Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, який обґрунтовував тим, що 21 листопада 2016 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" та товариством з обмеженою відповідальністю "[PERSON] ЛТД" (далі - ТОВ "[PERSON] ЛТД") було укладено договір № 1051891 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 22 грудня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Опель», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої\~ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП склала 8093,58 грн. На виконання умов Договору та відповідно до заяви страхувальника позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО у розмірі 8093,58 грн. На підставі\~ст. 27 Закону України "Про страхування",\~ст. 993 ЦК України, позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику страхове відшкодування за договором № 1051891 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 21 листопада 2016 року, то до нього, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрою є [PERSON] Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Не погоджувалась з запереченнями відповідача проти позову, вважала, що вони ґрунтуються лише на припущеннях. В подальшому надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що сам факт ДТП не оспорює, однак пошкодження завдані автомобілю, були незначними. Вартість відновлювального ремонту не могла становити 8093,58 грн. В подальшому будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Заслухав доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. 21 листопада 2016 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс" (страховик) та ТОВ "[PERSON] ЛТД" (страхувальник) було укладено договір №1051891 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією автомобіля «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] (а. с. 7-15). 22 грудня 2016 року в районі будинку № 13 по пр. Слобожанському у м. Дніпрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Фольксваген» номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Опель» номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої\~ст. 124 КУпАП\~(а. с. 19). Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, з викладеного слідує, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22 грудня 2016\~\~року\~\~за\~\~участю\~\~автомобіля\~\~ «Фольксваген» номерний знак [NUMBER],\~та\~\~автомобіля «Опель» номерний знак [NUMBER], є [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22 грудня 2016 року, автомобіль, власником якого є ТОВ "[PERSON] ЛТД", отримав механічні пошкодження. На підставі повідомлення страхувальника про подію із застрахованим автомобілем, рахунку СТО ТОВ «Гранд Авто» (а.с. 21), розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 5) та висновку щодо розміру заподіяної шкоди (а.с. 6), ПрАТ «Європейський страховий альянс» складено страховий акт № 2404/16/50/ТР25/00/2 від 14 березня 2017 року (а.с. 4). Так, відповідно рахунку СТО ТОВ «Гранд Авто» (а.с. 21) №КС00006405 від 23 грудня 2016 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу становить 8093,58 грн. У відповідності до копії платіжного доручення № 01966 від 14.03.2018 року, ПрАТ «Європейський страховий альянс» на рахунок СТО ТОВ «Гранд Авто», перераховано 8093,58 грн. (а.с. 26). Таким чином, вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП, склала 8093,58 грн. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з вимогами\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»,\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 4 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.\~\~\~\~ Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Отже, враховуючи, що позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Аргументи відповідача, щодо незгоди з визначеним розміром вартості відновлювального ремонту, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем в обґрунтування своїх аргументів не заявлялось клопотання про призначення експертизи, та (або) не надано суду жодного доказу стосовно іншої вартості відновлюваного ремонту пошкодженого в результаті ДТП застрахованого автомобіля, а тому суд приймає до уваги розмір збитків, підтверджений належними доказами позивачем. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved