Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №46/2007 від 02 березня 2007 року в сумі 83 676,00 грн. та 836,76 грн. витрат по сплаті судового збору. Публічне акціонерне товариством "Альфа-Банк" є правонаступником прав та обов'язків "Публічного акціонерного товариства комерційного промислово-інвестиційного банку", а згідно договору відступлення права вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило, а ПАТ "Альфа-Банк" прийняло право вимоги за кредитним договором №46/2007 від 02 березня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 02 березня 2007 року з відповідачем було укладено кредитний договір №46/2007, згідно якого йому надано кредит в сумі 11 000,00 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 07 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 83 676,00 грн., а саме: за кредитом 71 801,92 грн., по відсотках 3 563,54 грн., заборгованість по пені за останній рік 8310,29 грн. Також позивач вказує, що кредитним договором передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, він, позивач, має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту. Відповідачеві направлялась вимога про дострокове повернення кредиту, на яку він жодним чином не відреагував. З огляду на викладене позивач вимушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з'явився, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №46/2007, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 11 000,00 доларів США (а.с.5). На виконання умов кредитного договору позивач перерахував на особовий рахунок відповідача обумовлену договором суму кредиту, тобто, виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач зобов'язувався сплачувати щомісячно платежі з повернення кредиту, процентів за його користування та інші платежі за договором, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору та його невід'ємною частиною (а.с.10). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, сума якої станом на 07 липня 2015 року становить 83 676,00 грн., з них: за кредитом 71 801,92 грн., по відсотках 3 563,54 грн., по пені за останній рік 8 310,29 грн.. Позивачем направлялась відповідачеві вимога про досудове повернення кредиту за вих. № ПБ/15 від 14 липня 2015 року, однак таку залишено відповідачем без реагування (а.с.35). Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами, а саме: копією кредитного договору №46/2007, укладеного між сторонами 02 березня 2007 року, довідкою про розрахунок заборгованості за кредитним договором та розрахунком заборгованості, іншими письмовими доказами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 15 Розділу 2 "Загальні умови кредитування фізичних осіб в ПАТ "Альфа-Банк" кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено право банку в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Виходячи з викладеного вище, враховуючи те, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, у позивача на підставі положень чинного законодавства та умов кредитного договору виникло право вимагати дострокового виконання ним зобов'язань за договором, включаючи право на неустойку, тому суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, та з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 83 676,00 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на наведене, оскільки позивачем понесено витрати по сплаті судового збору в сумі 836,76 грн., що стверджується меморіальним ордером №671311 від 20 липня 2015 року, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved