Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У червні 2010 року до суду надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно умов кредитного договору від 19.12.2007 року (а.с.9. том-1) відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 23.318,81 доларів США строком до 18.12.2012 року на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків 11,15 % за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення боргу має відбуватися щомісяця із сплатою процентів кожного місяця у сумах не менше визначених у договорі. Долученими до позовної заяви графіком виплати кредиту та довідкою розрахунку підтверджено, що отриманий кредит відповідач не виплачує за умовами договору. Станом на 04.06.2009 року заборгованість по кредиту складала 174.523,36 доларів США, яка складається із: 162.232,01 доларів США - основна сума боргу, 11.616,50 доларів США - несплачених відсотків за користування кредитом. На забезпечення зобов'язань у кредитному договорі укладено договір поруки з [PERSON] пп. 3.2. а.с.11. том-1 В судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що у відповідності до ст. 1050 ЦК України щодо права кредитора вимагати дострокове повернення решти позики у разі прострочення повернення позики частинами за договором, враховуючи, що відповідач не виконав умови договору, та просила стягнути з відповідача кредитну заборгованість у сумі 174.523,36 доларів США солідарно з обох відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на виклики суду повторно не з'явились, хоча були повідомлені про час і місце судового розгляду. Суд, вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Заочним рішенням суду від 30 червня 2010 року (а.с.33 том-1) позов задоволено: стягнуто з [PERSON], [PERSON] кредитну заборгованість у сумі 164.521,79 грн. та судові витрати у сумі 1765,21 грн. Ухвалою суду від 21.01.2011 року зазначене рішення скасовано, справа призначена на новий розгляд. (а.с.63. том-1) Справа неодноразово направлялась до Апеляційного суду м. Києва за апеляційними скаргами на ухвали Шевченківського районного суду про відкриття провадження у справі, за якими було відмовлено відповідачам, за останньою апеляційною скаргою ухвалою Апеляційного суду від 11 грудня 2013 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою (а.с.-7. том-2). Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов договору ,,Автопакет,, від 19 грудня 2007 року відповідачу [PERSON] ( далі Відповідач -1 ) було надано грошові кошти у розмірі 23 318,81 дол. США, на умовах щомісячного погашення, зі сплатою річних відсотків 11,15%, з терміном погашення до 18 грудня 2012 року. Для забезпечення належного виконання зобов'язання згідно п. 3.1.1. договору "Автопакет" Відповідач №1 передав у заставу придбаний автотранспортний засіб. В якості забезпечення виконання Відповідачем №1 своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором "Автопакет", [PERSON] (далі - «Відповідач №2») поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед Позивачем за неналежне виконання Відповідачем №1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з договору "Автопакет" (п. 3.2.2. Кредитного договору); Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.2. та 2.2.3. договору "Автопакет" Відповідач №1 зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 510 дол. США 92 центи. Станом на 15.04.2010 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 20 756.44 дол. США (164 521.79 грн.), яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 18 586.08 дол. США (147 318.85 грн.); простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1 360.18 дол. США (10 781.16 грн.); Відповідно до пункту 5.1. договору "Автопакет" за прострочення Позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, Відповідач № 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що була нарахована за неналежне виконання зобов'язання: - за прострочення сплати Кредиту в сумі 810.19 дол. США (6 421.79 грн.); Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до п. 4.2.5. договору "Автопакет" Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором "Автопакет", можливих штрафних санкцій, якщо Відповідач № 1 несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку (п. 3.2.2. договору "Автопакет";) боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Станом на 15.04.2010 року Відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання із повного погашення всієї суми заборгованості за договором "Автопакет", відповідно, порушивши строки повернення кредиту, а також сплати відсотків, чим створили заборгованість. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( частина 1 статті 612 ЦК України). Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки Відповідач - 1 не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором, поручителем якого виступає відповідач - 2 позивач ВАТ КБ „Надра" правомірно звернувся з вимогою до відповідача [PERSON], як боржника за основним зобов'язанням та відповідача [PERSON], як поручителя про стягнення з них солідарно суми заборгованості за Кредитним договором Згідно з цивільним законодавством України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки відповідач-1, згідно договору взяті на себе зобов'язання не виконав, у передбачений строк борг не повернув, а умови кредитного договору не суперечать діючому на час його укладання законодавству, суд вважає необхідним солідарно стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 164.521.79 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1645,21 грн., витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 22, 512, 514, 520, 546, 572, 573, 574, 576, 582, 583, 584, 585, 586, 587, 589, 590 ЦК України,

Outcome: approved