Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Представляючи інтереси ПАТ "Рівнеобленерго" Піхоцький А.Л. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Рівнеобленерго" вартість необлікованої електроенергії у розмірі 5 535,96 грн. та судові витрати по справі. В позові зазначається, що 28 квітня 2014 року працівниками ПАТ "Рівнеобленерго" було виявлено у відповідача порушення Правил користування електричною енергією для населення, що затвердженні постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), а саме самовільне підключення до електромережі після відключення. Виявлене порушення зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕН № R 005286 від 28.04.2014 р., який складався трьома уповноваженими представниками відповідно до п. 53 ПКЕЕН. 03 червня 2014 року відбувся розгляд зафіксованого Актом порушення, який оформлено протоколом № 20 від 03.06.2014 року. За результатами розгляду, комісією прийнято рішення визначити вартість не облікованої електроенергії відповідно до п.п. 6 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року № 782/12656. Згідно розрахунку, вартість не облікованої електроенергії складає 5 535,96 грн., яка на даний час позивачу не відшкодована. Представник позивача Піхоцький А.Л. в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, справу розглянути без його участі. У випадку неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, зі згоди представника позивача (про що зазначено у заяві), вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до п. 1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, (далі Правила) ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергію, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, 28 квітня 2014 року працівниками ПАТ "Рівнеобленерго", при проведенні перевірки, виявлено порушення правил користування електроенергії в [ADDRESS], яке полягало у самовільному підключенні до електромережі після відключення, про що трьома уповноваженими представниками ПАТ "Рівнеобленерго" складено Акт № R 005286 про порушення Правил користування електричною енергією. Матеріалами справи стверджується, що споживачем електроенергії за вказаною адресою є [PERSON]. Повідомленням від 08 травня 2014 року № 494/4 відповідач запрошувалась на 03 червня 2014 року на повторне засідання комісії по розгляду Акту, проте не з'явилась. 03 червня 2014 року відбувся розгляд виявленого порушення, за відсутності [PERSON], який оформлений протоколом № 20 засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією та вирішено провести нарахування споживачу [PERSON] по пропускній здатності мережі за період з 29.10.2013 року по 28.04.2014 року згідно з п.п. 6 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562. Вартість не облікованої електричної енергії становить 5 535,96 грн. Згідно розрахунку позивача, підтверджується вартість не облікованої електроенергії по Акту порушення ПКЕЕН № R 005286 від 28 квітня 2014 року, яка складає 5 535,96 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно майнову шкоду в розмірі 5 535,96 грн., яку у добровільному порядку вона не відшкодувала, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення вартості спожитої та необлікованої електронергії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved