Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

У липні 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач послався на таке. [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті із-за відсутності майна, заяву про прийняття спадщини позивач не подавав, лише нещодавно Горохівська сільська рада повідомила, що він має право на земельну частку(пай), на площу 4,23 умовних кадастрових гектарів. При зверненні до відділу Снігурівського району головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, листом №В-55/0-0.35-54/149-21 від 30.06.2021 року йому повідомили, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по КСП "Маяк" [PERSON] отримав в 11.09.1997 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК № 01744097, на площу 4,23 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (пай) 15494 грн 49 коп. За звернення до нотаріальної контори, йому відмовлено в оформленні спадкових прав за законом за пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважними причини такого пропуску, у зв`язку з тим, що йому було невідомо про наявність спадкової земельної ділянки. Батько багато років хворів та осліп, тому не мав можливості скласти заповіт, а останні дні життя знаходився в психоневрологічному інтернаті. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, з викладених у позові підстав просив про їх задоволення. Зазначив, що йому ніхто не повідомив про наявність спадкового майна. Представник відповідача надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого за актовим записом № 76, що вчинений 05 грудня 2011року, місце реєстрації смерті: виконавчий комітет Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів по КСП "Маяк" в межах території Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, на підтвердження чого позивачем надано лист Відділу у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 130 червня 2021року №В-55/0-0.35-54/149-21 (а.с.11). Позивач у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, як рідний син спадкодавця. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 12 лютого 1957 року, актовий запис № 5 від 15 січня 1957 року, де в графі батько зазначений ( російською мовою) " [PERSON] " (а.с. 9). Інших спадкоємців померлого, які б прийняли спадщину, не встановлено, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, про що свідчить лист завідуючої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. від 28.07.2021 року №923/01-16 та інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 65765328 від 27.07.2021 р. (а.с.24-25). Згідно довідки вих № 245/04 від 01 липня 2021 року виданої директором Лупаревського психоневрологічного інтернату Зубанич В.М., померлий [PERSON] , проживав та був зареєстрований в інтернаті, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на повному державному утриманні з 12.11.2011 року по 01.12.2011 року (день смерті) (а.с.5). Листом завідувача Вітовської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07 липня 2021 року, уповноваженій позивачем [PERSON] , було роз`яснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , за пропуском встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с.3). Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ст.1270 ЦК України. Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ст.1272 ЦК України не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. За п. 2 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, постанові від 24 січня 2020 року у справі № 192/1663/17). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса сплив 01 червня 2012 року. Обгрунтовуючи позов, позивач поважними причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] вказав на те, що був необізнаний про наявність спадкового майна та просить суд врахувати те, що він тривалий час піклувався, лікував та проживав однією сім"єю з батьком. Суд вважає, що вказані обставини не свідчать про існування поважних причин у розумінні ст. 1272 ЦК України. Факти необізнаності про наявність спадкового майна самі по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що він, з незалежних від нього обставин чи в іншій спосіб, не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки надані позивачем докази не підтверджують неможливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. З урахуванням викладеного, оскільки позивач за відсутності будь-яких поважних причин не вчиняв дій з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, то підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed