Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

27.03.2017 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27591,99 доларів США, що складно за курсом НБУ станом на 23.02.2017 року 744235,15 грн., а також судового збору в розмірі 11163,50 грн. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № CNL-501/091/2006 від 21.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 48 678.00 доларів США, при цьому [PERSON] умови зазначеного договору не виконував, внаслідок чого, станом на 23.02.2017 року утворилася заборгованість, в сумі 27 591,99 доларів США за стягненням якої позивач звернувся до суду. Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.. Представник [PERSON] у своїх запереченнях та поясненнях на позов посилався на те, що Відповідач виконав всі зобов`язання перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна", а також просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску позовної давності. Просив відмовити у позові в повному обсязі. Розглянувши поданий позов, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL-501/091/2006 (надалі Кредитний договір). Предметом договору було надання [PERSON] кредиту на споживчі цілі у розмірі 48 678,00 (сорок шість тисяч шістсот сімдесят вісім) доларів США, [PERSON] зобов`язався прийняти кредит, належним чином використати та повернути банку отриману суму кредиту до 21.11.2016 року, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,99% (тринадцять цілих дев`яносто дев`ять сотих) річних та виконати всі інші зобов`язання, передбачені договором. У відповідності до договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 26.11.2010 року ПАТ «ОТП Банк» який є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № CNL-501/091/2006. (а.с.27-44) З наданого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на 23.02.2017 року становила 27 591,99 доларів США, що складає станом на 23.02.2017 року 744 235,15 грн., та 2 723 900,59 грн. - заборгованість по пені, борг було розраховано за період з 04.01.2007 року по 23.02.2017 року.(а.с. 17-20) 25 червня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до [PERSON] з вимогою про дострокове погашення заборгованості, вих. № 16332, з наданням терміну тривалістю 30 календарних днів для добровільного погашення заборгованості. (а.с. 89). Відповідно до п.1.9 та п.п. 1.9.1. частини № 2 Кредитного договору, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів, згідно статті 1050 ЦК України. Таким чином початок перебігу позовної давності на звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду із вимогою про погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором № CNL-501/091/2006 слід рахувати від спливу строку наданого позивачем у вимозі про дострокове погашення заборгованості, тобто від 25 липня 2011 року. Якщо кредитор змінює на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання та був зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Застосовуючи строки позовної давності, суд також приймає до уваги те, що Позивач вже звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості та ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 грудня 2012 року по справі № 1515/2821/12 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було залишено позов без розгляду внаслідок повторної неявки представника позивача у судове засідання та роз`яснено право позивача на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду (а.с. 117). Крім того 2014 році, Позивач також звертався до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року по справі № 504/3765/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було залишено позов без розгляду внаслідок 3-кратної неявки представника позивача у судове засідання (а.с. 118). Згідно ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізації свого права в примусовому порядку через суд. За ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментам (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Зі змісту цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до статті 257\~ЦК України суд застосовує загальну позовну давність, яка складає три роки. Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. В результаті, суд дійшов висновку, що оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено на 25 липня 2011 р., то саме з цього моменту в Позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, таким чином, враховуючи вищенаведене, строк позовної давності сплинув 25.07.2014 року, тобто закінчився строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявність виконавчого документу, а також те, що представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не заявлено клопотань про поновлення позовної давності, та не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed