Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач ПАТ "Перший Український міжнародний банк"звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 лютого 2014 р. між [PERSON] та АТ "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк", був укладений кредитний договір GP-6071719. Відповідно до умов данного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 11667,52 грн., під 14.0% річних строком користування на 48 місяців. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов"язання, надавши позичальнику обумовлений договором кредит. За умовами договору, протягом строку договору, а саме 48 місяців, тобто до 18.02.2018р., позичальник зобов"язаний був повернути банку кредит, сплатити проценти, комісії на умовах, визначених у графіку платежів кредитного договору. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання договірних зобов"язань, а саме- від своєчасної сплати чергових платежів згідно, обумовленого сторонами договору, графіку . В зв`язку з неналежним виконанням своїх кредитних зобов`язань , у відповідача [PERSON] перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 30.07.2018р.складає 19663.12грн., з яких: 9109.95грн. - заборгованість за кредитом; 2048.16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8505.01 грн. - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту. У зв"язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованість за кредитом, позивач просить стягнути рішенням суду з [PERSON] кредитну заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. В письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача, адвокат Вовчанська Г.С.в судове засідання надала заяву про розгляд справи без їх участі. У відзиві на позов та в письмовій заяві представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Просила до позовних вимог позивача застосувати строки позовної давності та врахувати суму відшкодування заборгованості шляхом примусового стягнення коштів з [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса. З урахуванням строку позовної давності та суми відшкодованої за виконавчим написом нотаріуса заборгованості, розмір заборгованості на думку представника буде складати 5518.35 грн., яку вони не заперечують відшкодувати. Крім того, представник відповідача заперечує проти стягнення з [PERSON] суми заборгованості за комісією, так як вважає її нарахування незаконним. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] підписано пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферти) GP-6071719. Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнарожний банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал», з яким у позивача було укладено кредитний договір, тому до ПАТ «ПУМБ» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Згідно ч. 1 даної пропозиції, [PERSON] просила банк надати їй кредит в сумі 11667.52 грн.. Частиною 2 пропозиції щодо укладення кредитного договору №GP-6071719 від 18.02.2014р. передбачені слідуючи умови : розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості склададє -2.10%; розмір процентної ставки - 14.00% річних; строк дії кредиту та договору страхування -48 місяців , тобто до 18.02.2018року. Умовами Договору страхування (оферти) від 18.02.2014року передбачено розмір комісії за обслуговування овердрафту - 2 %; процентна ставка за користування овердрафтом -0.0001 % річних при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту) і 36 % річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту (в межах ліміту); строк користування овердрафтом - 24 місяці. Протягом строку, визначеному договором позичальник зобов"язався повернути кредит банку , сплативши при цьому проценти, комісію на умовах , визначених у Графіку платежів. Згідно графіку платежів- дата щомісячного платежу визначена до 18 числа кожного календарного місяця. Відповідач погодилася з умовами кредитного договору, а саме: здійснювала погашення за кредитом, що підтверджується довідкою про стан та історію заборгованості. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із виписки з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №GP-6071719, а також згідно довідки-розрахунку про стан та історію заборгованості за кредитним договором №GP-6071719 від 18.02.2014року, доданого до позовної заяви, відповідач неналежно виконувала свої зобов`язання, в зв`язку з чим, станом на 30.07.2018 року, за розрахунками банку, утворилася заборгованість за кредитом в загальній сумі 19663.12 гривень, яка складається з: 9109.95грн. - заборгованість за кредитом; 2048.16 грн. - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом; 8505.01 грн. - заборгованість за несплаченою комісією за обслуговування кредиту. Представник відповідача, частково погодившись з позовними вимогами, надала на адресу суду заяву про застосування строку позовної давності. На думку представника відповідача, застосовуючи строк позовної давності, заборгованість може бути стягнута за період з 10.09.2018р. по 10.09.2015р. і буде складати 8026.03грн.-тіло кредиту, 1538.59 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом. Крім того, представник відповідача просить врахувати суму 4563.92 грн., стягнуту на виконання виконавчого напису нотаріуса і остаточно визначити суму боргу в розмірі 5518.35 грн. Нарахування банком комісії в сумі 8505.01 грн. вважає незаконним, а тому просить в задоволені даної вимоги відмовити. Аналізуючи заперечення відповідача, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Доманівського районного суду від 11.12.2018р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ "Перший Український міжнародний банк", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позовні вимоги були задоволені та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2321, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харею Н.С. 03.11.2017р. про стягнення на користь ПАТ "Перший Український міжнародний банк" з [PERSON] заборгованості у розмірі 23139.02 грн. та витрат, пов"язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 400грн. Дане рішення набрало законної сили 11.01.2019р. Згідно довідки Доманівської селищної ради № 44 від 31.01.2019р. з [PERSON] , на підставі постанови приватного виконавця за лютий-грудень 2018р. вирахувано та перераховано на рахунок банку кошти в сумі 8610.16 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку банку, починаючи з 23.02.2018р. по 02.07.2018р. на погашення боргу за виконавчим написом нотаріуса № 2321 з [PERSON] було списано 4563.92 грн. Отже, стягнута в примусовому порядку сума боргу по виконавчому напису, була не повністю зарахована банком на відшкодування кредитної заборгованості, так як відповідно до позовної заяви, сума боргу для звернення до суду нарахована станом на 30.07.2018р., а примусове стягнення проводилося до грудня 2018р. Залишок не врахованої суми складає 8610.16 грн.- 4563.92грн.=4046.24 грн. Крім того, за умовами договору банком нараховано процентів за користування кредитом в сумі 2048.16 грн. станом на 30.07.2018р., тоді як кінцевий строк повернення кредиту визначений до 18.02.2018р., що суперечить вимогам закону. Згідно з частиною першою ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домоволеності сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 48 місяців- до 18.02.2018р. включно. В межах строку кредитування до 18.02.2018р. відповідач мав , зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними платежами до 18 числа кожного місяця. Починаючи з 19 лютого 2018р., відповідач мав обов"язок незалежно від пред"явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 ч 1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред"явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Беручи до уваги, що строк кредитування припинився 18.02.2018р., то відповідно до довідки про стан та історію заборгованості, складеної банком, розмір заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 18.02.2018р. буде складати 1538.59 грн., які підлягають стягненню з відповідача. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що позивач включив до суми заборгованості нараховану комісію в сумі 8505.01 грн.. Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з положеннями частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Судом встановлено, що позивач включив до розрахунку заборгованості відповідача комісію за обслуговування кредитом, яка, по своїй суті, є платою за користування вказаним кредитом. Згідно з п. 11 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Отже, надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007року №168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 та в постанові №6-2071цс16 від 06 вересня 2017 року. За таких обставин суд вважає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості відповідача комісії за обслуговування кредиту у розмірі 8505.01 грн., є незаконним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Щодо застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), а спеціальна позовна давінсть до вимог про стягнення неустойки- тривалістю в один рік (ст.258 ЦК України). За змістом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки договір встановлює окремі зобов"язання, які деталізують обов"язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов"язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов"язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором, відповідно до ч 2 ст.1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних влатежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг яких визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Відповідно до довідки про стан та історію заборгованості, непогашена заборгованість виникла з квітня 2015р. Враховуючи , що позивач звернувся до суду 10.09.2018р., то в межах строку позовної давності перебуває період з 10.09.2018.по 10.09.2015р. Розмір боргу за даний період складатиме : за тілом кредиту- 8026.03.грн., за процентами -1538.59грн. При остаточному визначенні суми заборгованості, суд враховує частково суму стягнуту за виконавчим написом нотаріуса, яка складає 4563.92 грн. Залишок не врахованої банком суми стягнутої за виконавчим написом складає 4046.24 грн.( 8610.16 грн.- 4563.92грн.=4046.24 грн.) Таким чином розмір заборгованості за кредитним договором складатиме: 8026.03 грн. + 1538.59 грн. - 4046.24 грн.= 5518.38 грн., який підлягає стягненню з відповідачки. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково , то з відповідача, у відповідності до статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 494.50 грн.

Outcome: partial