Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Як видно з позовної заяви, 05 червня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача гроші в сумі 30000грн. і зобов'язався повернути ці гроші через один місяць до 06.07.2013р., про що була складена розписка про отримання коштів. Проте відповідач борг не повернув, в зв'язку, з чим позивач просить стягнути з відповідача цю суму боргу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і зазначив, що відповідач відмовляється повертати цей борг, який підтверджується розпискою відповідача, раніше були інші ділові стосунки між сторонами, але вони не стосуються цієї позики. В запереченнях відповідач посилається на договори, які укладені між відповідачем та іншою особою і не стосуються позивача та позики в сумі 30000грн., що підтверджується наданими до заперечень квитанціями про сплату грошових коштів різним особам, в тому числі і позивачу. У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення). В своїх заперечення відповідач зазначив, що ніколи у позивача у борг кошти не брав, а отримував кошти, як аванс за договором підряду, оскільки 13 листопада 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЮТЕНА», інтереси якого відповідач представляв як директор та [PERSON] було укладено Договір підряду №142-09, на виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій на вікна на об'єкт за адресою: [ADDRESS], а замовник -[PERSON] зобов'язалася прийняти та оплатити роботи відповідно до умов Договору, її чоловік - позивач у справі не був учасником даного договору, а лише був присутнім при його підписанні, та при обговоренні та узгодженні обсягів та строків виконання робіт відповідно до цього Договору. Відповідачем, як директором ТОВ « ДЮТЕНА» було отримано від [PERSON] передоплату за Договором підряду № 142-09 від 13 листопада 2012 року в сумі З0 000грн. Через об'єктивні обставини виконати умови Договору від 13 листопада 2012року в строк ТОВ « ДЮТЕНА» не мала можливості. Тільки в останні дні січня 2013року частково було виконано замовлення [PERSON] , а саме: були виготовлені та доставлені металопластикові вікна за адресою : [ADDRESS], загальною вартістю 15675,96грн. Розписка була відповідачем написана під психологічним впливом на телефонну вимогу [PERSON] в підтвердження боргу за Договором підряду, і сам текст розписки, наданої позивачем [PERSON] підтверджує той факт , що боргові зобов'язання виникли з приводу виготовлення метало пластикових вікон, а не з приводу договору позики, тому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.. Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: 05 червня 2013р. відповідач [PERSON] узяв у борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 30000грн. і зобов'язався повернути ці гроші до 06.07.2013року, про що була складена розписка про отримання коштів, що підтверджується оригіналом розписки, виданої відповідачем 05 червня 2013р. , який в своїх заперечення не заперечує проти надання ним такої розписки позивачу. Ззгідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України- договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України- За договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено у судовому засіданні, позивач надав до суду у підтвердження своїх позовних вимог оригінал розписки про отримання суми позики відповідачем, а відповідач надав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що він не укладав договір позики з позивачем, а укладав договір підряду з [PERSON], з якою мав фінансові відносини та сплачував заборгованість за договором підряду. Також до заперечень були долучені квитанції про сплату позивачу грошових коштів за період з 05.06.2013р. по 22.06.2013р. в сумі 5050,0грн.( 1550,0+ 1000,0 + 1000,0 + 1500,0), та квитанцію про сплату позивачу грошових коштів в сумі 2000грн. 22.01.2013р. Враховуючи, що відповідач не укладав з позивачем договору підряду, а цей договір був укладений з іншою особою, а позивачем надана розписка відповідача про отримання боргу в сумі 30000,0грн., наявність якої відповідач підтверджує, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики. Враховуючи, що договір позики між сторонами був укладений 05.06.2013р. і відповідач надав квитанції про сплату позивачу грошових коштів за період з 05.06.2013р. по 22.06.2013р. в сумі 5050,0грн.( 1550,0+ 1000,0 + 1000,0 + 1500,0), суд вважає можливим врахувати цю суму , як погашення суму боргу. Квитанції про сплату грошових коштів на ім»я інших осіб, а також квитанцію про сплату позивачу грошових коштів в сумі 2000грн. 22.01.2013р., суд вважає можливим не приймати до уваги, оскільки вони не стосуються договору позики та строку дії цього договору. Враховуючи, що відповідач у встановлений договором термін повністю не повернув позивачу суму боргу, а повернув лише частково в сумі 5050,0грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу 24950,0грн.( 30000,0 - 5050,0) та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial