та випустивши позивачу платіжну картку - " пенсійна кредитна картка Універсальна", зі встановленням на ній кредитного ліміту, що підтверджується відповідним написом на анкеті та підписом клієнта і працівника банку про ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунку і випуску картки. ( а.с. 14-15). Ця ж обставина, як видно з поданої відповідачаем заяви, визнається самою [PERSON]. В той же час, [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредиту у строки та в розмірах, передбачених договором, належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2015 року за нею виникла заборгованість в сумі 20 065,27 грн., яка складається з наступного: - 11 476,13 грн. заборгованість за кредитом; -7057,46 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -500 грн. штраф ( фіксована частина); -931,68 грн. - штраф ( процентна складова). Факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту по договору та розмір заборгованості підтверджуються розрахунком ( а.с.3-4). За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки [PERSON] своїх зобов'язань перед\~\~позивачем\~\~відповідно до умов кредитного договору у визначені строки належним чином не виконала, то вона несе обов'язок погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, у зв'язку з чим, з відповідачки необхідно стягнути\~ \~борг\~ \~за кредитним договором в сумі 20065,27 гривень в повному обсязі.\~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача витрати понесені позивачем при зверненні до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на\~\~підставі ст.ст. 526, 530, 610, 1046-1050, 1054 ЦК України,\~\~

Outcome: approved