Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що з 17.04.2010 до 15.11.2017 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення і до цього часу відповідач бачив дитину один раз, аліментів на дитину не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Дитина від батька не отримала жодного подарунку на день народження. Відповідач не цікавиться життям дитини, не відвідував і не відвідує її вдома, жодного разу не цікавився дитиною в школі. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав по відношенню до дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались. Відзив на позов не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 21.07.2021, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - відповідач по справі [PERSON] . Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2017, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту про проживання особи без реєстрації від 21.04.2021, [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована у [ADDRESS] , проживає без реєстрації у [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно довідок адміністрації Чернігівської ЗОШ № 30 від 24.03.2021 №№ 28, 29, за час навчання [PERSON] в школі, її вихованням і навчанням цікавилась тільки мати [PERSON] . Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів № 59574316 від 12.05.2021, виданої ст.. державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Чернігові, станом на 12.05.2021 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з 20.06.2019 по 11.05.2021 у сумі 52951,57 грн. Відповідно до протоколу індивідуальної психологічної консультації [PERSON] , учениці 5-Б класу ЗЗСО № 30 м. Чернігова, мати приділяє багато уваги вихованню доньки, постійно контролює виконання домашніх завдань. Батько, зі слів дитини, участі у вихованні та її житті не приймає. Рішенням виконавчого комітету від 15.07.2021 № 418 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, чим не виконує ст.ст. 150, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», тому суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved