Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Кредобанк» та з уразуванням збільшених позовних вимог та заяви про зміну предмету позову просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь моральну (немайнову) шкоду в розмірі 20000 грн., та матеріальну шкоду в розмірі 24921 грн. 58 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» в особі начальника відділення №18 Київської філії ВАТ «Кредобанк» [PERSON] були укладені договори банківського вкладу: договір № 2630/20/1282856 банківського вкладу «Стандарт плюс» від 27.06.2008 року, розмір вкладу за яким становить 14000 грн. строком на три місяці, та 30.01.2008 р. укладено договір банківського вкладу «Рантьє» № 2630/20/1260075 банківський вклад за яким становить 55000 грн. з терміном дії до 30.01.2028 р. Дію договорів позивач не припиняла та кошти за ними не отримувала. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2012 року встановлено, що [PERSON], яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, привласнила кошти позивача, шляхом зловживання службовим становищем, в подальшому ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.11.2013 р. вирок скасовано та справу направлено для проведення додаткового розслідування. Зазначала, що відповідачем 07.06.2013 р. сплачено на її - позивача користь 108258 грн. 87 коп. з яких 69000 грн. заборгованість по банківському вкладу та 38258 грн. 87 коп. розмір відсотків за користування банківськими вкладами станом на 17.08.2011 р. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на її користь відсотки за користування вкладами позивача з 18.08.2011 р. по 06.06.2013 р. що становить 19506 грн. 67 коп. відсотків за користування вкладами та 5414 грн. 91 коп. 3% річних. Позивач зазначає, що їй завдано моральної шкоди у зв'язку з неможливістю володіти, розпоряджатись, користуватись грошовими коштами на протязі 2,5 років, що призвело до погіршення стану її здоров'я, суму моральної шкоди оцінює в розмірі 20 000,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 1058, 1061, 1167, 1172 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце рогляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можлвим розгляд справи в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просив їх задовольнити, вказував на те, що між позивачем та відповідачем склались цивільно-правові відносини, відповідачем не виконано вимоги укладених договорів, а тому вимоги щодо стягнення як матеріальної так і моральної шкоди вважав обгрунтованими, щодо відшкодування моральної шкоди вказував на те, що позивачка є людиною похилого віку, страждає на тяжку, невиліковну хворобу, своєчасне не надання відповідачем коштів призвело до погіршення стану її здоров'я. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення заявлених позовних вимог вважаючи суму щодо стягнення матеріальної шкоди необгрунтованою, оскільки вирок суду яким встановлено вину [PERSON] скасовано, щодо вимог про відшкодування моральної шкоди вважав їх завищеними. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належим чином, причини неявки суду не повідомила, тому суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає можливим розгляд справи в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.01.2008 року між ВАТ "Кредобанк" (Банк) в особі начальника відділення №18 Київської філії ВАТ "Кредобанк" [PERSON] та [PERSON] (Вкладник) укладено договір №2630/20/1260075 банківського вкладу "Рантьє" (а. с. 49). Предметом договору є послуги банку по розміщенню коштів в національній валюті на вкладному рахунку в банку та їх поверненню з виплатою обумовлених сторонами процентів (п. 1.1 договору). Вкладник вносить на вкладний рахунок первинний внесок в сумі 55000,00 грн. (п. 2.1 договору). Розмір процентної ставки, що нараховується на суму вкладу становить: основна процентна ставка 9% річних; додаткова процентна ставка за перший рік після укладення договору - 50% від основної процентної ставки; за другий рік - 55% від основної процентної ставки; за третій та наступні роки - 60% від основної процентної ставки (п. 3.1 договору). 27.06.2008 року між ВАТ "Кредобанк" (Банк) в особі начальника відділення №18 Київської філії ВАТ "Кредобанк" [PERSON] та [PERSON] (Вкладник) укладено договір №2630/20/1282856 банківського вкладу "Стандарт плюс" (а. с. 48). Предметом договору відповідно до п. 1.1 є послуги банку по розміщенню коштів в національній валюті на вкладному рахунку в банку та їх поверненню з виплатою обумовлених сторонами процентів. Вкладник вносить (перераховує) на вкладний рахунок кошти в сумі 14 000 грн. (п. 2.1 договору). Розмір процентів, які нараховуються на суму вкладу, становить 17,5% річних (п. 3.1 договору). Позивач свої зобов'язання за договорами банківського вкладу виконала, перерахувала на вкладні рахунки банку грошові кошти. 16.12.2010 року [PERSON] звернулася до ВАТ "Кредобанк" із заявою, в якій просила роз'яснити стан угод, що укладені між сторонами (а. с. 51). Відповідно до листа ПАТ «Кредобанк» від 06.01.2011 р. вбачається, що грошові кошти за наступними договорами банківських вкладів №2630/20/1282856 та №2630/20/1260075 отримані особисто вкладниками. ( а.с. 143). В подальшому було встановлено, що [PERSON] не отримувала коштів по договорами банківського вкладу, що слугувало підставою для порушення кримінальної справи. 25.01.2011 року старшим слідчим прокуратури Святошинського району м. Києва винесено постанову про визнання особи потерпілою, відповідно до якої [PERSON] визнано потерпілою по кримінальній справі №58-2649, порушеній відносно [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України (а. с. 50). Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2012 року, стягнуто з ПАТ "Кредобанк" на користь [PERSON] 106822 грн. 87 коп. матеріальної шкоди (а. с. 9-18 - копія вироку). 07.06.2013 року ПАТ "Кредобанк" виконало вирок суду в частині вимог цивільного позову та здійснило повернення вкладів та виплату відсотків за користування вкладами [PERSON] у розмірі 108258 грн. 5 7 коп. (а. с. 145). Позивач просить стягнути з ПАТ "Кредобанк" відсотки за користування вкладами, нарахованих відповідно до договору №2630/20/1260075 банківського вкладу "Рантьє", договору №2630/20/122856 банківського вкладу "Стандарт плюс", за період з 18.08.2011 року по 06.06.2013 року в розмірі 19506 грн. 67 коп., відшкодувати 3% річних та суму індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 19.03.2011 року по 06.06.2013 року в розмірі 5414 грн. 91 коп. ( а. с. 46,47 - розрахунки). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13 висловлено правову позицію, відповідно до якої з банку (боржника) на користь вкладників (кредиторів) підлягають стягненню проценти за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також три проценти річних та сума боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України, в даному випадку у відповідність із постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13. Згідно наданих розрахунків (а. с. 47, 48 ), [PERSON] просить стягнути з ПАТ "Кредобанк" відсотки за користування вкладами, нарахованих відповідно до договорів банківського вкладу за період з 18.08.2011 року по 06.06.2013 року, у розмірі 19506 грн. 67 коп. а також 3% річних та суму індексу інфляції за період з 19.03.2011 року по 06.06.2013 року у розмірі 5414 грн. 91 коп.. Встановлено, що ПАТ "Кредобанк" 07.06.2013 року здійснило повернення вкладів у розмірі 108258 грн. 90 коп., проте, відсотки за користування вкладами, нарахованих відповідно до зазначених вище договорів банківського вкладу за період з 18.08.2011 року по 06.06.2013 року виплачені не були. За таких обставин, враховуючи приписи ст. ст. 625 ч. 2, 1061 ч. 5 ЦК України та правову позицію, висловлену в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.05.2013 року у справі № 6-39цс13, з ПАТ "Кредобанк" на користь [PERSON] підлягають стягненню відсотки за користування вкладами, нарахованих відповідно до договору №2630/20/1260075 банківського вкладу "Рантьє", договору №2630/20/122856 банківського вкладу "Стандарт плюс", за період з 18.08.2011 року по 06.06.2013 року в розмірі 19506 грн. 67 коп. а також 3% річних та сума індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 19.03.2011 року по 06.06.2013 року в розмірі 5414 грн. 91 коп., а всього підлягають стягненню кошти у розмірі 24921 грн. 58 коп. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для відшкодування моральної шкоди, в силу наведених норм, необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього або приниження честі та гідності позивача. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження завдання моральної шкоди, позивач посилається на погіршення стану здоров'я, нормальних життєвих зв'язків, проблем фінансового характеру. Судом враховується та обставина, що ПАТ "Кредобанк" достовірно знаючи обставину невиконання умов договору та неотримання [PERSON] коштів за договорами банківського вкладу, не повертало позивачці коштів за укладеними договорами до винесення відповідного судового рішення, що свідчить про недобросовісність дій кредитної установи. Враховується обставина неможливості користування позивачем власними коштами протягом тривалого часу та неможливості задоволення власних потреб, що впливало на емоційний стан позивачки і завдавало їй душевних страждань, крім тгого суд вважає за потрібне врахувати, що позивачка з 2010 р. та по теперішній час хворіє на тяжку хвробу ( а.с. 79, 80, ) потребує як постійного медикаментозного лікування так і перебування її - позивачки в стабільному психо-емоціному стані, що завдяки діям відповідача було фактично виключено. На думку суду, враховуючи наведене, в даній справі достатньою компенсацією для відшкодування моральної шкоди є кошти у розмірі 3 000 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 279 грн. 00 коп.

Outcome: partial