Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ „Ощадбанк" (далі ПАТ "Державний ощадбанк України" в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк" або Банк) 11.08.2017р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 31.03.2014р між Банком та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений Договір №1853031 про відкриття та обслуговуванні рахунків і випуску платіжних карт, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 13300грн, зі сплатою 24% річних на строк дії платіжної картки. Зазначає, що Банк виконав усі зобов'язання за Кредитним договором належним чином. Однак, відповідач умови Кредитного договору не виконував та не погасив заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентів, у зв'язку з чим, станом на 16.06.2017 року за відповідачем виникла заборгованість в загальній сумі 25820,21грн, яка складається з: 13290,95грн - тіло кредиту; 9283,32грн - заборгованість по процентам; 2775,23грн - інфляційне збільшення заборгованості; 465,71грн - три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором №№1853031 від 31.03.2014р у загальній сумі 25820,21грн, а також у рахунок повернення понесеного судового збору, сплаченого при зверненні до суду в сумі 1600грн. Представник ПАТ "Державний ощадбанк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк" - Літвін Ю.Л. підтримав вимоги позову в повному обсязі, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, з урахуванням міркування представника позивача, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З Договору №1853031 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.03.2014р убачається, що ПАТ "Державний ощадбанк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк" надав [PERSON] у розмірі 13300грн, зі сплатою 24% річних на строк дії платіжної картки. Згідно розрахунку заборгованості за вищезазначеним Кредитним договором, станом на 16.06.2017 року за [PERSON] виникла заборгованість в загальній сумі 25820,21грн, яка складається з: 13290,95грн - тіло кредиту; 9283,32грн - заборгованість по процентам; 2775,23грн - інфляційне збільшення заборгованості; 465,71грн - три проценти річних від суми заборгованості. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем згідно до Договору №1853031 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.03.2014р, але відповідач у подальшому не виконував умови зазначеного Договору, порушивши передбачені терміни погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 16.06.2017 року утворилася заборгованість, з яких: 13290,95грн - тіло кредиту; 9283,32грн - заборгованість по процентам. У відповідності із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданої позивачем виписки по рахунку заборгованості встановлено, що станом 16.06.2017р інфляційне збільшення заборгованості складає 2775,23грн, три проценти річних від суми заборгованості - 465,71грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором №1853031 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.03.2014р в загальній сумі 25820,21грн. Також у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: approved