Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 2008 року, які припинила 2 роки тому. Від сумісного спільного проживання є син [PERSON], 13.04.2010 року, який проживає з позивачем. Позивач з метою уникнення непорозуміння з відповідачем щодо участі в утриманні дитини, які часто виникають між ними, вирішила звернутися до суду з даним позовом. Оскільки [PERSON] є молодою працездатною людиною, працює будівельником, не офіцційно, та стабільно отримує високий розмір заробітку, інших утриманців не має, житлом забезпечений, тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 400-500 грн, оскільки на його думку це достатньо. Також зазначив, що він не проти платити 1/4 частину від всіх видів його заробітку (доходів). Додатково повідомив, що він щомісяця сплачує добровільно позивачу 400 грн. на утримання дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, проте шлюб не реєстрували. З свідоцтва про народження серії 1-АМ № 162249, виданого 27.04.2010 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Крижопільської селищної ради Крижопільного району Вінницької області № 5164 від 17.11.2015 року судом встановлено, що син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до довідки про доходи № 149 від 04.12.2015 року, вбачається що відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Будівельне управління №7" на посаді монтажника зовнішніх трубопроводів та загальна сума доходу за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року склала 20\~585,80 грн. (а.с. 15). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержвача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що дитина проживає разом з матір'ю, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, працює в ТОВ "Будівельне управління №7". Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року до його повноліття. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 300 грн. витрат на правову домогу, які документально підтверджені (а.с. 6) та 487,20 грн. судового збору в дохід держави. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial