Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 07.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала та станом на 22.11.2020 у неї виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 25.01.2021 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про огляд веб-сайту, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши веб-сайт, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.09.2016 між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 80, 82-85), та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія на а.с. 20). З даною анкетою-заявою [PERSON] ознайомлено під підпис 07.09.2016. Згідно інформації, викладеній у даній заяві [PERSON] підтвердила, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Згідно наданих банком розрахунків заборгованості (а.с.10-14), а також виписки за договором (а.с. 15-17) заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22.11.2020 становить 17 714,73 гривень, з яких: 14 579,72 грн - заборгованість за тілом кредита; 3135,01 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Заборгованість яку позивач просить стягнути з відповідача становить 14 579,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором б/н від 07.09.2016 в розмірі 14 579,72 грн, наявність якої станом на 22.11.2020 підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 10-14), а також випискою (а.с. 15-17). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved