Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 19 лютого 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, почали мешкати окремо. Діти залишилися проживати з позивачем. Позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підстав для припинення права на утримання аліментів, передбачених ст.82 СК України не має. Відповідач ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно на її утримання. До судового засідання позивач надала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, згідно якої позов визнав частково. Просив розглядати справу за його відсутності та під час ухвалення рішення врахувати стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей та перебування на його утриманні непрацездатних батьків. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони з 19 лютого 2011 року перебувають у шлюбі /а.с.6/, від якого мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/ та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/, які проживають станом на 16 жовтня 2015 року та по час розгляду справи із позивачем /а.с.9/. З урахуванням наданих суду заяв, сторони визнали, що станом на день розгляду справи в суді проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьох років, позивач працює та отримує дохід. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Доказів того, що [PERSON], [INFO], має вади фізичного або психічного розвитку, відповідач не має можливості надавати допомогу, передачі [PERSON] на виховання іншій особі немає. Доказів того, що між сторонами наявний договір про припинення права на утримання суду не надано, внаслідок чого суд вважає наявним у позивача права на утримання від чоловіка, передбачене ч.2 ст.84 СК України і позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я чоловіка, дружини та дитини, відсутність доказів негативного матеріального стану платника та одержувача аліментів, наявність рішення суду у справі № 183/6753/15 від 03 листопада 2015 року, у відповідності до якого з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу заробітку щомісяця до повноліття дітей, що є 33,33 % від доходу. При цьому, суд не може прийняти до уваги, як не обґрунтоване, посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків через відсутність доказів на підтвердження даного факту матеріалами справи. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», якщо боржник офіційно працевлаштований, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами не більше 50% заробітної плати боржника. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначеного позивачем розміру аліментів частково та вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно (що є 12,5 % від доходу), до досягнення [PERSON] трирічного віку. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487 гривень 20 копійок. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial