Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

покликаючись на відмову відповідача добровільно подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, відсутність фінансової можливості у позивача самостійно забезпечити належний рівень життя для дитини та враховуючи, що позивач не може працювати, оскільки доглядає за дитиною, позивач у поданій до суду 17 грудня 2020 року позовній заяві, вимоги по якій уточнені у зв"язку з уточненням анкетних даних відповідача від 10 лютого 2021 року, просить: - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м.Рівне Рівненської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видав Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 2004 від 07.10.2020 р.); - зобов`язати Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м.Рівне Рівненської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видав Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 2004 від 07.10.2020 р.), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " та змінивши по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", ім`я, дату та місце народження дитини - залишити без змін; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття та 1 000,00 гривень на утримання позивача з дати подання позову до досягнення дитиною трьох років; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 6 840,80 гривень. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Нікольченко Б.Б. вважає позовні вимоги безпідставними, у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] , вважає за необхідне призначити судову медико-генетичну експертизу, заперечує щодо заявленого позивачем розміру аліментів, оскільки відповідач, який не має стабільного регулярного доходу, не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, Всіх учасників справи належним чином повідомлено про час і місце її розгляду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у поданій заяві просить розглянути справу за відсутності представника. Зважаючи на те, що явку учасників не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку заявника, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність представника третьої особи. У судовому засіданні позивач просить суд встановити батьківство відповідача, стягнути аліменти на утримання дитини та аліменти на своє утримання. Зазначає, що спільно з відповідачем проживали з 2019 року до літа 2020 року на трьох зйомних кваритирах, мали спільний фінансовий бюджет, планували спільне життя, відповідач подарував їй обручку, реакція відповідача на її вагітність була позитивна, однак пізніше у нього виник сумнів щодо його батьківства, у зв`язку з чим позивач вирішила зробити тест ДНК, просить позов задоволити. Представник позивача адвокат Мікосянчик І.Ю. у суді позовні вимоги підтримує повністю, зазначає, що головним доказом у даній справі є висновок експерта від 28 липня 2021 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, яким підтверджено батьківство відповідача. Представник відповідача адвокат Нікольченко Б.Б. у судовому засіданні вважає, що за таких підстав оспорювати факт батьківства немає сенсу, тому він оспорює лише розмір аліментів, зазначає, що відповідач має мінливий дохід, як фізична особа-підприємець за 2020 рік згідно довідки отримав дохід у 80 000 грн., вказує, що заявлений у позовній заяві розмір аліментів у 3 000 грн. є обтяжливим для відповідача, який погоджується сплачувати аліменти лише на утримання дитини у розмірі 1500 грн., а надавати матеріальну допомогу позивачу відповідач не має фінансової можливості. Свідок [PERSON] у суді показала, що позивач і відповідач зустрічалися, спільно знімали житло, відповідач є забезпеченою людиною, пропонував позивачу одружитися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що їй відомо про те, що позивач і відповідач зустрічалися, спільно знімали житло, відповідач був дуже радий вагітності позивача, у відповідача був автомобіль і він повністю забезпечував позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористались правовою допомогою. Як встановлено судом, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають, спільно проживали, винаймали житло, що підтверджується показаннями свідків і не заперечується сторонами. [INFO] народилася [PERSON] , матір"ю якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) є [PERSON] , що підтверджується витягом № 00028773455 від 03 грудня 2020 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно висновку експерта від 28 липня 2021 року № СЕ-19/114-21/9260-БД [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999999 %. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Щодо визнання батьківства. Відповідно до ч.1, 3 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється ст.128 СК України. Відповідно до частин першої та другої вказаної статті за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу (ч.4 ст.128 СК України). Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved