Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

25.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. 15.01.2015 року позивач уточнив позові вимоги, зазначивши, що позов предявлено до [PERSON], ФОП [PERSON], ТОВ "Телерадіокомпанія Одеської Національної юридичної академії "Академія", ПАТ "Інформаційне агентство "Репортер", [PERSON] - [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про захист честі, гідності та ділової репутації, шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2014 р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] провели прес-конференцію у прес-центрі «Паритет», діяльність якого здійснюється через фізичну особу-підприємця [PERSON], за участю членів Громадської ради при Одеській облдержадміністрації, представників громадських організацій, журналістів газети «Слово» та інших печатних видань, ТРК «Репортер», Телеканалу «Академія» та інших осіб. На прес-конференції у прес-центрі «Паритет» відповідачі [PERSON] та [PERSON] поширили недостовірну інформацію про те, що: - Орган опіки та піклування Малиновської райадміністрації хоче безпідставно забрати у [PERSON] дитину, тільки тому, що раді опіки «здалося» що так буде краще і тільки тому, що їм так хочеться. Зокрема [PERSON] на засіданні ради опіки та піклування щодо дитини сказала [PERSON]: «Пожила з мамою 3 роки, вас захищала держава, тепер нехай 3 роки поживе з батьком». - Орган опіки та піклування Малиновської райадміністрації змушує [PERSON] пройти психіатричну експертизу, але офіційно її не призначає та не надає направлення, щоб вона не пішла до будь-якого психолога, а обслідувалася тільки в «їхнього», який надасть їм (органу опіки) висновок такий, який потрібний органу опіки аби передати дитину батьку, і їй на це натякали в центрі соціальних служб. - Орган опіки та піклування змушував [PERSON] виходити на роботу, коли дитині було 5 місяців. - Права батька не утискаються, [PERSON] тривалий час просила батька брати участь у житті дитини, у щепленнях, начебто батько цього не робив. - Батько почав претендувати на дитину, коли [PERSON] подала на аліменти, оскільки батько не хотів їх платити. - В батька 3 роботи і батько не має часу для того, аби виховувати свою дитину. Поширення [PERSON]-Ф.Г. та [PERSON] недостовірної та негативної інформації відбулося шляхом публічного виступу на прес-конференції у прес-центрі «Паритет», та опублікування її відеозапису на публічних сайтах в Інтернеті, що надало доступ до недостовірної інформації необмеженому колу осіб, що в свою чергу змусило позивача докладати значних зусиль для відновлення свого права на повагу честі, гідності та ділової репутації, а також змусило захищати порушені права у судовому порядку. Також на прес-конференції було поширено приватну конфіденційну інформацію про проходження позивачем медичного огляду, його великий будинок та суму доходу за 5 місяців, що додало позивачу додаткових хвилювань. Відеозйомка вказаної прес-конференції була оприлюднена адміністрацією прес-центру «Паритет» в мережі Інтернет та на телебаченні. Крім того, з використанням записів прес-конференції у прес-центрі «Паритет» та інтервю [PERSON] за участю дитини, а також [PERSON] (матері [PERSON]А.) по телебаченню у новинах ТРК «Репортер» та Телеканалу «Академія» були поширені відеоматеріали, в яких факти перекручені навіть всупереч обговорень на прес-конференції, а саме інформація щодо того, що: - [PERSON] боїться чоловіків, оскільки її батько у її присутності вдарив [PERSON], про що в останньої є документальні докази і про це свідчить експертиза. - Орган опіки та піклування обмежив батькові кількість побачень з дитиною з 4 до 2 разів на тиждень, оскільки більше не було сенсу, тому що у його присутності донька починала вередувати і не хотіла йти до нього. Вказані новини були публічно сповіщені в ефір 12.11.2014 р. та поширені на публічних сайтах в мережі Інтернет, відтак недостовірна інформація була поширена невизначеному колу осіб. Також, 26.11.2014 року позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до керівництва ТОВ «ТРК ОНЮА «Академія», ПАТ «Інформаційне агентство «Репортер» та прес-центру «Паритет», діяльністю якого керує ФОП [PERSON], із заявами про спростування недостовірної інформації, однак жодної письмової відповіді на свої заяви позивач не отримав, жодних дій щодо спростування неправдивої інформації або вилучення відеоматеріалів, в яких поширюється конфіденційна інформація про позивача ані редакції телеканалів, ані адміністрація прес-центру «Паритет» не здійснили. Більш того, 05.12.2014 року ТОВ «ТРК ОНЮА «Академія» та ПАТ «Інформаційне агентство «Репортер» розмістили на своїх публічних сайтах та сповістили в ефір чергові новини, в яких ці компанії прокоментували подану позивачем заяву та поширили конфіденційну інформацію про позивача шляхом демонстрування крупним планом поданої їм заяви про спростування недостовірної інформації із чітким зазначенням його повних прізвища, імя, по-батькові, а також адреси проживання позивача та зразку його підпису. Крім того, у новинах поширений ще один запис бесіди журналіста зі позивачем, що було здійснено без його дозволу і без попередження, що їх розмову записують. Таким чином телеканалами повторно було порушено право на таємницю телефонних розмов, закріплене в ст.\~270 Цивільного кодексу України. Отже своїми діями телеканали не тільки незаконно розкрили та поширили персональні дані позивача, але ще й поширили конфіденційну інформацію про дитину позивача, місце його проживання, його телефонну розмову з журналістом без отримання дозволу на це. Такими діями вказані телерадіокомпанії створили умови, що загрожують безпеці позивача, оскільки поширена про позивача конфіденційна інформація може бути використана злочинним шляхом або всупереч правам та інтересам позивача шляхом втручання у його приватне життя. Поданням таких новин вказані телерадіокомпанії персоніфікували всю раніше подану в новинах інформацію щодо спору за дитину позивача, [PERSON] та додатково чітко привязали всю раніше подану недостовірну інформацію до особистості позивача. Враховуючи, що ТОВ «ТРК ОНЮА «Академія» та ПАТ «Інформаційне агентство «Репортер» порушили особисті немайнові права позивача на недоторканість особистого і сімейного життя, повагу до гідності та честі, таємницю листування, телефонних розмов та іншої кореспонденції, їх належить притягнути до цивільної відповідальності за такі порушення, та стягнути з них моральну шкоду, заявлену позивачем у розмірі 3000 гривень з кожного. Представник позивача у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи належним чином повідомлялась, надала до суду заяву в який, просила суд позов задовольнити в повному обсязі задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи належним чином повідомлялась, причини неявки суду не повідомила. Відповідач ФОП [PERSON]В у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи належним чином повідомлялась, надала до суду заперечення в яких зазначила, що просить справу слухати без її участі. Представник відповідача ТОВ "Телерадіокомпанія Одеської Національної юридичної академії "Академія" у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ "Інформаційне агентство "Репортер" у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи, належним чином повідомлялась, причини неявку суду не повідомила. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявку суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 12.11.2014 р. проведена прес-конференція у прес-центрі «Паритет», діяльність якого здійснюється через фізичну особу-підприємця [PERSON], за участю членів Громадської ради при Одеській облдержадміністрації, представників громадських організацій, журналістів газети «Слово» та інших печатних видань, ТРК «Репортер», Телеканалу «Академія», було поширено недостовірну інформацію про те, що: -Орган опіки та піклування Малиновської райадміністрації хоче безпідставно забрати у [PERSON] дитину, тільки тому, що раді опіки «здалося» що так буде краще і тільки тому, що їм так хочеться. Зокрема [PERSON] на засіданні ради опіки та піклування щодо дитини сказала [PERSON]: «Пожила з мамою 3 роки, вас захищала держава, тепер нехай 3 роки поживе з батьком». -Орган опіки та піклування Малиновської райадміністрації змушує [PERSON] пройти психіатричну експертизу, але офіційно її не призначає та не надає направлення, щоб вона не пішла до будь-якого психолога, а обслідувалася тільки в «їхнього», який надасть їм (органу опіки) висновок такий, який потрібний органу опіки аби передати дитину батьку, і їй на це натякали в центрі соціальних служб. -Орган опіки та піклування змушував [PERSON] виходити на роботу, коли дитині було 5 місяців. -Права батька не утискаються, [PERSON] тривалий час просила батька брати участь у житті дитини, у щепленнях, начебто батько цього не робив. -Батько почав претендувати на дитину, коли [PERSON] подала на аліменти, оскільки батько не хотів їх платити. -В батька 3 роботи і батько не має часу для того, аби виховувати свою дитину. -[PERSON] на засіданні ради опіки та піклування щодо дитини сказала [PERSON]: «Пожила з мамою 3 роки, вас захищала держава, тепер нехай 3 роки поживе з батьком». Окрім того, по телебаченню у новинах ТРК «Репортер» та Телеканалу «Академія» були поширені відеоматеріали, з використанням записів прес-конференції у прес-центрі «Паритет» та інтервю [PERSON] за участю дитини, а також [PERSON], в якому зазначається що : -[PERSON] боїться чоловіків, оскільки її батько у її присутності вдарив [PERSON], про що в останньої є документальні докази і про це свідчить експертиза. - Орган опіки та піклування обмежив батькові кількість побачень з дитиною з 4 до 2 разів на тиждень, оскільки більше не було сенсу, тому що у його присутності донька починала вередувати і не хотіла йти до нього. -[PERSON] на засіданні ради опіки та піклування щодо дитини сказала [PERSON]: «Пожила з мамою 3 роки, вас захищала держава, тепер нехай 3 роки поживе з батьком». Статтею 34 Конституції України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Частиною 1 статті 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право на вільне вираження своїх поглядів. Разом з тим,\~статтею 32 Конституції України\~встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Частиною 1\~статті 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі честь, гідність і ділова репутація. У пункті 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», яка має рекомендаційний характер, зазначається, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Пунктом 15 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з п.12 даної постанови у разі, якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 25 листопада 2002 р. № 327/225 «Щодо порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення єдиного веб-порталу органів виконавчої влади» надано визначення поняттю «веб-сайт» - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет. [PERSON] України «Про інформацію» можна поширити на видання глобальної мережі Інтернет за аналогією, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1 [PERSON] України «Про телекомунікації» Інтернет - всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. Результат розміщення в мережі Інтернет власного Інтернет-сайта є поширенням інформації, ідей чи думок... За приписами статті 200 ЦК України та статті 1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Згідно з ч.\~2\~ст. 200 ЦК України суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими порушеннями. Частиною третьою\~статті 277 ЦК України\~встановлено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Таким чином, недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією і тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов'язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої\~статті 302 ЦК. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснитись незалежно від вини особи, яка її поширила. Поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації (стаття 14 [PERSON] України «Про інформацію»). Пунктом 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Як вбачається з відео, відповідачі [PERSON] та [PERSON] доводять як факт розповсюджену негативну інформацію про позивача, таким чином, розміщена інформація налаштовує глядачів на сприйняття фактів, викладених в даному відео, з негативного боку, розміщуючи це відео, беззаперечно сприймається негативно кожним глядачем, оскільки формує негативну оцінку про особисті якості позивача, створює позивачу імідж «поганого батька» який проявляє байдужість до власної дитини та ігнорує власні зобовязання перед нею, дискредитує позивача в очах глядачів, пацієнтів і колег, тобто занижує їх оцінку про його та формує негативну громадську думку. Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена. Отже, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що за відсутності доказів достовірності поширеної відповідачами інформації позов про спростування цієї інформації підлягає задоволенню. У п. п. 24, 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що інформація, поширена через телебачення та всесвітню мережу Інтернет, є негативною, оскільки порядок її викладення та зміст\~стосувались безпосередньо позивача, у ній прямо згадане прізвище та ім'я дитини позивача, у нерозривному логічному зв'язку із обставиною начебто у батька три роботи і він не має часу для того, аби виховувати свою дитину, батько почав претендувати на дитину, коли мати подала на аліменти, [PERSON] боїться чоловіків, оскільки її батько у її присутності вдарив [PERSON], а орган опіки та піклування обмежив батькові кількість побачень з дитиною з 4 до 2 разів на тиждень, оскільки більше не було сенсу, тому що у його присутності донька починала вередувати і не хотіла йти до нього, занижуючи його оцінку в очах пацієнтів і колег та формуючи негативну громадську думку про позивача як батька і лікаря, а тому вона принижує його ділову репутацію, тобто порушує особисті немайнові права, визначені законом, а також ганьбить честь та гідність фізичних