Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що [PERSON] тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у вихованні дитини участі не приймає та свої батьківські обов'язки не виконує. На даний час відповідач працює на Укрзалізниці, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Оскільки син потребує постійного догляду, нормального харчування, одягу, що вимагає значних коштів, які позивач не здатна повністю забезпечити, то вона звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 25% від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково повідомила, що 18 вересня 2015 року шлюб між ними розірвано. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Разом з тим, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 18 вересня 2015 року, що підтверджується поясненнями сторін. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.08.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 16). З довідки МКП "ЖЕК №15" № 2430 від 16.09.2015 року судом встановлено, що син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Так, судом враховується, що син сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, працює в Центрі механізації колійних робіт, інших утриманців не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів малолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 часини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 23.10.2015 року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved