Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просила виключити з акту опису та зняти арешт з її квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане нерухоме майно було включено в акт опису майна при виконанні рішення суду від 19 січня 2011 року про стягнення із [PERSON] та [PERSON] (солідарних боржників) заборгованості на користь ПАТ «Державний ощадний банк України». Реалізацію цієї квартири було вирішено здійснювати через прилюдні торги. 15.07.2013 року було проведено перші прилюдні торги. Стартова ціна лоту становила 91560 гривень. Реалізація майна не відбулась через відсутність купівельного попиту. 15.08.2013 року проведено уцінку майна на 15 % до ціни 77826 гривень. 12.09.2013 року прилюдні торги не відбулись у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. 19.09.2013 року у відділі державної виконавчої служби в Городнянському районі складено акт уцінки майна на 35 % до 59514 гривень. Повторні торги після останньої уцінки також не відбулись через відсутність купівельного попиту, про що спеціалізована організація в триденний строк довела до відома державного виконавця, який запропонував стягувачу залишити нереалізоване майно за собою. Стягувач повідомив про відсутність у нього наміру залишити за собою нерухоме майно. З цих підстав позивач, звернувшись з позовом до суду, просить зняти арешт, виключивши квартиру з акту опису. У судове засідання позивач не з'явилась, заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності на підставі поданих нею доказів (а.с. 22,27,36,46,48,53). У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України участь у судовому засіданні це право, а не обов'язок сторони. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, клопотання позивача задоволено судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання 14 березня 2013 року не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлялась своєчасно і належним чином (а.с.73), тому за змістом ст. 169 ЦПК України підстави для відкладення судового засідання відсутні. Будучи присутньою в судовому засіданні 28.02.2014 року заперечень проти заявлених у справі позовних вимог не виразила. Згідно її письмової заяви, приєднаної до матеріалів справи (а.с. 54), [PERSON] проти задоволення заявлених у справі позовних вимог не заперечує, просить звернути увагу, що звільнення нерухомого майна з-під арешту внаслідок відсутності на нього купівельного попиту є імперативним обов'язком виконавця. Начальник відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, як представник відповідача, позовні вимоги вважає обґрунтованими і такими, що відповідають нормам права, сформульованим у Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року та в Законі України «Про виконавче провадження». При цьому відзначає, що зняття арешту з нерухомого майна не може бути автоматичним, оскільки таке майно відображається в акті опису. З цих підстав, приписи частини 7 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізуються у взаємозв'язку із приписами частини 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», тобто з одночасним виключенням квартири з акту опису за позовом зацікавленої особи, оскільки дії державного виконавця є підставою для зміни цивільних прав і обов'язків інших осіб (солідарних боржників і стягувача). Представник Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" позовні вимоги [PERSON] не визнала, у їх задоволенні просить відмовити, залишивши арешт на нереалізовану на прилюдних торгах квартиру. Не оспорюючи протоколи складені спеціалізованою організацією, представник відповідача вказує, що це основне майно за рахунок якого стягувачу може бути відшкодована заборгованість. Вказує, що невиконані зобов'язання позивача на час розгляду справи в суді складають загальну суму 158931 гривню 51 копійку (а.с. 28). Наголошує, що квартира повинна виставлятись державним виконавцем на продаж і надалі. При цьому представник відповідача підтверджує, що стягувач не виразив свого наміру залишити за собою нереалізоване майно і не матиме такого наміру і надалі, оскільки це не передбачено внутрішніми документами акціонерного товариства. Вказує, що ПАТ «Державний ощадний банк України» зацікавлений лише в коштах від реалізації цієї квартири в порядку виконавчого провадження. Суд оцінив вимоги і доводи позивача. Вивчив подані письмові докази у справі. Врахував визнання позову відповідачем [PERSON] та представником відповідача - начальником відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області. Оцінив доводи і заперечення представника відповідача Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України". У такий спосіб, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення. Так, 19 січня 2011 року рішенням Городнянського районного суду, Чернігівської області задоволено позов прокурора в інтересах ВАТ „Державний ощадний банк України", розірвано кредитний договір № 207 від 17.09.2007 року та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь ВАТ „Державний ощадний банк України" заборгованість за вказаним договором в сумі 440137 гривень 58 копійок (а.с. 87-89). 18.04.2011 року Городнянським районним судом видано виконавчий лист стягувачу (а.с.4). 22.04.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 19.01.2011 року (а.с. 5). 27.04.2011 року відділом Державної виконавчої служби у Городнянському районі, подано заяву про реєстрацію обтяжень нерухомого майна, що належить [PERSON] (а.с.90) Згідно витягу № 31205038 від 27.04.2011 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено відомості про арешт всього нерухомого майна власника [PERSON] на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції № 26080925 від 22.04.2011 року (а.с.91). Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно однокімнатна квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.92). Акт опису майна (а.с.94-95) складено 22 квітня 2013 року, який включає квартиру (предмет позову). 29.04.2013 року згідно постанови відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції (а.с.99) для встановлення вартості майна, описаного і арештованого при примусовому виконанні рішення Городнянського районного суду від 19.01.2011 року призначено [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів, видане 11.05.2012 року [NUMBER]) У відповідності до затвердженого 20 травня 2013 року директором ПП „Експертна фірма „ЕКСПЕРТ-ПЛЮС" звіту про оцінку майна: однокімнатної квартири загальною площею 30,9 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], ринкова вартість однокімнатної житлової квартири, загальною площею 30,9 м2 на дату оцінки становить 91560 гривень (а.с.100-111). 27.06.2013 року начальником відділу державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області до Управління ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області подана заявка на реалізацію арештованого майна (а.с.115-116). 09 липня 2013 року згідно витягу із протоколу № 26 від 09.07.2013 року засідання конкурсної комісії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області з визначення спеціалізованої організації по передачі на реалізацію арештованого державними виконавцями майна такою спеціалізованою організацією визначено ПП „Нива-В.Ш." (а.с.96-98) 15 липня 2013 року укладено договір № 2513187 від 15.07.2013 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с.6-7). Згідно повідомлення № 496 від 24.07.2013 року спеціалізованої організації прилюдні торги призначені на 13.08.2013 року в приміщенні відділу ДВС в Городнянському районі, про що розміщено офіційне оголошення (а.с. 8). 15.08.2013 року державним виконавцем складено акт (а.с.9) уцінки майна, яке передано на реалізацію торгівельної організації, у зв'язку із нездійсненням реалізації через відсутність купівельного попиту на 15 % (ціна 77826 грн). 19.09.2013 року державним виконавцем складено акт (а.с. 11) уцінки майна, яке передано на реалізацію торгівельної організації, у зв'язку із нездійсненням реалізації через відсутність купівельного попиту на 35 % (ціна 59514 грн). Внаслідок фактичної відсутності купівельного попиту вказане нерухоме майно було знято з торгів. У державного виконавця виник обов'язок згідно ч.6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок нереалізованості у місячний строк з дня проведення повторної уцінки арештованого майна на прилюдних торгах, запропонувати стягувачу залишити за собою нереалізоване майно. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» Целуйко В.М., наділений правами (а.с. 29) брати участь у виконавчому провадженні та вчиняти усі необхідні дії, пов'язані з виконанням цих повноважень, в тому числі одержання присудженого майна та грошей в інтересах АТ «Ощадбанк», реалізуючи повноваження стягувача письмово відмовилась від імені стягувача залишити за собою нереалізоване нерухоме майно (а.с. 29). Залучений до участі у справі в якості співвідповідча ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 59-60), ознайомлений з вимогами позовної заяви (а.с. 70,86) ведення цієї справи доручив Целуйко В.М. Наслідки небажання стягувача залишити за собою нереалізоване майно передбачені ч.7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» були роз'яснені стягувачу державним виконавцем. Аналіз положень Закону № 606-ХІV та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку і правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV та підпунктів 5.11, 5.12 Інструкції). Так, за змістом Тимчасового положення, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (підпункт 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4), і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Відповідно до положень зазначених норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державна виконавча служба укладає відповідний договір (підпункт 5.11 Інструкції). Після складення спеціалізованою організацією актів, що прилюдні торги тричі не відбулися та акту про зняття нерухомого майна з торгів, договірні відносини між спеціалізованою організацією та державною виконавчою службою припинились і підстави для їх поновлення відсутні. Будь-яких самостійних вимог до спеціалізованої організації ПП «Нива-В.Ш.» з приводу дій чи бездіяльності під час проведення прилюдних торгів стягувачем заявлено не було. Таким чином, за правилами статті 5 ЦК України правомірно підлягають застосуванню норми п. 7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року та норми частини 7 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані нормативні документи не передбачають за будь-яких обставин розпочинати заново процедуру реалізації одного й того ж нерухомого майна після того як двічі після його уцінки прилюдні торги не відбулися, а стягувач відмовився залишити за собою нерухоме майно. За таких обставин заперечення представника банку не є обґрунтованими, не базуються на Законі і не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказана норма закону визначає загальний порядок способів захисту цивільних прав та інтересів, закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Та обставина, що стягувач відмовився прийняти нереалізоване на прилюдних торгах нерухоме майно через неврегульованість такого питання внутрішніми документами ПАТ «Державний ощадний банк України», не може бути підставою для ігнорування норми п. 7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року та норми частини 7 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законодавець не пов'язує відмову стягувача з будь-якими об'єктивними чи суб'єктивними чинниками, тому і не встановлює будь-яких винятків. Згідно із п. 7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року, якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця. У відповідності до частини 7 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. Суд приймає до уваги, що задоволення заявлених у справі позовних вимог не порушує баланс інтересів сторін та узгоджується з такими основними засадами цивільного судочинства як справедливість, добросовісність і розумність. Дослідженням матеріалів виконавчого провадження в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи у суді в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем із [PERSON] стягнуто 227344 гривень 80 копійок, які надійшли від продажу нежилого приміщення магазину належного [PERSON], та 8948 гривень 08 копійок утримано з її пенсії (а.с.69 "а"). Виконавчий лист стягувачу не повернутий, із пенсії [PERSON] продовжують відраховуватись платежі на погашення заборгованості перед банком. З огляду на вказане, задоволення вимог [PERSON] не являється звільненням її від зобов'язань перед стягувачем. В свою чергу, подальше залишення нерухомого майна під арештом, як того вимагає стягувач, порушує вимогу законності. Громадяни, юридичні особи, підприємства, установи організації мають діяти в межах правового поля на підставі і у спосіб, визначений Законами України і підзаконними актами. Висуваючи вимогу про залишення нерухомого майна під арештом, представник банку не навів правового механізму подальшої реалізації своїх інтересів. Слід наголосити, що боржник зберігає право власності на описане майно до моменту переходу права власності на нього до переможця торгів або стягувача. Позивач не перешкоджала у проведенні виконавчих дій. Нерухоме майно (єдине житло боржника) через відсутність купівельного попиту тричі не було реалізоване на прилюдних торгах, в тому числі двічі після уцінки. Фактичного попиту (зацікавленості) залишити вказане нерухоме майно за собою не виразив ПАТ «Державний ощадний банк України». При цьому таке майно не конфісковувалось за рішенням суду, а лише було описано державним виконавцем як можлива матеріальна база, за рахунок якої передбачалось виконати обов'язки позивача перед стягувачем. Позивач, реалізуючи свої правомочності власника, правомірно пред'являє вимоги щодо повернення їй раніше арештованого майна, яке нереалізоване на прилюдних торгах та не прийняте стягувачем. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316- 319 ЦК). Опис майна - це один із складових елементів арешту майна, а тому його зняття здійснюється одночасно з виключенням майна із акту опису.

Outcome: approved