осіб, які за своєю діяльністю не є пересічними громадянами. В той же час доказів на підтвердження достовірності та правильності поширеної інформації щодо позивача відповідачами не надано. За таких обставин, з урахуванням положень чинного законодавства, поширена стосовно позивача негативна інформація, як така, що не відповідає дійсності, повинна бути спростована у той же спосіб, в який вона була поширена. Таким чином, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту його порушеного права відповідає способу, що встановлений у\~статті 277 ЦК України\~та\~статті 37 [PERSON] України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» Окрім того, 12.11.2014 р. та 05.12.2014 року ТОВ «ТРК ОНЮА «Академія» та ПАТ «Інформаційне агентство «Репортер» розмістили на своїх публічних сайтах та сповістили в ефір новини, в яких поширили виступи [PERSON] і [PERSON]-Г.Ф. з додатковими негативними коментарями і недостовірною інформацією, а також прокоментували подану позивачем заяву про спростування недостовірної інформації та поширили конфіденційну інформацію про позивача шляхом демонстрування крупним планом поданої їм заяви про спростування недостовірної інформації із чітким зазначенням його повних прізвища, імя, по-батькові, а також адреси його проживання та зразку його підпису. Крім того, у новинах поширені записи бесіди журналіста зі позивачем, що було здійснено без його дозволу і без попередження, що їх розмову записують. Таким чином, щодо дій ТОВ "Телерадіокомпанія Одеської Національної юридичної академії "Академія" та ПАТ "Інформаційне агентство "Репортер", необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 2 [PERSON] України «Про захист персональних даних» персональні дані відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Відповідно до ч. 6 ст. 6 [PERSON] України «Про захист персональних даних», не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 1 [PERSON] України «Про інформацію» інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Згідно ч. 2 ст. 21 [PERSON] України «Про інформацію» інформація про фізичну особу є конфіденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 11 [PERSON] України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Відповідно до ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно ст. 2 [PERSON] України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є в тому числі: достовірність і повнота інформації; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Відповідно до ч. 2 ст. 6 [PERSON] України «Про телебачення і радіомовлення» не допускається використання телерадіоорганізацій для поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи. Відповідно до ст. 270 Цивільного кодексу України фізична особа має право зокрема на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла тощо. З огляду на вище наведене є всі підстави для задоволення позовних вимог щодо відповідачів ТОВ "Телерадіокомпанія Одеської Національної юридичної академії "Академія" та ПАТ "Інформаційне агентство "Репортер". Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Приєднані до матеріалів справі письмові заперечення, пояснення відповідача ФОП [PERSON] не можуть бути розглянуті як належні та допустимі докази відповідно до ст. 60 ЦПК України та врахуванням встановлених законом вищевказаних презумпції в інформаційних відносинах. Щодо вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо\~фізичній\~особі\~внаслідок\~порушення\~її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної\~шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно положень\~ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової\~репутації фізичної або юридичної особи.\~Моральна шкода відшкодовується грішми,\~іншим майном або в інший спосіб. В даному випадку поширення такої неправдивої інформації через телебачення та всесвітню мережу Інтернет завдало позивачам значної моральної шкоди, через необмежений доступ глядачів до цієї інформації. За обставин, що склалися, позивачам доведеться докласти значних зусиль, щоб очисти своє імя та ділову репутацію, відновити довіру друзів, колег і, що найголовніше, відновити душевний спокій та рівновагу. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди\~визначається судом\~залежно\~від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних\~страждань,\~погіршення\~здібностей потерпілого\~або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди,\~якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд, оцінивши обставини справи, виходячи з вимог розумності та справедливості, приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачів моральну шкоду, в користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved