Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс", третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 22.11.2016 року о 18 год. 50 хв. у м. Києві по вул.Драйзера, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] та тролейбуса «ЛАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] - водія тролейбуса Комунального підприємства "Київпастранс". Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року у справі № 254/1199/17 у вищевказаній ДТП [PERSON] , який працює у відокремленому підрозділі КП «Київпастранс» - Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо на посаді водія, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП. Позивач зазначає, що роботодавець водія тролейбуса КП «Київпастранс» відмовився у добровільному порядку відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду, що призвело до необхідності здійснення ремонту автомобіля за власний кошт. На підтвердження вартості заподіяних збитків зазначив, що вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок ДТП складає 29052,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ТОВ «Крафтмор Україна» № 87 від 16.12.2016 року та квитанцією про оплату робіт. Посилаючись на приписи статей 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 29 052,00 гривень на відшкодування моральної шкоди та 7000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судове засідання 09.04.2019 представник позивача не з`явилися, подав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності. При цьому, у судовому засіданні 1 квітня 2019 року представник позивача позовні вимог підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідач не відшкодував спричинені збитки, завдані в результаті ДТП його працівником. Як на підставу для відшкодування моральної шкоди посилався на те, що автомобіль «Volkswagen Transporter» використовувався позивачем в робочих цілях. Його пошкодження призвело до вимушених незручностей у робочому процесі, сам по собі факт пошкодження автомобіля спричинив моральні страждання позивача. Крім того, позивачу знадобилося декілька років до розгляду даної справи у суді для відновлення його порушених прав. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неузгодженість дат складання Акту виконаних робіт 16.12.2016 та Акту огляду автомобіля 01.12.2016, також на не надання позивачем договору про проведення оцінки майна та недоведеністю позовних вимог про понесення моральних страждань. Крім того, представник відповідача вказувала на те, що в Протоколі огляду автомобіля значиться значно менший перелік робіт, а ніж в Акті виконаних робіт, у зв`язку з чим просила не включати до відшкодування вартість антикорозійної обробки та ремонту пройми вітрового скла. Третя особа по справі [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2016 року о 18 год. 50 хв. у м. Києві по вул.Драйзера, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , та тролейбуса «ЛАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 року у справі № 254/1199/17 винним у даній ДТП визнано [PERSON] - водія тролейбуса Комунального підприємства "Київпастранс" (а.с. 5). Встановлено, що власником автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). 01.12.2016 було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , оцінювачем [PERSON] . ТОВ «Сател Груп», під час якого був присутній представник Комунального підприємства "Київпастранс" - Бурлака О.Д. та позивач [PERSON] У протоколі огляду транспортного засобу від 01.12.2016 зафіксовано перелік пошкоджень автомобіля (а.с.79). На підставі Протоколу огляду автомобіля від 01.12.2016 було складено Звіт №5653/12/16 про оцінку транспортного засобу від 05.12.2016 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 18 060,29 грн. (а.с.65-87). За складання Звіту про оцінку вартості матеріального збитку позивач сплатив 850 грн. (а.с.91). При цьому, сума збитків, завдана позивачу відповідачу відшкодована не була, що стало підставою для проведення ремонту автомобіля за власний кошт. Так, відповідно до Акту виконаних робіт № 87 від 16.12.2016 щодо ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 29 052,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 7). Відповідно до квитанції №34 від 16.12.2016 року ТОВ «Крафтмор Україна», позивач сплатив за проведений ремонт 29 052,00 грн. (а.с. 92). 15.03.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо відшкодування збитків у розмірі 29 052,00 грн. та 850,00 грн. (а.с. 10), однак листом від 20.04.2017 відповідач у виплаті відшкодування відмовив (а.с.9). Зважаючи на те, що саме [PERSON] є винним у спричиненні збитків [PERSON] , та на момент ДТП він виконував трудові обов`язки у відокремленому підрозділі КП «Київпастранс» - Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо, будучи водієм тролейбуса, відповідно до ст. 1172 ЦК України спричинену з його вини майнову шкоду повинен відшкодувати його роботодавець - відповідач по справі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується факт заподіяння шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди та законність вимог позивача про стягнення з відповідача відшкодування реальних збитків. В той же час, вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача вартості антикорозійної обробки у розмірі 180 грн., з яких 36 грн. ПДВ, а всього 216 грн., оскільки дану опцію суд вважає покращенням автомобіля, що не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Що стосується тверджень представника відповідача про неможливість стягнення з Комунального підприємства "Київпастранс" вартості ремонту пройми вітрового скла, суд не вбачає дані твердження слушними, адже судом достеменно встановлено факт пошкодження даху автомобіля внаслідок падіння на нього стороннього предмета, що потягло деформацію пройми вітрового скла, яке замінювалося. А відтак вважає доцільним ремонт пройми вітрового скла для встановлення такого скла. За таких обставин, на користь [PERSON] необхідно стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" 28 836,00 грн. (29052,00 грн.- 216,00 грн.) відповідно до Акту виконаних робіт 16.12.2016. Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 1172 ЦК України покладає обов`язок відшкодувати моральну шкоду також на роботодавця працівника, з вини якого спричинену моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд вважає справедливою сумою 3 000 грн., адже така сума здатна покрити моральні страждання особи, понесені нею у зв`язку з пошкодженням її майна та необхідністю здійснення судового захисту порушених прав. Доказів про понесення страждань,які необхідно компенсувати більшою сумою, позивачем не надано. Відповідно до ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У той же час, згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь [PERSON] 28 836,00 грн. на відшкодування майнової шкоди та 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відшкодувати 850 грн., сплачених за складання звіту про оцінку вартості збитків, позивач не просив. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий сбір у сумі по 1280,00 грн. ( по 640,00 грн. з вимоги про відшкодування майнової шкоди та. з вимоги про відшкодування моральної шкоди). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial