Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до природного парку Дермансько-Острозький звернувся [PERSON] і просить змінити підставу та формулювання звільнення, стягнути невиплачену заробітну плату, середній заробіток за несвоєчасний розрахунок, вихідну допомогу, скасувати дисциплінарне стягнення та відшкодувати моральну шкоду. В своїй позовній заяві зазначає, що 11 лютого 2015 року він згідно наказу директора № 17 від 11.02.2015 року прийнятий в Національний природний парк «Дермансько-Острозький» на посаду інспектора з охорони природно заповідного фонду II категорії з оплатою праці згідно штатного розпису. 04 серпня 2015 року згідно наказу № 45 від 28.07.2015 року на нього додатково покладено виконання обовязків завідуючого господарством без звільнення від основної роботи з доплатою 50% за суміщенням посад. Вказує, що 20 жовтня 2015 року у день коли він перебував на лікарняному, його увільнено від виконання обовязків завідуючого господарством згідно наказу №72 від 20.10.2015 року. Вважає даний наказ незаконним, оскільки у день, який працівник не виконує обовязки покладені на нього роботодавець не має права його звільняти (увільняти) такого працівника з роботи. Зазначає, що 17 листопада 2015 року ним було подано заяву в якій він просив звільнити його з посади інспектора з охорони природно заповідного фонду II категорії за власним бажанням відповідно до ч. З ст. 38 КЗпП України у звязку із невиконанням власником законодавства про працю та умов колективного договору, а саме не виплатою лікарняних відповідно листка непрацездатності поданого 29 жовтня 2015 року, відсутністю спецодягу (п. 2 розділу VI колективного договору), відсутністю медичних аптечок (п. 3 розділу колективного договору), відсутністю обовязкового страхування та неналежного оформлення документів відповідно до законодавства про працю, не забезпечення належними матеріально-технічними засобами та транспортом. Просив звільнити його з 23 листопада 2015 року, однак згідно наказу директора відповідача № 91 від 23 листопада 2015 року його звільнено згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 23 листопада 2015 року. Вважає таке звільнення незаконним, оскільки ч. 1 ст. 38 КЗпП України передбачає звільнення на підставі бажання працівника, а будь-яких заяв про звільнення саме по цій нормі закону він не подавав, так як просив звільнити його відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку із порушенням законодавства про працю та умов колективного договору. Вказує, що розрахунок на день звільнення відповідач не провів. Зазначає, що розрахунок по листках провів лише 08 грудня 2015 року, тому за період з 24 листопада по 08 грудня 2015 року вважає, що йому має бути виплачена середня заробітна плата. Наказ відповідача № 72 від 20.10.2015 року вважає незаконним, тому що за період з 21 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року вважає , що мав право на отримання доплати 50 %, яка визначена в наказі № 45 від 28.07.2015 року про покладення на нього виконання обовязків завідуючого господарством і за вказаний період йому недоплачено 465,82 грн. Вважає, що відповідач не провів вчасно виплату коштів за листком непрацездатності. Рахує, що йому недоплачено, згідно збільшених позовних вимог, за період з 21 жовтня 2015 року по 23 листопада 2015 року, не виплачена доплата за суміщення посад та за період з 01 по 23 листопада 2015 року, не виплачена заробітна плата за поданим розрахунком. Рахує, що йому має бути виплачено 3045,15 грн. Просив також стягнути середньомісячну заробітну плату за непроведення своєчасного розрахунку за весь період згідно збільшених позовних вимог та поданого розрахунку - 2408,04 грн. Просив також скасувати наказ про притягнення його до дисциплінарного стягнення, стягнути моральну шкоду, однак в подальшому від даних позовних вимог відмовився. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в заяві. Позивач відмовився від позовних вимог про скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення, стягнення моральної шкоди. Збільшені позовні вимоги згідно поданого розрахунку підтримав. Представник відповідача позов не визнала, подала заперечення на позов в якому вказувала, що вимоги позивача щодо зміни формулювання звільнення спростовуються тим, що 20.10.2015 року [PERSON] власноручно написав та подав позивачу заяву про увільнення його від виконання покладених обовязків завідуючого, по господарству з 20.10.2015 року. Цього ж дня видано наказ «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» (наказ від 20.10.2015 р. № 72), з яким позивач був ознайомлений того ж дня. Після ознайомлення з наказом про увільнення від виконання обовязків [PERSON] звернувся до медичного закладу та 20.10.2015 року був відкритий листок непрацездатності. Позивач був увільнений від виконання обовязків завідуючого господарством, які він виконував без звільнення від основної роботи за суміщенням посад за власною ініціативою, що відображено в наказі «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» від 20.10.2015 року № 72 23.11.2015 року [PERSON] подав адміністрації заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України цього ж дня видано наказ «Про звільнення [PERSON]О.» (наказ від 23.11.2015 року № 91). Вказує, що змінюючи підстави звільнення (ч. 3 ст. 38 КЗпП України та ст. 39 КЗпП України) на ч. 1 ст. 38 КЗпП України, адміністрація відповідача обґрунтувала свої дії у наказі «Про звільнення [PERSON]О.» від 23.11.2015 р. № 91: «Підстав звільнення працівника відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України немає, оскільки порушення зі сторони НПП «Дермансько-Острозький» законодавства про працю, умов колективного договору чи трудового договору відсутні (заборгованості з виплати заробітної плати немає». Зазначає, що позивачу була надана матеріальна допомога, працівник підлягає загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, допомога з тимчасової непрацездатності виплачена, придбання форменого одягу працівникам служби державної охорони ПЗФ заборонено Постановою Кабінету Міністрів України «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» від 01.03.2014 року № 65. Зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачена позивачу у звязку з перебуванням у основній щорічній відпустці тривалістю 14 календарних днів відповідно до заяви [PERSON] Відсутність інструктажів [PERSON] з охорони праці пояснюється відмовою позивача його проходити, що підтверджується відповідним актом. Інформація про проходження інструктажів з пожежної безпеки, відсутня оскільки відповідальна особа за пожежну безпеку і електробезпеку [PERSON] привласнив журнали і інструкції з пожежної безпеки та електробезпеки і після звільнення ці документи парку не передав. Зазначає, що відповідно до наказу «Про звільнення [PERSON]О.» від 23.11.2015 року № 91 [PERSON] звільнений у термін, у який він просив у заяві і відповідач не порушив чинного законодавства України і його дії є правомірними. Вважає, що вимоги позивача про невиплачену заробітну плату та її не донарахування за період з 20.11.2015 року по 23.11.2015 року, стягнення середньої заробітної плати за несвоєчасний розрахунок за період з 20.11.2015 року по 31.12.2015 року та вихідної допомоги спростовуються тим, що під час перебування [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем в установі зберігалася трудова книжка серії АН № 276012, натомість після звільнення [PERSON] надав копію іншої трудової книжки. Через такі дії позивача відповідач змушений був кілька разів перераховувати розмір нарахованої допомоги по тимчасовій непрацездатності, що підтверджується бухгалтерськими довідками, зверненнями до Пенсійного фонду України для зясування страхового стажу [PERSON], а у грудні 2015 року [PERSON] була виплачена не заробітна плата, а допомога по тимчасовій непрацездатності, яка виплачувалася не з фонду заробітної плати НПП " Дермансько-Острозький ", а за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] відсутня, навпаки існує заборгованість позивача перед відповідачем у розмірі 337,34 грн. Вимоги позивача щодо нарахування та виплати доплати у розмірі 50% посадового окладу за суміщення посад за період з 21.10.2015 року по 23.11.2015 року вважає незаконними, оскільки підставою видання наказу «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» від 20.10.2015 року № 72 є заява [PERSON] Зазначає, що норми ст. 40 КЗпП України про заборону звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності до даних правовідносин не застосовуються. Вказує, що за листопад заробітна плата [PERSON] не виплачувалася, оскільки попередній головний бухгалтер [PERSON] помилково вдруге нарахувала відпускні та матеріальну допомогу. Відтак виникла дебіторська заборгованість [PERSON] перед НПП "Дермансько- Острозький". Станом на 18.01.2016 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] перед НПП «Дермансько-Острозький» складає 337,34 грн. Вважає, що виплата НПП "Дермансько-Острозький" [PERSON] вихідної допомоги, яка передбачена ст. 44 КЗпП України у разі звільнення працівника на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, є неправомірною, оскільки відповідач не порушував трудові права працівника, навпаки працівник не виконував посадові обовязки, передбачені посадовою інструкцією інспектора з охорони природно-заповідного фонду II категорії. Вимоги позивача щодо скасування дисциплінарного стягнення спростовуються тим, що відповідно до наказу «Про передання товарно-матеріальних цінностей» від 15.10.2015 року № 55 [PERSON], який виконував обовязки завідувача господарства, був зобовязаний передати комісії товарно-матеріальні цінності, що були закріплені за ним, у терміни не пізніше 20.10.2015 року а автотранспорт та спецтехніку передати не пізніше 16.10.2015 року. Позивач своєчасно був ознайомлений з наказом, проте не забезпечив повне та своєчасне його дотримання. В межах термінів, передбачених наказом, [PERSON] передав лиш частину товарно-матеріальних цінностей, які були за ним закріплені тому було застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що було накладене на позивача відповідно до наказу «Про оголошення догани [PERSON]О.» від 02.11.2015 року № 66. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала посилаючись на обставини викладені в запереченні. Зазначила, що позивач відмовився від частини позовних вимог про притягнення його до дисциплінарного стягнення, стягнення моральної шкоди, тому просила зазначені вимоги залишити без розгляду. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок, вихідної допомоги - просила відмовити посилаючись на обставини викладені в запереченні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним бухгалтером НПП "Дермансько-Острозький". Вказала, що [PERSON] було виплачено відпускні та матеріальну допомогу в сумі 1736,81 грн. і ця сума була перехідним дебетовим сальдо на 01.09.2015 року. Попередній бухгалтер не звернула на це увагу і виплачувала зарплату позивачу за вересень, жовтень, листопад 2015 року без врахування дебетового залишку. Зазначає, що при здійсненні перерахунку заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності, загальна сума боргу [PERSON] перед НПП "Дермансько-Острозький", станом на 01.01.2016 року, складає 300,42 грн. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З трудової книжки [PERSON] серії АН №276012, встановлено, що 11 лютого 2015 року він згідно наказу директора № 17 від 11.02.2015 року прийнятий в Національний природний парк «Дермансько-Острозький» на посаду інспектора з охорони природно заповідного фонду II категорії з оплатою праці згідно штатного розпису. 04 серпня 2015 року згідно наказу № 45 від 28.07.2015 року на нього додатково покладено виконання обовязків завідуючого господарством без звільнення від основної роботи з доплатою 50% за суміщенням посад. 20 жовтня 2015 року [PERSON] увільнено від виконання обовязків завідуючого господарством згідно наказу №72 від 20.10.2015 року. 23 листопада 2015 року, згідно наказу директора відповідача № 91 від 23 листопада 2015 року [PERSON] звільнено згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 23 листопада 2015 року. (а.с.14) З заяви [PERSON] про увільнення від 20.10.2015 року, встановлено, що він звернувся до НПП "Дермансько-Острозький" з вказаною заявою у якій просив увільнити його від виконання покладених на нього обовязків завідуючого по господарству з 20.10.2015 року. (а.с.58) З витягу Журналу обліку вхідної документації від 20.10.2015 року за №291 вбачається, що від [PERSON] 20.10.2015 року надійшла заява Про увільнення від обовязків зав.господарством. (а.с.59) З заяви [PERSON] про звільнення від 16.11.2015 року встановлено, що він звернувся до НПП "Дермансько-Острозький" з вказаною заявою у якій просив звільнити його за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 та ст. 39 КЗпП, у звязку з порушенням законодавства про працю на умовах колективного договору, а саме невиплати невиплати лікарняних відповідно до листа поданого 29.10.2015 року, відсутністю медичних аптечок, відсутністю обовязкового державного страхування та належного оформлення законодавства про працю. Просить звільнити його 23.11.2015 року. (а.с.60) З заяви [PERSON] про надання частини щорічної відпустки від 26.08.2015 року встановлено, що він звернувся до НПП "Дермансько-Острозький" з вказаною заявою у якій просив надати йому частину основної щорічної відпустки терміном на 14 календарних днів з 01.09.2015 року по 14.09.2015 року за період роботи з 11.02.2015 року по 31.08.2015 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу. (а.с.64) Наказом «Про надання матеріальної допомоги» від 31.08.2015 року № 40, [PERSON] було надано матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу. (а.с.62) Наказом «Про надання основної щорічної відпустки» від 31.08.2015 року № 54, [PERSON] було надано основну щорічну відпустку теміном 14 календарних днів з 01.09.2015 року по 14.09.2015 року, за період роботи з 11.02.2015 року по 31.08.2015 року. (а.с.63) Згідно акту про відмову [PERSON] від підпису про ознайомлення з інструктажами з охорони праці від 20.11.2015 року, [PERSON] відмовився від ознайомлення з інструкціями та повідомив, що буде консультуватися чи ознайомлюватися з ними в подальшому. (а.с.65) Наказом від 15.08.2011 року № 1, були затверджені: Положення про облікову політику, графік документообігу первинних бухгалтерських документів, Положення про структурні підрозділи установи, положення та інструкції з охорони праці, положення безпеки, електробезпеки, призначення особи, відповідальної за електрогосподарство. (а.с.66) З акту передачі-приймання документації провідного фахівця з кадрів від 30.10.2015 року вбачається, вбачається, що комісія прийняла від [PERSON] копію його трудової книжки. (а.с.68) З копії трудової книжки [PERSON] встановлено, що 11 лютого 2015 року він згідно наказу директора № 17 від 11.02.2015 року прийнятий в Національний природний парк «Дермансько-Острозький» на посаду інспектора з охорони природно заповідного фонду II категорії з оплатою праці згідно штатного розпису, а 04 серпня 2015 року згідно наказу № 45 від 28.07.2015 року на нього додатково покладено виконання обовязків завідуючого господарством без звільнення від основної роботи з доплатою 50% за суміщенням посад. (а.с.69-70) З копії листка непрацездатності серії АГИ № 022911 встановлено, що [PERSON] з причини загального захворювання не працював з 27.05.2015 року по 05.06.2015 року, з них неробочі дні 30,31 травня, 01 червня 2015 року. (а.с.71) З копії бухгалтерської довідки до листка непрацездатності серії АГИ № 022911 встановлено, що [PERSON] було нараховано 595,44 грн. (а.с.72) З копії листка непрацездатності серії АГФ № 722652 встановлено, що [PERSON] з причини загального захворювання не працював з 20.10.2015 року по 29.10.2015 року, з них неробочі дні 24, 25 жовтня 2015 року. (а.с.73) З копії бухгалтерської довідки до листка непрацездатності серії АГФ № 722652 встановлено, що [PERSON] було нараховано 702,10 грн. (а.с.74) З копії бухгалтерської довідки до листка непрацездатності серії АГФ № 722652 за грудень встановлено, що у звязку з тим, що виявлено, що стаж роботи [PERSON] в міліції не входить в трудовий-страховий стаж, а цивільного стажу до 3-х років, тому розраховано 50 % по лікарняних листках з 20.10.2015 року по 29.10.2015 року , з 09.11.2015 року по 13.11.2015 року.(а.с.75-78) З копії бухгалтерської довідки встановлено, що у звязку з наявністю підтвердження стажу на [PERSON] зроблено перерахунок лікарняних за листком серії АГИ № 023906 з 09.11.2015 року по 13.11.2015 року в сумі 347,45 грн. (а.с.77) З індивідуальних відомостей про застраховану особу наданий ПФ України встановлено, що [PERSON] за 2015 рік отримав 17045,25 грн. пенсії, та його стаж без сплати страхових внесків становить за жовтень з 14.10.2014 року по 31.10.2014 року 18 днів, за листопада з 01.11.2014 року по 24.11.2014 року 24 дні. (а.с.79) Відповідно до довідки НПП "Дермансько-Острозький" від 27.01.2016 року № 45, [PERSON] було виплачено відпускні та матеріальну допомогу в сумі 1736,81 грн. і ця сума була перехідним дебетовим сальдо на 01.09.2015 року, а за вересень та жовтень 2015 року заробітна плата вплачувалась без врахування дебетового залишку, сальдо на 01.12.2015 року дебет 105,11 грн. 08.12.2015 року виплачено 195,31 грн. допомоги по тимчасовій непрацездатності. Вказується, що загальна сума боргу [PERSON] станом на 01.01.2016 року 300,42 грн. (а.с.139) Згідно довідки НПП "Дермансько-Острозький" від 27.01.2016 року № 46, в особовій справі [PERSON] договір про повну матеріальну відповідальність відсутній, чи укладався вказаний договір встановити неможливо. (а.с.140) Відповідно до довідки НПП "Дермансько-Острозький" від 27.01.2016 року № 47, особисте страхування працівників служби державної охорони природно-заповідного фонду не проводилося з звязку з тим, що у Плані природоохоронних заходів збереження природно-заповідного фонду НПП Дермансько-Острозький на 2015 рік та у кошторисі установи на 2015 рік кошти з цільовим призначенням на сплату строкових внесків та особисте страхування працівників служби державної охорони природно-заповідного фонду не передбачені. (а.с.141) Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З трудової книжки [PERSON] серії АН №276012, встановлено, що 11 лютого 2015 року він згідно наказу директора № 17 від 11.02.2015 року прийнятий в Національний природний парк «Дермансько-Острозький» на посаду інспектора з охорони природно заповідного фонду II категорії з оплатою праці згідно штатного розпису. 04 серпня 2015 року згідно наказу № 45 від 28.07.2015 року на нього додатково покладено виконання обовязків завідуючого господарством без звільнення від основної роботи з доплатою 50% за суміщенням посад. 20 жовтня 2015 року [PERSON] увільнено від виконання обовязків завідуючого господарством згідно наказу №72 від 20.10.2015 року. 23 листопада 2015 року, згідно наказу директора відповідача № 91 від 23 листопада 2015 року [PERSON] звільнено згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 23 листопада 2015 року. Позовні вимоги про невчасну виплату по листках непрацездатності спростовуються наступним. 09.12.2015 року Здолбунівською міжрайонною виконавчою дирекцією Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено позапланову перевірку НПП «Дермансько-Острозький» щодо правильності призначення, нарахування та виплати матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду по листах непрацездатності, виданих [PERSON] За результатами перевірки складено акт № 149 від 09.12.2015 року (а.с.26-27), у якому встановлено, що: - переплата по листку непрацездатності серія АГИ № 022911 з 27.05.по 05.06.2015 року становить 205,42 грн. - переплата по листку непрацездатності серія АГФ № 722652 з 20.10.по 29.10.2015 року становить 193,37 грн. - помилково донарахована сума допомоги по листку непрацездатності серія АГИ № 022911 з 27.05.2015 року по 05.06.2015 року становить 17,85 грн. Кошти у розмірі 193,37 грн. (що помилково нараховані у грудні 2015 року через подання [PERSON] копії трудової книжки з записами, окрім роботи в НПП «Дермансько-Острозький») відповідач повернув 14.12.2015 року згідно платіжного доручення № 41. (а.с.172) За наслідками перевірки складено рішення № 15 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.168-168 зв.) та постанова про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2015 року № 02/3 на головного бухгалтера [PERSON] (а.с.170) Кошти у розмірі 308,13 грн. (205,42 грн. помилково нарахованих у липні 2015 року з застосуванням страхового стажу понад 8 років та 102,71 грн. штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду) головний бухгалтер повернула 29.12.2015 року, що підтверджується квитанцією № 97. (а.с.169) За результатами перевірки відповідача щодо правильності призначення, нарахування та виплати матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду по листах непрацездатності, виданих [PERSON], встановлено, що мала місце переплата належних позивачу сум через невірно визначений розрахунковий період, неправильно визначену кількість днів, що підлягають оплаті (помилково оплачено вихідний день 01.06.2015 року), невірно обчислено страховий стаж (до розрахунку допомоги взято 100 % зарплати замість необхідних 50%). Відтак, права працівника на отримання допомоги по листках непрацездатності не порушені. Позовні вимоги щодо звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП відповідач спростовує тим, що колективний договір не порушував, однак існує заборона придбання форменого одягу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» від 01.03.2014 року № 65. [PERSON] прийнятий на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду ІІ категорії 11.02.2015 року, тобто у період дії зазначеної постанови. Відповідач вважає, що відсутність медичних аптечок спричинена неможливістю їх придбання через зупинення операцій з бюджетними коштами на рахунку відповідача. Відсутність особистого страхування працівників служби державної охорони природно-заповідного фонду обґрунтовується відсутністю у «Плані природоохоронних заходів збереження природно-заповідного фонду НПП «Дермансько-Острозький» на 2015 рік» та у кошторисі установи на 2015 рік коштів з цільовим призначенням на сплату страхових внесків за особисте страхування працівників служби державної охорони природно-заповідного фонду, заяву [PERSON] про його особисте страхування установі не подавав і провести розрахунки по страхових внесках відповідач не міг через зупинення операцій з бюджетними коштами Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області. Слід зазначити, що суду не надано доказів щодо неналежного оформлення законодавства про працю (не проведення інструктажів), оскільки за матеріалами справи [PERSON] відмовився від ознайомлення. Суд рахує, що вищевикладені аргументи відповідача не спростовують норм КЗпП, оскільки за змістом ст. 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Слід зазначити, що працедавець не вправі самостійно змінювати визначену працівником причину звільнення з роботи. Суд вважає, що подаючи заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, [PERSON] просив звільнити його з 17 листопада 2015 року та розраховував на настання низки бажаних для нього наслідків. Отже, звільнення без посилання на ч. 3 ст. 38 КЗпП України не тягне виникнення у позивача права на вихідну допомогу та відшкодування моральної шкоди, не відповідає його бажанню і не є звільненням за власним бажанням у розумінні ст. 38 КЗпП України. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 31 жовтня 2012 року (Постанова N 6-120цс12), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. За вказаних обставин позовні вимоги про зміну підстав та формулювання звільнення слід задовольнити і зобов'язати НПП Дермансько-Острозький змінити формулювання підстав звільнення [PERSON] в наказі № 91 від 23.11.2015 року "Про звільнення [PERSON]О." та викласти підставу звільнення у наступній редакції: [PERSON], інспектора з охорони природно заповідного фонду ІІ категорії, звільнити із займаної посади 23 листопада 2015 року у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В зв'язку з задоволенням вищевказаних позовних вимог відповідно до вимог ст. 44 КЗпП слід стягнути з НПП Дермансько-Острозький" на користь [PERSON] вихідну допомогу в сумі 7407,12 грн. Вирішуючи позовні вимоги, щодо скасування наказу увільнення від виконання обовязків завідуючого господарством згідно наказу № 72 від 20.10.2015 року «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» та скасування наказ № 72 від 20.10.2015 «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.102 -1 КЗпП працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. За матеріалами справи 11.02.2015 року [PERSON] прийнятий на роботу в НПП на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду ІІ категорії (наказ № 17 від 11.02.2015 року). 04.08.2015 року на позивача покладено виконання обовязків завідуючого господарством без звільнення від основної роботи за суміщенням посад на підставі ст. 105 КЗПП (наказ № 45 від 28.08.2015 р.) (а.с.17) 20.10.2015 року [PERSON] власноручно написав та подав заяву про увільнення його від виконання покладених на нього обовязків завідуючого по господарству з 20.10.2015 року цього ж дня видано наказ «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» (наказ від 20.10.2015 року № 72), з яким позивач був ознайомлений цього ж дня, оскільки відмітки про ознайомлення у інший день на наказі немає. Відтак, позивач був увільнений від виконання обовязків завідуючого господарством, які він виконував без звільнення від основної роботи за суміщенням посад: за власною ініціативою, у той термін, про який просив роботодавця. За вказаних обставин суд не знаходить підстав для скасування наказу про увільнення від виконання обовязків завідуючого господарством № 72 від 20.10.2015 року «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати та середньомісячну заробітну плату судом враховується, що згідно поданих збільшених позовних вимог заробітна плата (нарахована позивачем) у розмірі 2408,04 грн. не підлягає стягненню, оскільки: - 465,82 грн. кошти, які позивач неправомірно нараховує за період з 21.10.2015 року по 23.11.2015 року як доплату у розмірі 50% посадового окладу за суміщення посад, оскільки видання наказу «Про увільнення від виконання обовязків [PERSON]О.» від 20.10.2015 року № 72 суд рахує правомірним і таким, що не суперечить ст. 40 КЗпП України. Трудові відносини не були розірвані, працівник залишався працювати за основним місцем роботи на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду ІІ категорії НПП «Дермансько-Острозький» за вказаних обставин вимоги позивача щодо нарахування та виплати доплати за суміщення посад не підлягають до задоволення. Оскільки проведеними перевірками відповідача встановлено, що заборгованості перед позивачем по сплаті заробітної плати за листопад 2015 року немає, то підстав вважати, що заробітна плата за листопад у розмірі 768,43 грн. (за 11 робочих днів) нарахована позивачем, кошти, нараховані позивачем як компенсація за 7 днів невикористаної відпустки. Зазначена сума розрахована з порушенням пункту 7\~Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (обрахунки проводилися з врахуванням середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи позивача.Компенсація за невикористану відпустку за 7 календарних днів позивач вважає складає 448 грн. відповідно до довідки відповідача від 27.01.2016 року № 39. Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Святкові та неробочі дні, які припадають на період відпустки, у розрахунок тривалості відпустки не включаються і не оплачуються. Відповідачем надана довідка від 27.01.2016 року № 39 про те, що установою нараховано компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки за 7 календарних днів у розмірі 448 грн. Розрахунки на підставі довідки відповідача від 27.01.2016 року № 42 (а.с.136) є наступними: 1563,00 грн. (березень) + 1563,00 грн. (квітень) + 1219,75 грн. (травень) + 1620,96 грн. (червень) + 2217,44 грн. (липень) + 3081,02 грн. (серпень) + 2184,78 грн. (3562,78-1378,00) (вересень) + 1774,05 грн. (жовтень) = 15224,00 грн. сумарний заробіток [PERSON] за період роботи в [PERSON] 30 (31-1, березень) + 29 (30-1, квітень) + 28 (31-4, травень) + 29 (30-1, червень) + 31 (липень) + 30 (31-1, серпень) + 30 (вересень) + 30 (31-1, жовтень) = 236 дні кількість календарних днів відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством) 15224,00 грн./ 236 дні = 64,50 грн. компенсація за 1 календарний день відпустки 64,50 грн. х 7 днів = 448,00 грн. компенсація за 7 календарних днів щорічної відпустки. Заборгованості з виплати компенсації за 7 днів відпустки не існує, що підтверджується актом перевірки відповідача [PERSON] Держпраці в Рівненській області додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 04А/04-7. (а.с.179.) З пояснень свідка [PERSON] і матеріалів справи встановлено, що [PERSON] виплачено всі суми щодо нарахування заробітної плати, лікарняних при звільненні. Відповідно до довідки [PERSON] і пояснень бухгалтера в судовому засіданні, позивачу повідомлено про наявність заборгованості працівника перед відповідачем через бухгалтерську лічильну помилку. За вказаних обставин в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Оскільки судом позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, то з НПП Дермансько-Острозький" на його користь необхідно стягнути витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" в розмірі 1102 грн. 40 коп. При цьому суд виходить з того, що 1378х40%=551,2 грн. - розмір компенсації правової допомоги за 1 год. роботи адвоката. В судових засіданнях представник позивача приймав участь 2 год. 00 хв., тому розмір компенсації становить - 1102 грн. 40 коп. Оплата витрат на правову допомогу за опрацювання документів, усні консультації, підготовку заяв не передбачена в ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, тому вказані витрати не можуть бути покладені на відповідача. Враховуючи те, що позивач відмовився від частини позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, скасування наказу №66 від 02.11.2015 року "Про оголошення догани [PERSON]О." і ця відмова від частини позовних вимог, не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, провадження в справі щодо цих позовних вимог слід закрити. На підставі викладеного та

Outcome: partial