Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що зроблений відповідний актовий запис № 12 від 27.01.2007 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості з приводу розміру участі останнього у здійсненні матеріальних витрат на утримання дітей, такий не допомагає матеріально, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини в твердій грошовій сумі дітей в розмірі 2500 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, від таких надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав, просив врахувати при винесенні рішення довідку про доходи (а. с. 21-22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 27.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №12 між сторонами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " (а.с.5). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.03.2009 року), [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.10.2014 року), батьками дітей зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 6, 7). За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Представник позивача просить стягувати аліменти на утримання кожної дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно. На обгрунтування зазначеної суми наводить пояснення, що відповідач працює на АЗС «WOG», проте відомостей про його заробітну плату у позивача немає. Відповідно до довідки №22/03-02 від 22.03.2021 року про доходи, [PERSON] працює у ТОВ «МОТТО РЕНТАЛ» та його дохід в період 01.09.2021 р. по 28.02.2021 р. становить 24633,12 грн. (вересень: 5980,16 грн, жовтень: 5711,52 грн., листопад: 5501,26 грн., грудень: 7440,16 грн.) (а.с. 23). За таких обставин, розмір аліментів у сумі 2500 грн. на кожну дитину може істотно вплинути на майновий стан відповідача, а тому суд вважає, що аліменти необхідно встановити в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на вищевикладене, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат для дитини, тощо. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію відповідача, суд доходить висновку, що аліменти необхідно встановити у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: partial