Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавицею - [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім"єю з серпня 2015 року і до часу відкриття спадщини - [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.09.1987 року батько заявниці [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] . З того часу вони проживали разом однією сім`єю в належній на праві дружині батька [PERSON] квартирі [ADDRESS] . Заявниця є єдиною дочкою [PERSON] від його першого шлюбу. [PERSON] дітей не мала та сприймала заявницю як свою дочку, вони перебували в дуже близьких, родинних стосунках. 06.07.1987 року заявниця одружилась із [PERSON] , від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , проживали в м. Чернігові. Спільне життя із чоловіком не склалося, тому 18.07.1989 року шлюб був розірваний, 28.12.1990 року заявниця знову одружились, проте міцної сім`ї так і не створила. Син [PERSON] виріс, став вести самостійний спосіб життя і не потребував вже її матеріальної допомоги, одружився, і постійно проживає в Польщі. На початку серпня 2015 року заявниця повернулась до м. Фастова до своєї сім`ї - батька [PERSON] . У вересні 2015 року заявниця влаштувалась на роботу на посаду офіс-менеджера в м. Києві. 29.12.2015 року батько [PERSON] травмував ногу - перелом шийки правої стегнової кістки, внаслідок чого його стан здоров`я різко погіршився, і вже він став потребувати постійної допомоги з боку заявниці. До 2017 року [PERSON] ще працювала на посаді директора Фастівського державного краєзнавчого музею. Згодом батько майже втратив зір - ускладнена катаракта правого ока, і його дружині [PERSON] була потрібна її допомога по догляду за батьком, якому все важче було самому справлятись з труднощами повсякденного побуту. Отже, заявниця зазначає, що з 2015 року вона проживала в квартирі [PERSON] як член сім`ї. Враховуючи хворобу батька, яка потребувала постійних фінансових витрат, вік та великий обсяг творчої і суспільної праці [PERSON] , ведення господарства стало спільним. Вони фактично мали спільний бюджет, узгоджували витрати на харчування, лікування, забезпечення одягом. [INFO] батько заявниці [PERSON] помер. [PERSON] важко перенесла смерть свого чоловіка, стан її фізичного і психологічного здоров`я дуже погіршився. [PERSON] повідомила заявниці, що хоче скласти заповіт на квартиру на її ім`я і консультувалась з цього приводу у нотаріуса [PERSON] . Але почуваючи себе дуже зле, звернулась за медичною допомогою до лікарні. У [PERSON] діагностували короновірусну хворобу СОVID 19 і 26.11.2020 року направили на стаціонарне лікування до Тетіївської ЦРЛ. В зв`язку із карантинними обмеженнями, вони спілкувались лише за допомогою телефонного зв`язку. [PERSON] попросила заявницю звернутись до нотаріуса Чернишової О.А. за консультацією щодо написання заповіту в лікарні і звернутись до головного лікаря Тетіївської ЦРЛ. 28.11.2020 року заявниця поїхала до м. Тетієва до ЦРЛ, проте по приїзді її було повідомлено, що [PERSON] померла. Після її смерті [INFO] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Нотаріально посвідченого заповіту спадкодавця так і не залишила. Спадкоємці першої, другої, третьої черг спадкування за законом після смерті [PERSON] відсутні. Заявниця, як спадкоємиця, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування в четверту чергу. Для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на власності на спадкове майно, заявниці необхідно підтвердити факт її постійного проживання із спадкодавицею однією сім`єю понад 5 років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного заявниця змушена звернутися до суду. Ухвалою від 02 серпня 2021 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця, представник заявниці вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні поклала вирішення даної справи на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , про що Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністкерства юстиції (м. Київ) зроблений актовий запис № 1027 /а.с.27/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1994 року /а.с.33/. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування за законом одержала заявниця [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини так як, [PERSON] своїх дітей не мала, її батьки померли до відкриття спадщини, відтак спадкоємці першої, другої, третьої черги за законом відсутні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що врегульовано ст. 1264 ЦК України. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Однак, реалізувати належним чином своє право на спадкування заявниця [PERSON] не може, оскільки в її паспорті відмітка про реєстрацію місця проживання за місцем проживання спадкодавиці [PERSON] по [ADDRESS] відсутня. При зверненні заявниці до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області з питання оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання заявниці необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавиці. Відповідно до довідки №4-А/2021 виданою Фізичною особою підприємцем " [PERSON] " [PERSON] працює в Фізична особа підприємець " [PERSON] " на посаді офіс менеджер з 07.09.2015 року по 23.07.2019 року, за адресою: [ADDRESS] /а.с.15/. Згідно довідки №23/2021 виданою Фізичною особою підприємцем " [PERSON] " [PERSON] працює в Фізична особа підприємець " [PERSON] " на посаді комірника з 28.08.2019 року по теперішній час, за адресою: [ADDRESS] /а.с.16/. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] проживає за вищевказаною адресою уже 5 років, де проживав її батько [PERSON] та його дружина [PERSON] , які були одружені і в шлюбі проживали 33 роки. Спільних дітей не було. Вони завжди опікувалися [PERSON] . На протязі 10 років батько хворів, хворіла і [PERSON] , їй одній важко було доглядати, і всі ці роки [PERSON] допомагала їй у цьому. У листопаді [PERSON] поховала обох батьків і на даний час проживає в цій квартирі (воля покійної) інших спадкоємців не має /а.с.17/. Також, даний факт, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Отже, факт постійного проживання спадкоємиці [PERSON] разом однією сім`єю зі спадкодавицею [PERSON] , померлою [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - з серпня 2015 року до часу відкриття спадщини - [INFO] підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 256 ЦПК Українивизначено, що в судовому порядку можуть и встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved