Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТДВ "Міжнародна страхова компанія", [PERSON] , в якому просить: - стягнути з ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача страхове відшкодування у сумі 128500 грн., - стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 115188,15 грн., - стягнути солідарно з ТДВ "Міжнародна страхова компанія", [PERSON] на користь позивача витрати, понесені в зв`язку з розглядом справи, у розмірі 5451,88грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 23.11.2020 о 11 год. 40 хв. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Достоєвського сталась ДТП за участі автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ "Міжнародна страхова компанія". Згідно полісу № ЕР-200979297 ліміт відповідальності ТДВ "МСК" за шкоду, завдану майну, становить 130000 грн., сума франшизи складає 1500 грн. Позивач 25.11.2020 року звернувся до ТДВ "МСК" з заявою про страхове відшкодування. Згідно ремонтної калькуляції № 019/1220 від 24.02.2021 року вартість ремонту автомобіля "Опель Віваро" д.н.з. [NUMBER] , становить 245188,15 грн. ТДВ "МСК" листами від 25.02.2021 року та від 05.03.2021 року повідомила позивачу, що комісія ТДВ "МСК" визнала ДТП від 23.11.2020 року страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 128500 грн. На дату звернення позивача з позовом до суду останньому ТДВ "МСК" страхове відшкодування у розмірі 128500 грн. виплачено не було. Крім того, зазначає, що оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини [PERSON] , перевищує встановлений розмір страхового відшкодування, то також з [PERSON] як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою у розмірі 115188,15 грн. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу, які склали 3000 грн., та сплачений при пред`явленні позову судовий збір у сумі 2451,88грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 23.11.2020 о 11 год. 40 хв. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Достоєвського сталась ДТП за участі автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується копією вказаної постанови від 15.12.2020 року. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] . З копії листа ТДВ "МСК" від 05.03.2021 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «МСК». Ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну складає 130000 грн., розмір франшизи складає 1500 грн. 25.11.2020 року [PERSON] звернувся до ТДВ "МСК" з заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією відповідної заяви від 25.11.2020 року. Згідно ремонтної калькуляції № 019/1220 від 24.02.2021 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , становить 245188,15 грн. З копій листів ТДВ "МСК" від 25.02.2021 року, 05.03.2021 року встановлено, що комісія ТДВ "МСК" визнала подію від 23.11.2021 року страховим випадком. Страхова сума за полісом № ЕР-200979297 (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну, становить 130000 грн., розмір франшизи 1500 грн. Оскільки розмір оціненої шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП 23.11.2020 року, перевищує розмір страхової суми, то розмір страхового відшкодування складає 128500 грн. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно до ст. 12.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Приписами ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.\~ Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2\~ст. 79 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130000грн., франшизу у розмірі 1500грн., погодження страховою компанією розміру страхового відшкодування у сумі 128500 грн. та його невиплату з вини страховика, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування\~у розмірі\~128500\~грн.\~ При цьому суд зазначає, що у разі недостатності суми страхового відшкодування для покриття розміру заподіяних збитків, решту суми зобов`язана сплатити особа, винна у заподіянні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Приймаючи до\~уваги доведеність\~вини [PERSON] \~у заподіянні\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди шкоди\~ [PERSON] ,\~стягнення зі\~страхової компанії\~граничного розміру страхового відшкодування у сумі 128500грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. При цьому, суд зазначає, що різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування складає 116688,15грн. (245188,15-128500=116688,15грн.), однак враховуючи приписи ч. ст. 13 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає шкода у межах пред`явленого до стягнення розміру у сумі 115188,15 грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Чинним законодавством не передбачено солідарного обов`язку щодо оплати судових витрат, а тому підстави для солідарного стягнення з відповідачів суми судових витрат відсутні. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено 2451,88 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується квитанцією від 27.08.2021 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 1285 грн. підлягають стягненню з відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача, та з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1151,88 грн. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В обґрунтування розміру понесених позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: 1. Договір про надання правничої допомоги від 19.05.2021 року, укладений між адвокатом Чобанюк М.М. та [PERSON] ; 2. Акт виконаних робіт № 1 від 22.09.2021 року, відповідно до якого, адвокат надав наступні послуги: усні консультації та попереднє вивчення матеріалів, що стосуються позову вартістю 500 грн., витрачений час 2 год.; опрацювання законодавства у спірних правовідносинах, огляд судової практики, вартістю 500 грн., витрачений час 2 год.; підготовка адвокатського запиту вартістю 500 грн., витрачений час 2 год.; складання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування вартістю 1500 грн., витрачений час 6 год.; 3. Копію квитанції серії ААІ № 166374 від 22.09.2021 року, згідно якої встановлено, що за надані послуги адвокату Чобанюку М.М. сплачено 3000 грн. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн., та з [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Outcome: approved