Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит") звернувся до суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Заводського ВДВС ММУЮ), третьої особи - [PERSON] про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2009 року по виконавчому провадженню № 16259314, постанови про арешт майна від 31.05.2011 року по виконавчому провадженню № 26808909 та звільнення з-під арешту майна, а саме: квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] 05.10.2007 року був укладений кредитний договір № С-36-sve-2007, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредитні ресурси в сумі 43729,00 євро зі сплатою процентів за користування кредитом. В якості забезпечення зобов'язань 05.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого, [PERSON] передав в іпотеку позивачу кв. [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2012 року з [PERSON] на користь ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором та Заводським ВДВС ММУЮ 07.12.2009 року відкрито виконавче провадження № 16259314, а 31.05.2011 р. винесена постанова № 26808909 про накладення арешту на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Зазначені арешти перешкоджає Банку у реалізації своїх прав як іпотекодержателя вказаного майна та порушує інтереси банку як кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору шляхом продажу іпотечного майна. Ухвалою суду 10.10.2014 р. закрито провадження у зазначеній справі в частині вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2009 року по виконавчому провадженню № 16259314 та скасування постанови про арешт майна від 31.05.2011 року по виконавчому провадженню № 26808909. В судове засідання позивач та відповідач по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги в частині звільнення майна з-під арешту підтримав, представник відповідача позов не визнав, просив прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, між ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та [PERSON] 05.10.2007 року був укладений кредитний договір № С-36-sve-2007, згідно з яким ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" надав [PERSON] кредитні ресурси в сумі 43729,00 євро зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,0% строком до 04.10.2027 року. В якості забезпечення зобов'язань 05.10.2007 року між ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладений іпотечний договір, відповідно до якого, [PERSON] передав в іпотеку ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" кв. [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПРУ ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором № С-36-sve-2007 від 05.10.2007 р. По даній справі 29.10.2009 року видано виконавчий лист №2-4650-2009 р., який переданий на виконання до Заводського ВДВС ММУЮ. На виконання зазначеного рішення суду, 07.12.2009 року державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження № 16259314 та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Відповідно до постанови від 16.03.2011 року державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ виконавчий документ повернуто стягувачу та знято арешт з майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 31.05.2011 р. державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження № 26808909 за виконавчим листом №2-4650-2009 р. та накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]: [ADDRESS]. Відповідно до постанови від 29.05.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.09.2014 р. на квавртиру [ADDRESS] накладена заборона відповідно до іпотечного договору від 05.10.2007 р. та накладено арешт (реєстраційний номер 103301223, №11238455) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №16259314 та № 26808909. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя Відповідно до ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачене право обтяжувача одержувати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Оскільки державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на те, що перебуває в іпотеці, тому вказані дії перешкоджають іпотекодержателю реалізувати переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки (ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", ст. 572 ЦК України). Згідно ст. 60 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з положень ч.8 ст. 8 ЦПК України, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин аналогію закону, оскільки вище вказана норма надає право суду зняти арешт у випадках незавершеного виконавчого провадження, але на теперішній час іншого способу захисту прав позивача як власника заарештованого майна, крім постановлення рішення суду не існує. Таким чином, суд вважає, що на підставі зібраних по справі доказів та встановлених фактичних обставин справи, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявність в єдиному реєстрі заборон відомостей про арешт майна позивача накладеного в рамках неіснуючого на теперішній час виконавчого провадження призводить до порушення права позивача, яке підлягає відновленню.

Outcome: approved