Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дочка навчається у Комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради "Макарівський медичний коледж". Поте, відповідач про матеріальне становище їхньої дитини не дбає. Усім необхідним вона змушена забезпечувати дочку самостійно, однак її коштів на все не вистачає. Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, працює у ПАТ "Рівне АЗОТ" в службі охорони, де отримує заробітну плату і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідки №229 від 27.07.2018 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом Київської обласної ради "Макарівський медичний коледж" (а.с.9) [PERSON] дійсно навчається у Комунальному вищому навчальному закладі Київської обласної ради "Макарівський медичний коледж" з 01.09.2017 року на відділенні "Лікувальна справа", ІІІ курс, денна форма навчання, державна основа. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2020 року. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.08.2018 року (а.с.10) [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] Батько [PERSON] більше десяти років проживає окремо в м. Рівне. [PERSON] одна утримує та виховує дочку [PERSON] Правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 198 - 201 цього Кодексу). Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч. 2 ст. 200 СК України). Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне джерело доходів, оскільки, як зазначає позивач, працює у ПАТ "Рівне АЗОТ". Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання у визначеному розмірі, суду не надано. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим її потребує. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі та призначити відповідачу аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позов та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved