Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» та ПП «АВТЕХ» про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. У березні 2018 року в мережі Інтернет він побачив оголошення про продаж трактора за ціною - 400 000 грн. 00 коп. Зателефонувавши за номером телефону, зазначеного в оголошенні, дізнався, що для придбання трактора необхідно приїхати до м.Запоріжжя. Прибувши в м.Запоріжжя у вказане місце, від представники відповідачів дізнався, що для оформлення купівлі трактору, який продавався «за спеціальною програмою та на умовах участі», спочатку необхідно укласти договір та сплатити перший платіж, після чого трактор буде йому переданий. 14 березня 2018 року між ним та ПП "ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" був укладений Договір про надання послуг № 0010. Відповідно до п.1.1. Договору № 0010, він доручив, а відповідач ПП "ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" прийняв на себе зобов`язання здійснити дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору про участь, згідно з Умовами з ПП "АВТЕХ та Додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення договору між ним та ПП "АВТЕХ"; надати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої його участі, згідно з умовами договору з ПП "АВТЕХ" та Додатків до нього. На виконання п.2.1. договору про надання послуг № 0010 від 14 березня 2018 року за надані послуги, він повинен був сплатити 10,5 % від суми позики, зазначеної в додатку № 1 договору про участь, згідно з Умовами укладеного між ним та ПП "АВТЕХ", шляхом перерахування одноразової суми у розмірі 100 % попередньої оплати, що становить 42 000 грн. 00 коп. Вказана сума була сплачена ним в день підписання договору, що підтверджується копією акту прийому-передачі наданих послуг від 14 березня 2018 року та копією квитанції № ПН1784РКО від 14 березня 2018 року. При підписанні даного договору, того ж дня, в тому ж самому місці, з тими ж самими особами, між ним та ПП "АВТЕХ" було укладено Договір № 2110 про участь, згідно з Умовами. Відповідно до п.1.1. Договору № 2110, він доручив, а Підприємство зобов`язувалось вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики), зазначені у Додатку № 1 до даного Договору та на підставі ст.1046, 1048 ЦК України і на умовах діяльності, що містяться в Додатку № 2 до даного Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, у тому числі: організовувати та проводити захід розподілу активів контрагентів, здійснити надання безвідсоткової позики на користь контрагента за рахунок активів контрагентів; надати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та в строки, передбачені цим договором та додатками до нього. Відповідно додатку № 1 до договору № 2110 про участь, згідно з умовами, сума позики складає 400 000 грн. 00 коп., кількість платежів 180, місячний платіж 3 422 грн. 22 коп. Основною метою укладення вказаних договорів було придбання трактору обраної ним моделі. Після укладення з ПП «АВТЕХ» та ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» договорів та сплати грошових коштів, згідно до Договору № 0010 від 14 березня 2018 року у розмірі 42 000 грн. 00 коп., він звернувся до представника підприємства з проханням передати йому трактор обраної моделі. Однак, йому було відмовлено та повідомлено, що трактор, нібито, перебуває в несправному стані та запевняли, що найближчим часом передадуть його. Вивчивши більш детально підписані договори, виявив, що авансовий платіж в розмірі 42 000 грн. 00 коп. сплачено ним за консультаційні та роз`яснювальні послуги, а не за придбання трактору; зміст надання послуг за договором був обмежений лише виконанням консультативних та роз`яснювальних послуг. У зв`язку з цим, з метою врегулювання спору в досудовому порядку, він звернувся до ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» та ПП «АВТЕХ» з заявою про розірвання договорів та повернення сплачених ним грошових коштів у повному обсязі, оскільки вказані дії ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» та ПП «АВТЕХ» порушують його права та законні інтереси, та мають ознаки нечесної підприємницької діяльності. 23 квітня 2018 року за вихідним № 010/18 він отримав відповідь, згідно якої в задоволенні заяви йому було відмовлено. До теперішнього часу транспортний засіб він не отримав, сплачені ним кошти, згідно до Договору № 0010 від 14 березня 2018 року йому не повернуті, а представники ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» та ПП «АВТЕХ» на його телефоні дзвінки взагалі перестали відповідати, за адресою знаходження свого офісу не з`являються. Таким чином, позики, що була предметом в договорі про участь, згідно з Умовами, він не отримав, як не отримав й транспортного засобу, для мети купівлі якого він й укладав відповідні договори. Вважає, що дії ПП «АВТЕХ» та "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" порушують його права та законні інтереси як споживача послуг. Договір не спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, має ознаки нечесної підприємницької діяльності та не відповідає її внутрішній волі на момент укладення Договору та підлягає визнанню недійсним. Крім цього, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст.6 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", якою передбачено, що фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. У договорі № 2110 від 14 березня 2018 року, укладеному між ним та ПП "Автех", відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. Окрім цього, при укладенні спірного договору ПП "АВТЕХ" не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору № 2110 від 14 березня 2018 року, оскільки, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. З огляду на це, ПП «АВТЕХ» не мав права укладати договори безпроцентної позики», оскільки на час укладення спірного договору не мав ліцензії на здійснення фінансової господарської діяльності. Отже, достатні правові підстави для застосування ч.1 ст.227 ЦК України та визнання недійсним договору № 2110 від 14 березня 2018 року, укладеного між ним та ПП «АВТЕХ», як такого, що вчинений юридичною особою без відповідного дозволу. За таких обставин звернувся до суду і просить визнати недійсним Договір № 2110 про участь, згідно з умовами, укладений 14 березня 2018 року; визнати недійсним Договір № 0010 про надання послуг, укладений 14 березня 2018 року, та стягнути з Приватного підприємства «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» на його користь суму в розмірі 42 000 грн. 00 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.30-31). Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст.131 ЦПК України,у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Конверти (з позовом та додатками), які були направлені за адресою останнього відомого їхнього місця перебування, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34-35). Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.32). Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідачі повідомлені про слухання справи належним чином, однак, не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 14 березня 2018 року між [PERSON] та відповідачем ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" був укладений Договір про надання послуг № 0010, відповідно до п.1.1. якого позивач по справі доручає, а відповідач ПП "ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" приймає на себе зобов`язання здійснити дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору про участь, згідно з умовами з ПП "АВТЕХ" та Додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення Договору між ПП "АВТЕХ" та позивачем; надати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі позивача, згідно з умовами договору з ПП "АВТЕХ" та додатків до нього (а.с.5-6). На виконання умов п.2.1. Договору про надання послуг № 0010 від 14 березня 2018 року, позивач сплатив на рахунок ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" грошову суму у розмірі 42 000 грн. 00 коп. (а.с.12). 14 березня 2018 року позивачем також було укладено договір про участь, згідно з Умовами № 2110 з відповідачем ПП "АВТЕХ", згідно якого позивач доручає, а Підприємство зобов`язується вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики), зазначені у додатку № 1 до даного договору, на підставі ст.1046, 1048 ЦК України та на умовах діяльності, що містяться в Додатку № 2 до даного Договору, який є невід`ємною частиною цього договору, у тому числі: організовувати та проводити захід розподілу активів контрагентів, здійснити надання безвідсоткової позики на користь контрагента за рахунок активів контрагентів; надати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та в строки, передбачені цим договором та додатками до нього (а.с.7-8). За умовами договору № 0010 від 14 березня 2018 року, укладеного між позивачем та відповідачем ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА", останній гарантував забезпечити оформлення договору, а, отже, гарантував наявність у нього права на укладення договору для надання послуг з адміністративних фінансових активів для придбання товарів у групах, хоча насправді не мав відповідної ліцензії для надання таких послуг. Відповідач не повідомив позивача про відсутність у ПП "АВТЕХ" ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, така підприємницька практика, згідно з ч.ч.1, 2 Закону України "Про захист прав споживачів", є нечесною і вводить його як споживача в оману. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Так, згідно з ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом укладеного між сторонами по справі договору, ПП "АВТЕХ" зобов`язалось надати позивачу безвідсоткову позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою. У відповідності до положення ч.1 ст.6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. У договорі, укладеному між [PERSON] та ПП "Автех" № 2110 від 14 березня 2018 року, відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. Крім цього, при укладенні спірного договору ПП "АВТЕХ" не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору № 2110 від 14 березня 2018 року, оскільки, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. За змістом ст.1 цього Закону, фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. З огляду на це, ПП "АВТЕХ" не мав права укладати договори безпроцентної позики, оскільки не має ліцензії на здійснення такої господарської діяльності. Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів", це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. За змістом ч.1 та ч.3 ст.19 цього Закону, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред`явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім`ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у зв`язку із припиненням суб`єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Так, при укладенні договору про участь, згідно з Умовами ПП "АВТЕХ", позивач мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Таким чином, відповідач ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА", пропонуючи позивачу надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь, згідно з Умовами ПП "АВТЕХ", укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги, і так мав право, без укладення договору № 0010 із ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч.1ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів". Вказана обставина підтверджується договором № 0010 між [PERSON] та ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА", відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз`яснювальних послуг. До того ж, розмір отриманих від позивача грошових коштів є неспівмірним, в розумінні «консультаційних та роз`яснювальних послуг», та безпідставним, у даному випадку. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ "Про захист прав споживачів", продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно з частиною 2 зазначеної статті, умови договору є несправедливими, якщо, всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. З урахуванням того, що ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" не повідомив позивача про відсутність у ПП "АВТЕХ" ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі ПП "АВТЕХ", отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми. Крім цього, оспорювані договори з боку відповідачів ПП "АВТЕХ" та ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" були заповнені та підписані однією і тією ж особою - [PERSON] , який діяв з однією метою від імені двох підприємств. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що діяльність ПП "АВТЕХ" та ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" щодо укладення оспорюваних позивачем договорів має усі ознаки нечесної підприємницької діяльності. У відповідності до вимог ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. З вищевикладених обґрунтувань договір про надання послуг з ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" є недійсним з моменту його укладення. Згідно ч.1 та п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Тому, суд вважає, що з відповідача ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" підлягає стягненню сума, яка була сплачена позивачем на рахунок ПП "ЄВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА" у розмірі 42 000 гривень. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд приходить до висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved