Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень до досягнення нею повноліття, повнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1200 гривень щомісячно до закінчення ним навчання, та аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень.\~\~\~ 11 квітня 2017 року позивач збільшила розмір позовних вимог та просила також стягувати з відповідача додаткові витрати на навчання сина [PERSON] в розмірі 5000 грн. на рік та на навчання дочки [PERSON] в розмірі 2000 грн. на рік. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 07 квітня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у сторін 06 червня 1995 року народився син [PERSON], який на даний час є повнолітній. Проте, він продовжує навчання у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на денній, платній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Також у їхній сімї є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка є студенткою Івано-Франківського коледжу Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет ім. Василя Стефаника» та навчається на І курсі денної, державної форми навчання, стипендії не отримує. У звязку з тим, що діти навчаються вони потребують додаткових витрат повязаних із проїздом до навчального закладу, оплатою за житло в період навчання та інших витрат, зумовленими їх проживанням та навчанням в м. Івано-Франківськ. На даний час діти перебувають на її утриманні та вихованні. Вона самостійно не спроможна утримувати дітей, оскільки важко хворіє. ЇЇ лікування вимагає значних коштів, а тому пенсія в розмірі 1247 гривень, яку вона отримує по інвалідності, є недостатньою, щоб матеріально їх забезпечити. У звязку з цим вони потребують утримання від відповідача, який працездатний, тому має можливість надавати грошову допомогу на її утримання та на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій обов'язок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просили їх задоволити.\~\~\~\~\~\~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 600 грн., на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. Проте, заперечив щодо задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів на її утримання та додаткових витрат на дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серія І-НМ №216230, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 26 вересня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 13 листопада 2000 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №075811, виданим 17 січня 2001 року Сарниківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей\~моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ч.1\~ст.184 СК України\~за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік»\~для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Як вбачається із довідки Державного вищого навчального закладу Прикарпатський національний університет імені [PERSON] №02125266 від 07 березня 2017 року студентка [PERSON] за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року отримала стипендію в загальному розмірі 3\~421,00 грн. Батьки дитини повинні забезпечити для неї утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. \~\~\~ \~За змістом\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз'яснень, даних у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на денній, платній формі навчання, що підтверджується\~\~ договором про підготовку магістра №ПІ-16-063 від 09 серпня 2016 року. Згідно\~ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, працює на тимчасових роботах, а тому виходячи з обов'язку кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дітей, суд прийшов до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 900,00 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 850,00 гривень щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на позивачку, як дружину, яка стала непрацездатною, то вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік»\~для осіб які втратили працездатність установлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВ №0371713 від 08 вересня 2014 року [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання без переогляду. Судом встановлено, що позивач щомісячно отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1247 грн., що підтверджується довідкою Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №442 від 14 березня 2017 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в силу положень ст. 75 СК України позивачка є непрацездатною особою, оскільки є інвалідом III групи та на час звернення до суду із зазначеним позовом отримувала пенсію, яка забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом, а тому вона відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 СК України не належить до осіб, які мають право на утримання. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання сина [PERSON] в розмірі 5000 грн. на рік та на навчання дочки [PERSON] в розмірі 2000 грн. на рік, з огляду на наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). Отже, виходячи з аналізу вказаних норм додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Отже, норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах в даному випадку на повнолітнього сина , що викликані особливими обставинами. Щодо стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки то суд вважає, що навчання в навчальному закладі, безпосередньо не пов'язане з особливостями розвитку здібностей дитини, тому вирішення питання здобуття дитиною освіти має здійснюватися за погодженням з батьками дитини і оплата вартості за навчання не може бути визнана як понесення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами і відповідно на відповідача не може бути покладено обов'язок по їх оплаті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1\~ст.191 СК України). \~\~\~\~ Стягнення аліментів розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 22 лютого 2017 року і проводити до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, стягнення аліментів на [PERSON] проводити до досягнення нею повноліття. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1\~\~ст. 367 ЦПК України\~\~ і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно дост.79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановленийЗаконом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів справи вбачається, що адвокат [PERSON] надавав позивачу по справі правову допомогу. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтверджуються квитанцією про оплату наданих послуг, що міститься в матеріалах справи. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Крім цього, суд враховує положення ч.3\~ст.88 ЦПК України, де вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial