Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19.02.2015 року з неї на користь ОСББ "Бджілка" була стягнена заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг. Даним рішенням суду було встановлено, що вона не є членом ОСББ та з нею не був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, вона своєчасно та у повному обсязі сплачує платіжні вимоги за вивіз твердих побутових відходів. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханнями надати їй відповідні документи на ведення господарської діяльності, надати відомості про кількість загальних зборів членів ОСББ, які були проведені, з наданням копій протоколів зборів, надати копії всіх засідань правління ОСББ, про кількість мешканців ОСББ, копію її заяви про вступ до ОСББ, провести повний розрахунок вартості комунальних послуг, які надає ОСББ з вказівкою переліку таких послуг, а також укласти з нею Типовий договір відповідно до діючого законодавства. Але до теперішнього часу відповіді на свої звернення вона не отримала, договір укладений з нею не був. Просила визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов"язати відповідача надати їй відповіді на її звернення від 25.05.2015 року, 17.07.2015 року, 16.03.2016 року, 01.10.2015 року, 13.11.2015 року та укласти з нею Типовий договір, затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господаства №141 від 27.08.2003 року. У квітні 2016 року позивач збільшила свої позовні вимоги і крім позовних вимог, викладених у попередньому позові, просила також зобов"язати відповідача надати їй відповідь на її звірнення від 16.03.2016 року. Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі. Надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні. Також пояснила, що позивачеві відповіді на її звернення надавались в усній формі. Крім того, позивачеві було запропоновано укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, але вона відмовилась від укладання цього договору. Заслухавши сторони, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивачеві на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 травня 2015 року (а.с.21-28) з [PERSON] на користь ОСББ "Бджілка" була стягнена заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 1482 грн.71 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. 25 травня 2015 року, 17 липня 2015 року, 01 жовтня 2015 року, 13 листопада 2015 року, 01 липня 2015 року, 12 липня 2015 року, 16 березня 2016 року позивач зверталась до відповідача проханнями надати їй відповідні документи на ведення господарської діяльності, надати відомості про кількість загальних зборів членів ОСББ, які були проведені, з наданням копій протоколів зборів, надати копії всіх засідань правління ОСББ, про кількість мешканців ОСББ, копію її заяви про вступ до ОСББ, провести повний розрахунок вартості комунальних послуг, які надає ОСББ з вказівкою переліку таких послуг, а також укласти з нею Типовий договір відповідно до діючого законодавства (а.с.7-10). Відповідно до ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). Згідно з вимогами ст.7 вищевказаного Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Відповідно до ст.20 ЗУ "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Як пояснила у судовому засіданні свідок свідок [PERSON], вона є членом ОСББ "Бджілка". Їй відомо, що позивач зверталась до відповідача з різноманітних питань, але їй не відомо чи надавались позивачеві відповіді у встановленому діючим законодавством порядку. Також пояснила, що їй не відомо про укладення з позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні відповідачем не надано суду допустимих та переконливих доказів того, що позивачеві у встановленому законодавством порядку надавались відповіді на її звернення, а тому, в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Частиною 3 статті 20 вищевказаного Закону встановлено, що споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з ч.2 ст.21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов"язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 зазначеного Закону виробник зобов"язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтею 1 Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно зі ст.6 зазначеного Закону об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Відповідно до вимог ст.13 вищевказаного Закону якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об'єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об'єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 27.08.2003 року був затверджений Типовий договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень з управителем. Статтею 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Однак, як встановлено у судовому засіданні між позивачем та відповідачем, як управителем житлового будинку, у якому мешкає позивач, в порушення вимог діючого законодавства, договір на надання житлово-комунальних послуг укладений не був, незважаючи на звернення позивача до відповідача з пропозицією щодо укладення такого договору. За таких обставин суд вважає за можливе зобов"язати відповідача укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг, який буде відповідати вимогам діючого законодавства. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підляють стягненню понесені ним судові витрати, а саме - судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного, ЗУ "Про звернення громадян", ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ЗУ "Про об"єднання співвласників багатоквартирниї будинків", наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 27.08.2003 року,

Outcome: approved