Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй архівної довідки № 01-52/832 від 21.12.2016 року, виданої трудовим архівом Білозерського району Херсонськької області. Вказаний факт заявниця просить встановити з метою реалізації нею права на призначення пенсії. При зверненні до УПФУ заявнику повідомили, що архівна довідка не ідентифікується з паспортними даними та свідоцтвами про укладення шлюбу заявника в частині повноти вказаного прізвища. У зв»язку з цим, заінтересована особа відмовила заявниці в допризначенні пенсії, у зв»язку з чим вона звернулась до суду. Заявниця в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечувала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявник згідно даних паспорта - [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника Серії [NUMBER] в графі «батько» вказано на російській мові "[PERSON]", в графі «мати» вказано на російській мові - " [PERSON]" (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 14 жовтня 1976 року зареєстровано шлюб Глодоським сільЗАГС Новоукраїнського району Кіровоградської області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 12 лютого 2002 року зареєстровано шлюб Глодоською с/радою, Новоукраїнського району Кіровоградської області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (а.с.7). Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Новоукраїнському районі Кіровоградської області № 02 від 13.01.2017 року, при проведенні перевірки змісту та належного оформлення наданих документів було встановлено, що архівна довідка не ідентифікується з даними паспорта та свідоцтвами про укладення шлюбу заявника в частині повноти вказаного прізвища (а.с.11). Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч. 1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог Закону України «Про Пенсійне забезпечення», а також Постанови Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дані про особу для довідок для призначення пенсії заносяться в довідки із особових справ осіб, що працювали на підприємстві, та наказів по підприємству. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку вона не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про належність саме заявнику архівної довідки № 01-52/832 від 21.12.2016 року виданої трудовим архівом Білозерського району Херсонськької області свідчить і той факт, що в трудовій книжці, оформленій на ім'я заявниці та у довідці співпадають дати та записи про періоди роботи заявника. На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду її паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, трудова книжка, копії свідоцтв про одруження, які підтверджують належність заявнику документів, належність яких вона просить встановити. За наведених обставин, суд вважає доведеним, що архівна довідка № 01-52/832 від 21.12.2016 року видана трудовим архівом Білозерського району Херсонськької області в дійсності належить заявниці [PERSON]. Зважаючи на те, що даний факт підтверджений письмовими доказами, іншим шляхом встановити факт належності заявнику архівної довідки неможливо, та враховуючи, що спір по підтвердженню трудового стажу відсутній, а встановлення належності вказаного заявнику документу необхідно заявнику для допризначення пенсії, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved