Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

10 листопада 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/12666/21 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", [PERSON] , про відшкодування шкоди. 15 листопада 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Задорожнього Р.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 16 листопада 2021 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 19 листопада 2021 року. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Задорожній Р..О. зазначає, що 25 жовтня 2021 року у судовому засіданні він зробив усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме щодо участі представника позивача у судових засіданнях у справі. У судове засідання 3 грудня 2021 року представник позивача, представник відповідача та третьої особи, а також третя особа [PERSON] не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про можливість розгляду заяви у відсутність їх представника, свою позицію відповідач виклав у додаткових письмових поясненнях, які надіслано до суду. Від представника третьої особи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" надійшла заява про можливість розгляду заяви у відсутність їх представника. Причини неявки третьої особи [PERSON] суду повідомлено не було. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", [PERSON] про відшкодування шкоди- задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 12450,25 грн та судовий збір в розмірі 637,34 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Разом із позовною заявою представником позивача суду були надані докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 11 травня 2021 року № 11/05/21, протокол погодження юридичних послуг та розміру винагороди від 11 травня 2021 року. Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача надано суду акт № 1 від 10 листопада 2021 року прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком № 1 від 11 травня 2021 року до договору про надання правової допомоги, підписаний позивачем та адвокатом, в якому зазначено про те, які саме послуги надавались адвокатом позивачу та їх вартість в загальному розмірі 3000 грн; рахунок від 10 листопада 2021 року № 10-11/1-21 та довідку про отримання адвокатом Задорожнім Р.О. від позивача коштів в розмірі 3000 грн. як оплату за надані юридичні послуги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що адвокатом Задорожнім Р.О. надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. У додаткових пояснення представник відповідача зазначив, які докази мають бути подані на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу та зауважив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду при визначені суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Задорожнього Р.О. в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2105,73 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial