Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі ДРАЦСу Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 63. Даний шлюб вони уклали вперше. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, як зазначає позивачка, стало те, що в останній рік сумісного життя, відповідач почав відноситися до неї з неповагою, вчиняти дома скандали, в ході яких жорстоко бив останню, в стані алкогольного сп'яніння розбиває меблі, стекла в будинку. Між ними виникло непорозуміння, почуття кохання та поваги зникло. Оскільки сім'я фактично розпалась ще рік тому, позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, повідомивши суд, що наданий їм термін на примирення позитивних результатів не дав, так як відносини між ними не покращились. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 03.09.2011 року (а.с.6), 03.09.2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 63. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно однією сім"єю, не проживають, примирення не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, та в самому позові, остання просила відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved