Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 27911,12 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2016 р. ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого кредитор зобов'язується надати позичальникові кредит в сумі 22500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, неустойки та інших платежів згідно визначених договором умов та графіка погашення кредиту. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідний кредит. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого станом на 07.02.2017 р. має прострочену заборгованість за тілом кредиту 19201, 23 грн., прострочку по тілу 7623,90 грн., відсотки за кредитом 68,40 грн. У зв'язку з порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку, розмір якої станом на 07.02.2017 р. становить 1017,59 грн. Відповідачу була направлена вимога про досудове врегулювання спору, однак на дату подання позову вона виконана не була. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.43-44). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п.п. 1,2,3 Оферти на укладання угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 01.09.2016 р. [PERSON] запропонував ПАТ "Альфа-Банк" укласти угоду про надання кредиту у в сумі 22500 грн., процентна ставка за користування кредиту 26 % річних (а.с.14-15). Акцептом пропозиції про укладання угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 01.09.2016 р ПАТ "Альфа-Банк" було підтверджено прийняття пропозиції тимчука [PERSON] про укладення з банком угоди та надання кредиту в розмірі 22500 грн. (а.с.16). Згідно частини 2 Анкети - заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа - Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» від 01.09.2016 р. сторони погодили, що підписанням цієї Анкети - заяви про акцепт Клієнт підтверджує, що зі змістом Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (4-12), яка оприлюднена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua, Правилами користування карткою(а.с.13), Тарифами ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.17), які є невід'ємною частиною договору, ознайомлений та цілком згідний. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено та підтверджено розрахунком заборгованості за кредитом від 01.09.2016 р. відповідачем порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість за угодою про надання кредиту від 01.09.2016 р., яка станом на 07.02.2017 р. складає 27911,12 грн, а саме: за тілом кредиту 19201, 23 грн., прострочка по тілу 7623,90 грн., відсотки за кредитом 68,40 грн., неустойка - 1017,59 грн. (а.с.24). 14 лютого 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушень (а.с.25), однак докази про зміну розміру заборгованості або про її відсутність сторонами до справи не долучалось. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків, штрафу підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, а відповідно позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536, 549, 551, 610, 612, 625, 629, 634, 638, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved