Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що починаючи з 2002 року вона проживала з відповідачем у шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає фінансову допомогу на утримання сина, а їй самій тяжко забезпечити сина всім необхіднім, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, вказала, що відповідач з 2013 року проживає окремо. Ні при спільному проживанні, ні після того, як відповідач їх залишив, він не проявляє турботи про сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, має мінливий заробіток, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісяця. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, погодився виплачувати щомісячно 400 грн. на утримання сина, оскільки він не працює є інвалідом і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1200 грн. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 2002 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 362, виданим Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 191 (а.с. 6). Як вбачається із довідки Відділу з питань реєстрації та проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 1844 виданої 16 серпня 2016 року син позивача - [PERSON], [INFO] зареєстрований разом з позивачкою та ще двома її синами (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до передбаченого Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», розмір прожиткового мінімуму дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня 2016 року 1531 гривня. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені,якщо позивач подасть суду докази того,що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, не має інших утриманців, однак не має постійного місця праці, має не регулярний заробіток, враховуючи його матеріальний стан,з врахуванням того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial