Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У серпні 2015р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (далі - ПрАТ «Європейський страховий союз»), [PERSON], посилаючись на те, що останній 20.05.2015р. о 17год. 50хв. керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Одесі по вул. Старопортофранківська, 101, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), не вибрав безпечний інтервал та дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], що рухався попереду нього та яким керувала [PERSON] Після чого автомобіль «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем ««Тойота Hiace», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2015р. [PERSON] був визнаний винним в порушенні п.13.1 ПДР України і у вчиненні ДТП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. У зв'язку з тим, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» за полісом №АШ/4957247, позивач 21.05.2015р. звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, додавши до зазначеної заяви усі необхідні документи. Позивач зазначав, що відповідно до звіту №132/15 експертного авто товарознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], яка визначається як сума вартості відновленого ремонту без врахування фізичного зносу деталей, що змінюються та складає 92003,61 грн., з яких вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складає 42487,70 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» за полісом №АШ/4957247, позивачка посилаючись на вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961-1У) просила суд винести рішення, яким стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 41987,70грн., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1300,00грн., витрати на відправку телеграми в розмірі 57,99грн., витрати за евакуацію автомобіля в розмірі 350,00грн. Крім того, посилаючись на вимоги ст.ст.1187,1192 ЦК України позивачка також просила суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду за пошкодження автомобіля в розмірі 49515,91грн., витрати на відправку телеграми в розмірі 80,99грн., а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. Представник позивача, діючий за довіреністю від 31.07.2015р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність та просив суд винести рішення з урахуванням часткових його заперечень на позовні вимоги (а.с.69-70). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, щодо нього не визнав, та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України №1961-1У) та розділом третім главою 82 книги п'ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що 20.05.2015р. о 17год. 50хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Одесі по вул. Старопортофранківська, 101, в порушення п.13.1 ПДР України, не вибрав безпечний інтервал та дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду нього. Після чого автомобіль «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем ««Тойота Hiace», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с.6-7). 30 жовтня 2012р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Після реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка - «[PERSON]». Відповідно до довідки ДАІ, виданої на ім'я [PERSON], в результаті ДТП, яка сталася 20.05.2015року автомобіль марки Hyundai Elantra», д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с.11). Причиною зіткнення транспортних засобів стало порушення водієм [PERSON] п.13.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306. Вина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2015р., відповідно до якої останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340,00грн. (а.с.12). Згідно з висновком №132/15 від 08.07.2015р. вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику автомобіля марки «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], складає 42487,70 грн. (13-56). З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Європейський страховий союз» за полісом №АШ/4957247. Встановлено, що 21.05.2015р. позивач звернулася до ПрАТ «Європейський страховий союз» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та виплату страхового відшкодування, додавши усі необхідні документи, але страховиком до теперішнього часу виплату страхового відшкодування не здійснено (а.с.50). Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі - Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Таким чином, відповідно до висновку №132/15 від 08.07.2015р. вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена позивачці, як власнику автомобіля марки «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], складає 42487,70 грн. Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992р. N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Відповідно до ст.3 Закону України №1961-1У обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України № 1961 -1У у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 9 Закону №1961-1У встановлено, що розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1 Закону України №1961-1У потерпілі - це треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода. Статтею 29 Закону України №1961-1У передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством... Пунктом 36.2 ст.36 Закону України №1961-1У передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, та сторонами не заперечувалося, що станом на теперішній час ПрАТ «Європейський страховий союз» не виплатило [PERSON] страхове відшкодування. Пунктами 36.4., 36.5 ст. 36 Закону України №1961-1У передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Відповідно до полісу №АШ/4957247 ліміт суми за шкоду заподіяну майну потерпілої, становить 50000,00грн., розмір франшизи становить 500,00 грн. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Таким чином, сума страхового відшкодування за мінусом суми франшизи, становить 41987,70 грн., яка підлягає стягненню з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивачки. Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (п.5 ч.1 ст. 989 ЦК, п.5 ч.1 ст.991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися , чи є ця подія страховим випадком. Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зі змісту часткових заперечень ПрАТ «Європейський страховий союз» на позов 08-02/561 від 16.10.2015р. вбачається, що ПрАТ «Європейський страховий союз» визнало у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з нього на її користь страхового відшкодування у сумі 41987,70грн., витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1300,00грн., витрат на відправку телеграми в розмірі 57,99грн. та витрат за евакуацію автомобіля в розмірі 350,00грн. (а.с.69-70). За таких обставин, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги не підлягають доказуванню, і з ПрАТ «Європейський страховий союз» необхідно стягнути на користь позивачки страхове відшкодування у сумі 41987,70грн., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1300,00грн., витрати на відправку телеграми в розмірі 57,99грн., та витрати за евакуацію автомобіля в розмірі 350,00 грн. Що стосується, позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивачки майнової шкоди за пошкодження автомобіля в розмірі 49515,91грн., витрат на відправку телеграми в розмірі 80,99грн., а також судових витрат, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є не обґрунтованими та незаконними. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку експерта №132/15 від 08.07.2015р. матеріальна шкоди, яка була спричинена власнику автомобіля марки «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER], складає 42487,70грн., що не перевищує ліміту страхового відшкодування. За таких обставин суд вважає, що страхового відшкодування в сумі 41987,70грн., яке повинно сплатити ПрАТ «Європейський страховий союз» достатньо для повного відшкодування шкоди, заподіяної позивачці. Позивач у своєму позові не ставить питання про стягнення з [PERSON] на її користь франшизи в сумі 500,00 грн., а тому дане питання не розглядається судом, оскільки згідно з нормами діючого законодавства суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі за вимогами майнового характеру складає 932,93 грн., які були сплачені позивачем при зверненні до суду. Оскільки позовні вимоги задоволенні частково, то з ПрАТ «Європейський страховий союз» необхідно стягнути судовій збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, який складає 487,20 грн.

Outcome: partial