Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. Поруч з її квартирою, в одному поза квартирному коридорі тамбурі, раніше розташовувалися квартири № 28 та № 29. Після реконструкції квартир № 28 та № 29 власником переобладнаної квартири, на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року став [PERSON]. 24.04.2014 року відповідач [PERSON] самовільно захопив частину коридору загального користування, встановив вхідні двері до обєднаної квартири впритул до дверей її квартири, чим грубо порушив її права. Встановлення таким чином дверей потягло для неї незручності, оскільки при відкриванні дверне полотно до квартири відповідача повністю перекриває дверне полотно її квартири. В результаті встановлення відповідачем дверей перегородки впритул до дверного пройму входу до її квартири, він значно зменшив площу коридору загального користування, вона втратила можливість занести та винести меблі в свою квартиру, так як не можливо розвернути габаритні предмети внаслідок маленьких розмірів коридору, який залишився повз її двері, вона позбавлена технічної можливості замінити вхідні двері до своєї квартири без зменшення дверного отвору. Захоплення місць загального користування призвело до зменшення місця загального користування, ізольована від її доступу труба центрального опалення, внаслідок чого у зимовий період на сходовий клітині та у її квартирі стало значно холодніше. За захистом свого порушеного права щодо вільного доступу та користування власним майном та вільного використання місцем загального користування вона зверталася до державних органів, але її права відновлені не були. В результаті протиправних дій відповідача, вона зазнала душевних страждань, які викликані розумінням незаконності дій відповідача в поєднанні з її безсиллям щодо реалізації прав власника і тривалого часу, витраченого на поновлення свого порушеного права, необхідністю звертатися до різних органів. Тому просила зобовязати відповідача демонтувати самовільно встановлені двері перегородку у поза квартирному коридорі загального користування тамбурі, який розташований на пятому поверсі біля квартир № 27 та № 28 в будинку № 44 по вулиці Грозненській в м. Харкові; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5 000, 00 грн., а також судовий збір в розмірі 243, 60 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечував, зазначив, що [PERSON] є власником реконструйованої квартири [ADDRESS] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року, яке набрало чинності. Вважає, що задоволення позову призведе до зменшення площі квартири та порушенню прав відповідача, як власника. Зазначив, що [PERSON] має всі необхідні дозволи, правомірність його дій перевірялась і порушень не встановлено, власником спірного приміщення місць загального користування є Харківська міська рада, балансоутримувачем є КП «Жилкомсервіс». Зазначив, що спір щодо нібито самовільного захоплення приміщень загального користування тамбуру на 5 поверсі будинку № 44 по вулиці Грозненській в м. Харкові вже вирішено судом. Заява [PERSON] ґрунтується на тих же самих підставах, що й заява Харківської міської ради, яка діяла в інтересах жильців вказаного будинку, про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року, у задоволенні якої було відмовлено й ухвала набрала чинності. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов. Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання, будучи повідомленим про день та час слухання справи, не зявився. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані ними докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності від 20.07.2015 року, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/9557/13-ц від 30.10.2013 року, яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказані квартири знаходяться на пятому поверсі девятиповерхового будинку № 44 по вулиці Грозненській в м. Харкові. Як вбачається з рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/9557/13-ц від 30.10.2013 року, цивільної справи № 646/9557/13-ц, матеріали якої були досліджені у судовому засіданні, Ми рошникову О.І., на підставі свідоцтва про право власності від 14.07.1999 року, р.н. 9-99-197936, належала квартира [ADDRESS] загальною площею 37,5 кв.м. 30.01.2001 року [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] загальною площею 25,9 кв.м., про що укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу, зареєстрований в КП «ХБТІ» 22.02.2001 року. 28.10.2013 року КП «ХБТІ», за результатами проведеної технічної інвентаризації, виготовило технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] загальною площею 65,8 кв.м. Як вбачається з рішення суду позивачем реконструйовано квартири № 28 та № 29 без належної проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт. Даних на передачу у власність [PERSON] у встановленому порядку місць загального користування матеріали цивільної справи № 646/9557/13-ц не містять. Статтями 382, 383 ЦК України квартира визначена як окремий об'єкт права власності і передбачене право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст.. 369 \~ та ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", відповідно до яких \~ власникам квартир багатоквартирного будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування будинку квартир багатоквартирного будинку, користування та розпорядження якими відбувається лише за згодою, і які одночасно є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, та не зясував, чи є дозвіл співвласників квартир будинку на проведення переобладнання, вирішивши питання про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі. Судом встановлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи відсутній план пятого поверху вказаного житлового будинку, що типовим поверхом для цього типу будинку є другий поверх. Як вбачається з даних технічних паспортів на квартири [ADDRESS]. Грозненський, 44 м. Харкова, виготовлених до реконструкції квартир відповідачем, даних типового плану вхід до вказаних квартир сторін знаходився у коридорі загального користування. З технічного плану на обєднану квартиру вбачається, що площу квартири збільшено за рахунок місць загального користування: вхідні двері-перегородка до реконструйованої квартири № 28 самовільно перенесені так, що колишні вхідні двері у квартири 28 та 29 знаходяться за самовільно встановленими дверима - перегородкою і частина коридору (тамбуру) загального користування, де знаходилися вхідні двері до квартир відповідача, увійшла у загальну площу квартири відповідача. Зазначені обставини підтверджуються даними листа КП «Жилкомсервіс» від 07.05.2014 за результатами розгляду звернення позивача, в якому зазначено, що при комісійному обстеженні встановлено, що при реконструкції квартир № 28 та № 29 [PERSON] самовільно захопив частину коридору загального користування, встановив вхідні двері в притул до квартири № 27. При відкриванні двері до квартири № 28 дверне полотно перекриває вихід з квартири № 27, чим погіршує евакуацію. [PERSON] виписано попередження про необхідність перевлаштування двері. Аналогічна інформація міститься у листі Харківської міської ради від 28.07.2014 року, Департаменту житлового господарства від 24.06.2014 року. Зазначені обставини підтверджуються даними фотографій розташування вхідних дверей у квартири сторін у справі. Таким чином, судом встановлено, що шляхом самовільного перенесення дверей перегородки до квартири № 28, відповідач у справі без згоди позивача безпідставно включив приміщення тамбуру та коридору, які знаходяться в спільному користуванні власників квартир №; 27 та 28, чим створив перешкоди в користуванні приміщенням коридору та тамбура позивачу. Тому порушене право позивача підлягає захисту, а позов в частині покладення на відповідача обовязку демонтувати самовільно встановлені двері перегородку у поза квартирному коридорі загального користування тамбурі, який розташований на пятому поверсі біля квартир № 27 та № 28 в будинку № 44 по вулиці Грозненській в м. Харкові задоволенню. Заперечення представника відповідача щодо того, що позивачем не доведено, що мало місце самовільне захоплення місць загального користування сторін у справі, спростовуються наведеними вище доказами. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі № 646/9557/13-ц від 30.10.2013 року та ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова про відмову у задоволенні заяви третьої особи Харківської міської ради від 15.01.2015 року про перегляд за ново виявленими обставинами вказаного рішення суду, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.03.2-05 року, оскільки предметом судового розгляду було визнання права власності на реконструйовані квартири № 28 та 29 в будинку № 44 по вулиці Грозненській в м. Харкові, а не місць загального користування, які знаходяться у праві спільної сумісної власності сторін у справі. Належних та допустимих доказів щодо правових підстав для включення до складу квартири місця загального користування сторона відповідача суду не надала. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. \~ Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~ Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо того, що в результаті неправомірних дій відповідача, яке тривало протягом більше, ніж рік, небажання добровільно відновити порушене право., як власника, необхідність витрачати час на відновлення порушеного права призвело до моральних та душевних страждань. Проте, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає правильним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а позов в цій частині задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесенні позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial