Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

ПАТ КБ «Првекс-Банк», в інтересах якого на підставі довіреності діє Павловська О.С., звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 23.02.2016 року з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що 22.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Правекс-Банк" (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідачем) було укладено Кредитний договір № 2789-120/07Р (надалі - Кредитний договір), за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 7358 доларів США 00 центів для своєчасної оплати відповідачем вартості автомобіля та кінцевим строком повернення до 22.11.2014 року зі сплатою 11,99 відсотків річних - відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору. Пунктом 4.1 Кредитного договору, видача кредиту здійснювалась шляхом видачі грошових коштів із каси банку після укладання Договору застави і надання позичальником Банку документа, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку. Договором від 10.03.2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, було внесено зміни до п.4.4. Умов Кредитного договору від 22.11.2007 року, згідно з якими Позичальник (відповідач по справі) зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісячно включно до 10 числа наступного місяця шляхом внесення грошових коштів у відповідності з графіком погашення кредиту, встановленого в Додатку № 2 до Кредитного договору. Відповідно до пункту 4.5. Кредитного договору, позичальником підлягають сплаті за користування кредитом відсотки щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до десятого числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного у пункті 1.2. Кредитного договору. У зв'язку із порушенням позичальником своїх зобов'язань, щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим, станом на 17.06.2015 рік за Позичальником обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2863 Долари США 03 центи. Крім того, згідно п. 10.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або погашенням чергової частини кредиту, згідно графіку погашення кредиту, або внесення відсотків за користування грошовими коштами, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної відсоткової ставки зазначеної у п.1.2 Кредитного договору від суми заборгованості за весь період прострочення, яка станом на 17.06.2015 рік складає 3455 доларів США 02 центи, що за курсом НБУ становить 76494 грн. 14 коп., однак в цій частині, представник позивача зазначає, що загальний розмір пені, за порушення позичальником строків, встановлених Кредитним договором, з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, яку нарахував Банк становить 0 гривень та не враховує в суму заборгованості за Кредитним договором. При цьому, загальний розмір заборгованості у відповідача перед Банком станом на 17.06.2015 рік за Кредитним договором, становить 8329 (вісім тисяч триста двадцять дев'ять) доларів США 97 (дев'яносто сім) центів, та складається: з розміру кредиту - 5466 (п'ять тисяч чотириста шістдесят шість) Доларів США 94 центи та процентів у розмірі 2863 (дві тисячі вісімсот шістдесят три) долари США 03 центи за користування кредитними коштами. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Банку зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2978 (дві тисячі дев'яносто сімдесят вісім) гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача Катрич О.І., яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.54) - не з'явилась, надіслала до суду письмове клопотання у якому просить суд розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, справу розглянути за останнім відомим місцем проживання (реєстрації) відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.53). Відповідач [PERSON] - у судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. На адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с.38, 47, 50, 52), які надсилалися як на адресу зазначеною представником позивача у позовній заяві так і на адресу місця реєстрації зазначеною в повідомленні з Енергодарського МВ УДМС України в Запорізькій області (а.с.46) Відповідно до ч.1ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, суд, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, за останньою відомою адресою його місця проживання, в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 22.11.2007 року було укладено Кредитний договір в іноземній валюті та в наслідок невиконання Позичальником - відповідачем своїх зобов'язань, станом на 17.06.2015 рік за Кредитним договором № 2789-120/07Р від 22.11.2007 року виникла заборгованість в іноземній валюті, яку відповідач у добровільному порядку не сплатив. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Уклавши Договір кредиту відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу кредит в обумовлений договором строк та порядок, однак, в порушення умов Кредитного договору відповідач свої зобов`язання вчасно не виконував, тобто не надав позивачу своєчасно коштів для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами передбаченими умовами Кредитного договору, тобто Позичальник не виконав своїх зобовязань, чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення статті 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобов'язання. Відповідно до статті 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами) визначено: В пункт 10: Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання); В пункті 11: надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору; В пункті 12: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2789-120/07Р від 22.11.2007 року у іноземній валюті, розмір заборгованості становить 13595,54 Долари США (а.с.5-7), однак представник позивача, відповідно до вимог законодавства України, просить суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором без урахування пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків, тобто заборгованість яка складається: з розміру кредиту - 5466 (п'ять тисяч чотириста шістдесят шість) Доларів США 94 центи та процентів у розмірі 2863 (дві тисячі вісімсот шістдесят три) долари США 03 центи за користування кредитними коштами, а загалом - 8329 (вісім тисяч триста двадцять дев'ять) доларів США 97 (дев'яносто сім) центів. Згідно платіжного доручення від 25 листопада 2015 року, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2978 грн. 80 коп. (а.с.1) яку представник позивач просить стягнути з відповідача на користь Банку. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved