overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі по 1000 гривень на одну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2005 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двійнят: доньку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірвано. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість оскільки працює сезонно та має високі доходи. Сторони у судове засідання не з"явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнає, а позивачка підтримує частково, в розмірі 500 гривень на дитину щомісячно. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ст. 197 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду від 04 квітня 2014 року про розірвання шлюбу (а.с.8) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5, 6). На даний час діти перебувають на утриманні матері, умови проживання задовільні, що підтверджується актом бстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 28 квітня 2014 року (а. с. 7). Отже судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей позивачки, діти проживають з матір"ю, а батько не надає коштів на їх утримання. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав частково, позивачка зменшила розмір позовних вимог та не наддала доказів того, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень у місяць та приходить до висновку, що аліменти слід стягнути у меншому розмірі. Судові витрати у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути у доход держав з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що з 10.11.2002 року по 28.02.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було розірвано. В період шлюбу у них ранодився син, [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобовязаний це робити віповідно до закону. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошщовій сумі 1500 грн., до повноліття сина. В судовому засіданні прозивачка зменшила розмір аліментів та підтримала позовні вимоги разом із своїм представником в сумі 1 тис. грн. Відповідач та та його представник в судовому засіданні позовні миоги визнали частково, щодо стягнення аліментів не заперечували, однак згоден виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із таких підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання їх шлюбу син залишилася проживати з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач по досягненню дитиною повноліття матеріальної допомоги на її утримання не надає. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК). З приписами ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Проте [PERSON] має постійну роботу, з працює в ПП "Світіч", його дохід має стабільний характер, що вбачається з довідки про заробітну плату. Такі обставини є підставою визначення аліментів на дитину у частці від доходу [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 грудня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний момент вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення ( ст. 185 СК України ). Враховуючи наведене суд вважає за необхідне задовольнити позов і у частині стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі зазначеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 14 квітня 1995 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний момент вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітей повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов частково визнав, просив зменшити аліменти у розмірі 700,00 грн. на одну дитину. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 1995 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення ( ст. 185 СК України ). Враховуючи наведене, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити частково позов та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 700,00 грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243,60 грн., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі зазначеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.03.2014 року в розмірі- 20 588,06 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 10 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, відзиву на позов не подавала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з'ясовано, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 04.03.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргivatbank.uа. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.ргivatbank.uа.; або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргivatbank.uа.) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.10.2013 року в розмірі- 14 004,51 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 10 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, відзиву на позов не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з'ясовано, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 14.10.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргivatbank.uа. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.ргivatbank.uа.; або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргivatbank.uа.) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року в розмірі- 20 682,66 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 10 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, відзиву на позов не подавала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з'ясовано, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 29.06.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргivatbank.uа. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.ргivatbank.uа.; або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргivatbank.uа.) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про визнання батьківства та зобов`язання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2018 року у нього були інтимні стосунки з [PERSON] . Як стверджував [PERSON] , 18 серпня 2019 року після спілкування з [PERSON] він дізнався, що [INFO] у неї народилася донька [PERSON] , батьком якої ймовірно є позивач. Для перевірки цих обставин за замовленням [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю "МАМА ПАПА" було проведено генетипоскопічне дослідження, за результатами якого складено висновок від 05 вересня 2019 року №23635. Відповідно до цього висновку [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] з ймовірністю 99,999999%. Зважаючи на те, що в актовому записі про народження [PERSON] батьком дитини вказаний відповідач у справі, позивач на підставі ст. 129 СК України просив суд визнати його, [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши [PERSON] батьком дитини. Відповідачі відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подали. Третя особа пояснення щодо позову [PERSON] до суду не подала. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву з мотивів, наведених у ній, просили суд її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову, яку просила суд прийняти у судовому засіданні 12 листопада 2020 року. У своєму вступному слові представник відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Третя особа [PERSON] у судовому засіданні зазанчила, що [PERSON] є біологічним батьком її доньки [PERSON] , а тому просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заяву про розгляд справи за відсутності свого представника до суду не подав. У зв`язку з поданням відповідачем [PERSON] заяви про визнання позову суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У січні 2013р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на своє утримання до 23 років, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що відповідач є її батьком, який проживає окремо, по досягненню повноліття вона продовжує навчання в Миколаївському базовому медичному коледжі, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні сторони були відсутні, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач також заявив про підтримку позову, відповідач - про його визнання. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO]. Остання проживає з матір'ю. З 01.09.2011р. [PERSON] є студентом третього курсу "Фармація" денного відділення Миколаївського базового медичного коледжу, строк навчання в якому закінчується 01.07.2014р. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв органу РАЦС, довідкою навчального закладу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до 23 років своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, право на звернення за якими мають як той з батьків, з ким мешкає дочка, син, так і самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач позов визнав. За таких обставин суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на час її навчання, тривання якого підтверджено доказами (довідкою) лише до 01.07.2014р. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial