Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку( пай ), в якому зазначив, що з 29 січня 1993 року позивач був прийнятий в члени колгоспу "Україна" Добровеличківського району Кіровоградської області на посаду тракториста. В період з 25.05.1995 року по 14.12.1996 року позивач знаходився на військовій службі, при цьому згідно чинного законодавства з членів колгоспу не вибував. 13.01.2002 року позивач був звільнений з членів СВК "Україна", який є правонаступником КСП "Україна", а останній правонаступником колгоспу "Україна". Вищевказане підтверджується: записами в трудовій книжці позивача ЕА №305637, військовим квитком УН №0486496, довідками tob "СВК Україна". 16 квітня 1996 року КСП "Україна" Тишківської сільської ради Добровеличківського району було отримано державний акт на право колективної власності на землю. Позивач в список-додаток до держазного акту на право колективної власності на землю включений не був. Розмір земельної частки (паю) на той час складав 5.11 умовних кадастрових гектара, вартістю 18525 грн. Грошова оцінка ділянки на даний час складає 156026,4 грн. Позивач при отриманні КСП "Україна" державного акту на право колективної власності являвся його членом, а тому він має право на земельну частку (пай). Однак, з невідомих причин позивач земельну часку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, земельну ділянку в натурі не виділяли. Як вбачається з довідки Тишківської сільської ради Добровеличківського району нею погоджено виділення позивачу в натурі земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу колективної власності колишнього КСП "Україна", що спонукало представника позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з"явився його представник по довіреності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві, просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про слухання справи за відсутності їх представника та заяву про застосування строку позовної давності, просять в позові відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної давності. Представник третьої особи Тишківська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином надав до суду клопотання про слухання справи за відсутності їх представника, просять в позові відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної давності. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності позивача, представників відповідача та третіх осіб, в очному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Позивач був членом колгоспу "Україна", розташованого на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, і працював в цьому колгоспі, в подальшому колгосп був реформований в КСП, СВК, ТОВ "СВК Україна", з 29 січня 1993 року по 13 січня 2002 року та з 16.06.2003 року по 23.12.2009 рік на посаді тракториста. В період з 25.05.1995 року по 14.12.1996 року проходив військову службу. Позивач народився та проживає в [INFO]. Всі ці обставини підтверджується копією паспорта позивача, копією трудової книжки та копією військового квитка, довідкою про реформування колгоспу "Україна". В період членства позивача в членах колгоспу "Україна" на виконання Указів Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" та № 720/95 від 08.08.1995 р. "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" рішенням загальних зборів вказаного колективного сільськогосподарського підприємства було здійснено розпаювання земель колективної власності КСП "Україна" та державний акт на право колективної власності на землю КСП "Україна" Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області отримало 16 квітня 1996 року; [PERSON] в список - додаток до державного акту на право колективної власності на землю включений не був. Викладене підтверджується довідкою начальника відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 05.05.2016 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У відповідності з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, державний акт на право колективної власності на землю КСП "Україна" Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області отримало 16 квітня 1996 року; [PERSON] в список - додаток до державного акту на право колективної власності на землю включений не був. Встановлені обставини ніким не заперечуються. Суд вважає, що позивач набув право на земельну частку (пай), оскільки на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю позивач працював в цьому підприємстві і був його членом, проте його прізвище не було внесено до списку додатку № 1, що додається до Державного акта на право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" . Проте з зазначеним позовом позивач звернувся у суд по сплину 20 років з часу коли відбувалось розпаювання землі. В позовній заяві позивач зазначає, що він з невідомих причин земельну частку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавався, земельну ділянку в натурі не виділяли. В клопотанні про поновлення строку позовної давності позивач зазначає, що під час отримання державного акту на право колективної власності на землю КСП "Україна" Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області та складання списку - додатку до державного акту він був відсутній на території Тишківської сільської ради через знаходження на військовій службі, проте, що йому належало право на пай він не був обізнаний, про своє порушене право на земельну частку дізнався лише зараз, коли вирішив зайнятися веденням товарного сільськогосподарського виробництва та звернувся до Тишківської сільської ради де отримав довідку та роз"яснення щодо звернення до суду. Зазначені доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що позивач до проходження військової служби і після проходження військової служби працював трактористом в КСП "Україна" Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області і проживав та проживає по теперішній час на території с.Андріївка Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, та не міг не знати про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) іншим членам КСП "Україна" у 1996- 1999 р.р. Докази того, що позивач не був обізнаний що йому належало право на пай при розпаюванні землі КСП " Україна" в 1996-1999 роках в матеріалах справи відсутні. Відповідно до п.6 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України 2004 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред"явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. На пред"явлення позову про витребування належного громадянину майна , інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст.50 Закону України "Про власність" і ст.71 ЦК УРСР (діючих на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. Оскільки право на позов у позивача виникло ще з 14 грудня 1996 року ( звільнення з військової служби), то трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін (ст.75 ЦК УРСР). Позивач із заявою про виділення в натурі земельної ділянки до відповідача не звертався. Будь-яких належних доказів чинення перешкод звернення з позовом до суду з 14 грудня 1996 року по 27.07. 2016 року позивач не надав та не навів причин поважності пропуску строку позовної давності, тому в позові необхідно відмовити за закінчення строку позовної давності до пред"явлення позову.

Outcome: dismissed