Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач АК "Харківобленерго" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 6046,99 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS], є споживачем електроенергії та їх абонентом. 05.03.2014 року при перевірці електроустановки помешкання відповідача, представниками АК "Харківобленерго" - електромонтерами Східного РВЕ були встановлені порушення - розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж, споживання електричної енергії поза приладом обліку № 496823. Вищевказане є порушенням п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення». Представниками АК «Харківобленерго» на підставі п. 53 «ППЭЭ для населення» був складений акт , де зафіксовані вищевказані порушення. Акт був підписаний всіма представниками АК "Харківобленерго", а також відповідачкою. Пункт порушення ПКЕЕ(н), зафіксований в акті № 202232 від 05.03.2014 року, відповідає п.п. 5 пункту 3.1. «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562. Відповідачу зроблено донарахування за спожиту енергію за 666 днів в сумі: 6146,99 грн. 100 грн. відповідачка сплатила самостійно і тому позивач просить стягнути з відповідачки 6046,99 грн. боргу. Представник позивача в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка по справі [PERSON] у судове засідання з'явилась, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що вказане порушення було вчинено майстром, якого вона у 2012 році викликала для підключення пральної машини, про те, що машинка не була підключена до лічильника їй відомо не було. Відповідачка заперечувала проти стягнення з неї усієї суми, зазначала, що може виплачувати лише меншу суму - 200 грн. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно договору про користування електричною енергією, укладеного між сторонами 26 квітня 2009 року № 2893086, відповідачка [PERSON] є споживачем електроенергії та абонентом АК "Харківобленерго". (а.с. 10-11) Судом встановлено, що 05.03.2014 року при перевірці електроустановки помешкання відповідачки, представниками АК "Харківобленерго" - електромонтерами Східного РВЕ були встановлені порушення - розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж, споживання електричної енергії поза приладом обліку № 496823. Вищевказане є порушенням п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення». Представниками АК «Харківобленерго» на підставі п. 53 «ППЭЭ для населення» був складений акт, де зафіксовані вищевказані порушення. Акт був підписаний всіма представниками АК "Харківобленерго", а також відповідачкою без заперечень та зауважень (а.с. 5-6). Пункт порушення ПКЕЕ(н), зафіксований в акті № 202232 від 05.03.2014 року відповідає п.5 пункту 3.1. «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562. Відповідачу зроблено донарахування за спожиту енергію за 666 днів в сумі: 6146,99 грн. (а.с. 8) Між сторонами 31.03.2014 була укладена угода про порядок погашення боргу № 2893089 згідно якої сплата боргу розстрочувалась на 12 місяців. Згідно з пояснень представника позивача відповідачка самостійно сплатила 100 грн. боргу, проте в подальшому на виконання угоди № 2893089 про порядок погашення боргу від 31.03.2014 року жодних платежів не здійснила, зазначене відповідачкою в ході судового розгляду не заперечувалось. У відповідності до вимог ст. 26 ЗУ "Про електроенегетику" - безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний стан забезпечує сам споживач, та несе цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією для населення. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка вищевказаними порушеннями "Правил користування електричною енергією для населення" спричинила позивачу АК "Харківобленерго" майнову шкоду. Відповідачка не довела суду, що шкода завдана не з її вини, тому не підлягає звільненню від її відшкодування. Відповідачка зазначала в судовому засіданні про розстрочення виплати суми боргу. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Системне тлумачення положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана лише у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Проте відповідачка не надала суду доказів в обґрунтування необхідності розстрочення рішення суду, в тому числі доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що розстрочення виконання рішення суду призведе до повного його виконання, зважаючи на те, що між сторонами вже укладалася угода, яка розстрочувала виплату боргу, № 2893089 від 31.03.2014 року, яка відповідачкою добровільно не виконувалась. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved