Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 07 серпня 2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 150000 гривень та 12250,00 гривень в рахунок компенсації понесених судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначає, що Акціонерний банк «Південний» (за 27 років свого існування став одним з найбільших комерційних банків з українським капіталом на вітчизняному фінансовому ринку. Позивач займає шосте місце в сходинці системно важливих банків України (згідно з Рішенням Правління НБУ від 3 березня 2020 року № 155-рш "Про визначення системно важливих банків"); входить в топ-банків України за рівнем стійкості до стресів та лояльності вкладників, займаючи 13 місце (станом на 1 квартал 2020 року), і є другим серед українських недержавних (приватних) банків за об`ємом акти вів згідно з даними Національного банку України. Позивач вважає, що [PERSON] своїми необґрунтованими діями намагається зіпсувати ділову репутацію Позивача, тим самим завдає шкоди, яка безспірно повинна бути відшкодована за рахунок відповідача, оскільки остання вже тривалий час розповсюджує чутки, що Позивач своїми незаконними діями заподіяв їй шкоду в особливо великих розмірах, хоча ця інформація жодним чином не підтверджена. Вказані дії [PERSON] виразилися у наступному. 30.08.2016 року Відповідач звернулася до народного депутата [PERSON], якому повідомила Недостовірну інформацію, що: «…в результаті незаконних дій саме посадових осіб ПАТ АБ «Південний» меті та моєму чоловіку заподіяно шкоду в особливо великих розмірах…»; «…на момент закінчення строку депозитних договорів - 15 січня 2016 року - в ПАТ АБ «Південний» на моєму рахунку мала знаходитись сума в розмірі 451309.20 доларів США…»; «…у зв`язку з вищезазначеною ситуацією та постійним нервовим напруженням, яке спричинив своїми діями ПАТ АБ «Південний» значно погіршився стан здоров`я [PERSON] …». Після чого запустилась низка звернень до Позивача з боку Національного банку України (на підставі звернень самої [PERSON] , народного депутата [PERSON] , Голови Комітету ВРУ з питань фінансової політики і банківської діяльності [PERSON] , Офісу Президента тощо) щодо відносин між банком та [PERSON] з акцентом на статтю 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» про уникнення конфлікту інтересів. Окрім того зазначає, що, Позивач був вимушений також «виправдовуватися» перед Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а вже з 26.10.2018 року - формувати процесуальну позицію захисту у Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області в справі № 495/9894/18, де [PERSON] намагалас стягнути з Акціонерного банку «Південний» суми банківських вкладів в розмірі 443978,00 доларів США; грошові кошти в розмірі 155818,03 доларів США (в якості несплачених відсотків за договором банківського строкового вкладу); грошові кошти в розмірі 17 062 074,50 доларів США (в якості пені за договором банківського строкового вкладу); моральну шкоду в розмірі 100 000.00 гривень; та витрати на правову допомогу. Акціонерний банк «Південний» неодноразово спростовував недостовірну інформацію в рамках справи № 495/9894/18, якою [PERSON] під маскою «захисту своїх прав» намагаєлася маніпулювати процесом під час розгляду вказаної справи в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області. Разом з тим, всі заперечення Позивача проти розповсюдження Недостовірної інформації [PERSON] було підтверджено Національним банком України 22.11.2019 року в результаті проведеної останнім перевірки «Розгляд звернення громадянки [PERSON] щодо повернення депозитного вкладу, розміщеного нею у Акціонерному банку «Південний», відповідно до висновків якої не підтверджена інформація [PERSON] , про зарахування у 2015 році на її рахунок, відкритий у банку, готівкових коштів у сумі 200 000.00 доларів США; по-друге, вказаною перевіркою не підтверджено факту ні відкриття, ні закриття рахунку [NUMBER] , який нібито було відкрито при укладанні депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року; по-третє, вказаною перевіркою встановлено, що грошові кошти у сумі 243 978.00 доларів США, які надійшли на поточний рахунок позивачки з Банку «Київська Русь» (на рахунок [NUMBER] двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США) було списано ще у 2014 році, а відповідно баланс за рахунком [NUMBER] , починаючи з 23.09.2014 і по 22.11.2019 складає 8 доларів та залишається незмінним. Таким чином, недостовірна інформація, яку розповсюджувала [PERSON] , а саме: «нібито [PERSON] уклала з Акціонерним банком «Південний» договір банківського вкладу»; «нібито [PERSON] внесла на депозитний рахунок 443 978.00 доларів США»; «нібито Акціонерний банк «Південний» «своїми діями» порушив законодавство України»; «нібито її грошові кошти зникли з нібито відкритого депозитного рахунку» - не підтвердилась. Позивач також вказує, що завдяки винним діям [PERSON] , Акціонерний банк "Південний" фактично отримав колосальний удар по діловій репутації, постійно перебував під тиском (та перебуває зараз) з боку третіх осіб, господарська діяльність Позивача була предметом неодноразових перевірок з боку контролюючих органів, які взагалі ставили під сумнів законність його дій по відношенню до [PERSON] , але в кінцевому випадку прийшли до висновку, що вся інформація з боку Відповідача має ознаки недостовірної, у зв`язку з чим вважає, що розмір моральної шкоди Позивача має компенсувати всі негативні наслідки розповсюдження з боку Відповідача недостовірної інформації та складає 150 000,00 гривень. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 17.08.2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Ухвалою суду від 14.12.2020 року за заявою позивачки було здійснено перехід до загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 10.02.2021 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідачки адвоката Гафійчука С.Д. Ухвалою суду від 23.03.2021 року розгляд справи було відкладено через неявку сторін. 24.03.2021 року представник відповідачки адвокат Гафійчук С.Д. надав до канцелярії суду заяву з проханням закрити підготовче провадження по справі. В той же день адвокат Гафійчук С.Д. подав Відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог банку. До відзиву адвокат Гафійчук С.Д. додав квитанцію про направлення його копії позивачу. Ухвалою суду від 21.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання 28.04.2021 року сторони не з`явились. Представник відповідачки адвокат Гафійчук С.Д. подав до канцелярії суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, оскільки його клієнт через стан здоров`я не може прийняти особисту участь у цьому судовому засіданні проте бажає особисто надати свої пояснення з приводу позову. Ухвалою суду від 28.04.2021 року розгляд справи було відкладено У судове засідання 02.06.2021 року сторони не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Від представника позивача за довіреністю - адвоката Пахомова І.Ю. до канцелярії суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без участі позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Представник відповідачки адвокат Гафійчук С.Д. у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, у вказаній заяві просив суд відмовити у задоволенні позову ПАТ Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» з підстав, зазначених ним у відзиві на позов. Так, згідно заперечень викладених у відзиві представник відповідачки адвокат Гафійчук С.Д. що позовні вимоги ПАТ АБ «Південний» надумані, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що згідно договору банківського вкладу від 08.06.2015 року, укладеному між ПАТ АБ «Південний» та [PERSON] , остання розмістила свої кошти у розмірі 443978,81 дол. США, 81 цент. Від імені ПАТ АБ «Південний» даний договір підписала керівник відділення №15-29 Гринюк Н.В. Пізніше, 24.12.2015 між ПАТ АБ «Південний» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору банківського строкового вкладу № 10299/1005 від 08.06.2015, яку також від імені банку підписала керівник відділення Гринюк Н.В. Те, що саме Гринюк Н.В. підписала договір банківського строкового вкладу від 08.06.2015 № 10299/1005 та додаткову угоду до нього від 24.12.2015 підтверджено висновком експерта Незалежного інституту судових експертиз від 06.11.2020 року, у зв`язку з чим відповідач вважає, що вказаний договір було укладено між нею та позивачем, доводи позивача стосовно того, що вказаний договір не укладався та [PERSON] розповсюджує недостовірну інформацію з цього приводу безпідставні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом. Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , оскільки вважає, що своїми необґрунтованими діями Відповідачка намагається зіпсувати ділову репутацію Позивача, тим самим завдає шкоди, оскільки вже тривалий час [PERSON] розповсюджує чутки, що Позивач своїми незаконними діями заподіяв їй шкоду в особливо великих розмірах. Як зазначає Пзивач, вказану інформацію [PERSON] розповсюджує шляхом звернень, здійснених нею до: народного депутата [PERSON], Національного банку України, Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. До матеріалів позовної заяви позивач долучив: -копію свідоцтва від 03.12.1993 року про реєстрацію ВАТ АБ «Південний», згідно якого реєстраційний банку зареєстровано під №218 в Державному реєстрі банків місцезнаходження - м. Одеса, вул. Краснова, 6/1 (а.с. 16); -копію витягу з сайту НБУ від 06.08.2020 року, згідно якої ПАТ АБ «Південний» займає шосте місце в сходинці системно важливих банків України (згідно з Рішенням Правління НБУ від 3 березня 2020 року № 155-рш "Про визначення системно важливих банків"); (а.с.17-19); -копію витягу з сайту Мінфін від 06.08.2020 року, згідно якої ПАТ АБ «Південний» входить в топ-банків України за рівнем стійкості до стресів та лояльності вкладників, займаючи 13 місце (станом на 1 квартал 2020 року), і є другим серед українських недержавних (приватних) банків за об`ємом активів згідно з даними Національного банку України; (а.с. 20-21); -копію рішення від 26.03.2020 року, згідно якого незалежне рейтингове агентство «Кредит-Рейтинг» підтвердило ПАТ АБ «Південний» рейтинг надійності депозитів на рівні «4+» (висока надійність) (а.с. 22); -копію рішення щодо оновлення кредитного рейтингу від 26.03.2020 року, згідно кого якого незалежне рейтингове агентство «Кредит-Рейтинг» підтвердило ПАТ АБ «Південний» кредитний рейтинг на рівні uaAA (стабільний) (а.с.23); -копію витягу з сайту Moody`s від 06.08.2020 року, згідно якої міжнародне рейтингове агентство MOODY`S підняло на один щабель усі позиції рейтингової оцінки ПАТ АБ «Південний», у тому числі базову оцінку кредитоспроможності (cаа1 > b3) (а.с. 24); -копію заяви [PERSON] від 30.08.2016 року на ім`я народного депутата Украйни [PERSON] згідно якої [PERSON] просить допомогти їй та її родині у ситуації яка склалася між нею та ПАТ АБ «Південний» з приводу зникнення грошових коштів, належних їй та її померлому чоловікові [PERSON] , які знаходились на рахунках ПАТ АБ «Південний»; (а.с. 25) -копію депутатського звернення народного депутата Украйни [PERSON] до Голови НБУ Гонтаревої В.О. від 15.09.2016 року, згідно якого [PERSON] просить голову НБУ докласти зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку та клієнтів та докласти зусиль для розв`язання конфліктної ситуації; (а.с. 29-30) -копію листа НБУ від 22.09.2016 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить ПАТ АБ «Південний» розглянути звернення [PERSON] по суті та надати відповідь їй, народному депутату України [PERSON] та НБУ; (а.с. 31) -копію листа НБУ від 06.12.2018 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить ПАТ АБ «Південний» розглянути звернення [PERSON] стосовно надання виписок за всіма її рахунками, відкритими в ПАТ АБ «Південний» з моменту їх відкриття та по час надання вказаного запиту та надати відповідь до Департаменту банківського нагляду НБУ; (а.с. 33) -копію листа НБУ від 18.02.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить ПАТ АБ «Південний» розглянути звернення [PERSON] по суті та надати відповідь, зокрема й з приводу звернення [PERSON] стосовно надання виписок за всіма її рахунками, відкритими в ПАТ АБ «Південний» з моменту їх відкриття та по час надання вказаного запиту, та надати відповідь заявниці та , Департаменту банківського нагляду НБУ; (а.с. 34) - копію листа НБУ від 22.04.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого НБУ зобов`язує ПАТ АБ «Південний» надати протягом 5 робочих днів засвічені копії документів, перелічених у вказаному запиті, щодо клієнта банку [PERSON] ; (а.с. 35-37) - копію листа НБУ від 02.05.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить повідомити по результати розгляду заяви [PERSON] та повідомити чи надавалась на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2018 року запитувані в ухвалі документи; (а.с. 38) - копію листа НБУ від 15.05.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого НБУ зобов`язує ПАТ АБ «Південний» надати протягом 5 робочих днів засвічені копії документів, перелічених у вказаному запиті, щодо клієнта банку [PERSON] ; (а.с.39-40) - копію листа НБУ від 16.05.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить надати копії запитуваних документів, які є підставою для здійснення платежів за рахунками, відкритими [PERSON] в Банку, а також письмові пояснення з приводу порушеного питання; (а.с. 41) - копію листа НБУ від 13.06.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого Департамент банківського нагляду НБУ просить надати копії всіх описів речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали від 11.03.2016 року у праві №522/1017/16-к, а також письмові пояснення з порушеного питання; (а.с. 42) - копію листа НБУ від 20.06.2019 року, адресованого ПАТ АБ «Південний», згідно якого НБУ зобов`язує ПАТ АБ «Південний» надати протягом 5 робочих днів засвічені копії документів, перелічених у вказаному запиті, щодо клієнта банку [PERSON] ; (а.с. 43-45) - копію листа ФГВФО від 24.10.2018 року, адресованого Голові правління ПАТ АБ «Південний», згідно якого ФГВФО просить ПАТ АБ «Південний» надати до Фонду інформацію стосовно звернення клієнта Банку [PERSON] ; (а.с. 46) - копію листа ФГВФО від 05.02.2019 року, адресованого Голові правління ПАТ АБ «Південний», згідно якого ФГВФО просить ПАТ АБ «Південний» надати до Фонду інформацію стосовно правовідносин клієнта Банку [PERSON] з ПАТ АБ «Південний»; - копію ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2018 року про відкриття провадження по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди; (а.с. 48-50) - копію уточненої позовної заяви [PERSON] від 10.12.2018 року поданої до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області; (а.с. 51-61) - копію результатів перевірки НБУ від 22.11.2019 року, здійсненої на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року по справі №495/9894/18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди, згідно висновків якої: 1) не підтверджена інформація [PERSON] , про зарахування у 2015 році на її рахунок, відкритий у банку, готівкових коштів у сумі 200 000.00 доларів США; 2) вказаною перевіркою не підтверджено факту ні відкриття, ні закриття рахунку [NUMBER] , який нібито було відкрито при укладанні депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року; 3) вказаною перевіркою встановлено, що грошові кошти у сумі 243 978.00 доларів США, які надійшли на поточний рахунок позивачки з Банку «Київська Русь» (на рахунок [NUMBER] двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США) було списано ще у 2014 році, а відповідно баланс за рахунком [NUMBER] , починаючи з 23.09.2014 і по 22.11.2019 складає 8 доларів та залишається незмінним; (а.с. 62-69) Позивач вважає, що завдяки винним діям Відповідача фактично отримав колосальний удар по діловій репутації, постійно перебував під тиском (та перебуває зараз) з боку третіх осіб, господарська діяльність Позивача була предметом неодноразових перевірок з боку контролюючих органів, які взагалі ставили під сумнів законність його дій по відношенню до [PERSON] , але в кінцевому випадку прийшли до висновку, що вся інформація з боку Відповідача має ознаки недостовірної. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задовленню, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Відповідно до статті 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Із роз`яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Європейський суд з прав людини у справі «Сірик проти України» від 31.03.2011 року вказав, що згідно з рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. У Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 у справі про поширення відомостей наголошується на тому, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до п. 7 ст. 6 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат у порядку, встановленому законом звертається із депутатським запитом або депутатським зверненням до Президента України, органів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності у порядку, передбаченому цим Законом і законом про регламент Верховної Ради України. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань. Депутатське звернення - пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції. Судом установлено, що, [PERSON] 30.08.2016 року звернулася з листом ім`я народного депутата Украйни [PERSON] , згідно якого просила допомогти їй та її родині у ситуації яка склалася між нею та ПАТ АБ «Південний» з приводу зникнення грошових коштів, належних їй та її померлому чоловікові [PERSON] , які знаходились на рахунках ПАТ АБ «Південний» (а.с. 25) У свою чергу народний депутата Украйни [PERSON] звернувся із депутатським зверненням до Голови НБУ Гонтаревої В.О. від 15.09.2016 року, згідно якого просив голову НБУ докласти зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку та клієнтів та докласти зусиль для розв`язання конфліктної ситуації. Крім того, [PERSON] звернулася за захистом свого права, яке вважала порушеним, до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди. (а.с. 48-50) В результаті розгляду вказаної справи на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року по справі №495/9894/18 НБУ було здійснено планову комплексу перевірку від 22.11.2019 року, згідно висновків якої: 1) не підтверджена інформація [PERSON] , про зарахування у 2015 році на її рахунок, відкритий у банку, готівкових коштів у сумі 200 000.00 доларів США; 2) вказаною перевіркою не підтверджено факту ні відкриття, ні закриття рахунку [NUMBER] , який нібито було відкрито при укладанні депозитного договору № 10299/1005 від 08.06.2015 року; 3) вказаною перевіркою встановлено, що грошові кошти у сумі 243 978.00 доларів США, які надійшли на поточний рахунок позивачки з Банку «Київська Русь» (на рахунок [NUMBER] двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США) було списано ще у 2014 році, а відповідно баланс за рахунком [NUMBER] , починаючи з 23.09.2014 і по 22.11.2019 складає 8 доларів та залишається незмінним; (а.с. 62-69) Таким чином, суд вважає, що звернення [PERSON] до народного депутата Украйни [PERSON], з проханням допомогти у ситуації яка склалася між нею та ПАТ АБ «Південний» з приводу зникнення грошових коштів, належних їй та її померлому чоловікові [PERSON] , які знаходились на рахунках ПАТ АБ «Південний», а також звернення [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди є реалізацією особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширенням недостовірної інформації; Суд вертає увагу, що Відповідачка зверталася до зазначених органів із заявами, в яких містилася відповідна інформація стосовно її правовідносин з Позивачем, та вказані органи, які здійснювали перевірку за її заявами, були компетентними перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході розгляду заяв [PERSON] , інформація, викладена нею у зверненнях, не знайшла свого підтвердження, однак вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація [PERSON] конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Оспорювана позивачем інформація не може вважатися недостовірною або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки у цьому випадку має місце реалізація відповідачем конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Подібні висновки викладені у постанови Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 727/5418/17 (провадження № 61-4388св18). Окрім того суд звертає увагу позивача на наступне. Суд звертає увагу відповідача на необхідність дотримання положень ст.ст.12,81 ЦПК, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначає моральну шкоду як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти витрати немайнового характеру, що настали через приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, торгову, позначення товару, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Разом з тим, під час розгляду справи, Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним понесена будь-яка немайнова шкода внаслідок дій з боку [PERSON] через приниження ділової репутації ПАТ АБ «Південний», яка б виразилася у зниженні престижу банку, падінням рейтингу банку, розголошення комерційної таємниці банку тощо. Під час розгляду справи судом не встановлено фактів, які доводили б наявність з боку [PERSON] цілеспрямованих дій на приниження честі, гідності та ділової репутації ПАТ АБ «Південний». Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, а саме завдання [PERSON] позивачу ПАТ АБ «Південний» немайнової шкоди внаслідок зіпсування ділової репутації позивача, у зв`язку із чим позов ПАТ АБ «Південний» не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed