Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

22.09.2020р. АТ "Акцент -Банк" звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 17 718 грн.58 коп. (а.с. №3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2020р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №28). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 19.12.2018р. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 19.12.2018р., після підписання якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши анкету-заяву від 19.12.2018р., відповідач погодився з запропонованими йому Умовами і Правилами надання банківських послуг, які разом з заявою складають кредитний договір SAMABWFC00001846841 від 19.12.2018р. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, процентів передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 27.08.2020р. становить 17 718,58 грн., з яких: 13 337,90 грн. - заборгованість по кредиту, 4 130,68 грн. - заборгованість по процентам. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 2 102 грн. В судові засідання по справі 28.01.2021р. та 29.03.2021р. представник позивача не з`явився, про дати розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на юридичну адресу реєстрації, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№29,30,37). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Шкапенко О.В. (діє на підставі довіреності від 24.03.2020р. -а.с.№20зв-21), в якій представник зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. №5зв). Відповідач - [PERSON] в судові засідання по справі 28.01.2021р. та 29.03.2021р. двічі поспіль не з`явився, про дати розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації. Згідно відповіді наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 08.10.2020р. (а.с.№24) відповідач зареєстрованим не значиться, згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 24.11.2020р. також відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. №27). Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачу, були повернуті за зворотньою адресою з відміткою "за закінченням терміну зберігання" та "адресат за адресою відсутній" (а.с. №31,38). Крім того, про дату та час розгляду справи на 29.03.2021р. відповідач повідомлявся шляхом направлення sms-повідомлення та розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.№35,36). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.12.2018р. [PERSON] звернувся до АТ "Акцент-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 19.12.2018р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. З підписанням відповідної анкети-заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими йому для ознайомлення Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. №7). Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором SAMABWFC00001846841 від 19.12.2018р. станом на 27.08.2020р. в розмірі 17 718,58 грн., з яких: 13 337,90 грн. - заборгованість по кредиту, 4 130,68 грн. - заборгованість по процентам. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№6), який долучений до позовної заяви. Відповідність розрахунку не була спростована відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача. Судом встановлено, що 19.12.2018р. відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (а.с. №7зв-8). В кінці паспорту відповідач підписом погодив наступне: ''Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`ясненя наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором''. Як зазначає позивач, на підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна" зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Так, підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" містить наступні основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія з пільговим періодом використання; сума ліміту по карті "Універсальна" - до 50 000 грн; строк договору, місяців - 240 місяців; процентна ставка: у пільговий період 0,000001 % річних, базова процента ставка 46,8 % річних для карти "Універсальна", тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди); процентна ставка, яка використовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 7,8% у місяць (застосовується у випадку наявності простроченої заборгованості). Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування карткового рахунку. Заперечень щодо підпису паспорту споживчого кредиту відповідачем не надано. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором SAMABWFC00001846841 від 19.12.2018р. вказує на використання [PERSON] кредитних коштів та часткового погашення заборгованості. Також з розрахунку вбачається, що відповідач допустив прострочення погашення чергових платежів заборгованості по тілу кредиту та повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав чим порушив вимоги ст.ст. 1049,1054 ЦК України, а отже відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України позивач має право вимагати стягнення всієї заборгованості за наданим кредитом у розмірі 13 337 грн.90коп. Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем іншими належними доказами. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розрахунок відсотків за користування кредитними коштами банком здійснено за відсотковою ставкою визначеною в паспорті споживчого кредиту 46,8% річних, а отже, враховуючи, що боржник прострочив виконання грошового зобов`язання та під час розгляду справи наявність та розмір заборгованості, відповідність розрахунку не були спростовані відповідачем належними доказами, суд приходить до висновку, що заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4 130 грн.68коп. також підлягають стягненню з відповідача. Так, анкета-заява від 19.12.2018р. не містить строку повернення кредиту (користування ним), проте, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ "Акцент-Банк" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ "Акцент-Банк" підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за договором №SAMABWFC00001846841 від 19.12.2018р. станом на 27.08.2020р. у розмірі 17 718 грн.58коп., з яких: 13 337 грн.90коп. - заборгованість по кредиту, 4 130 грн. 68коп. - заборгованість по процентам. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved