Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.08.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "Перший Український міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "Перший Український міжнародний банк" був укладений кредитний договір № 5621022, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 37 200,00 доларів США строком до 28.08.2014р. Відповідач порушив зобов'язання, передбачені кредитним договором , у зв"язку з чим за ним станом на 08.09.2014 року утворилася заборгованість, яка склала 3484.91 долари США ; 18 600,00 грн., яку і просить позивач стягнути з відповідача. Також просить стягнути сплачені позивачем за подання позовної заяви суму судового збору 637,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність при заочному розгляді справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, ніяких заяв до суду не подав, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність, при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні, 28.08.2007 року між [PERSON] та ЗАТ "Перший Український міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "Перший Український міжнародний банк" був укладений кредитний договір № 5621022, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 37 200,00 доларів США строком до 28.08.2014 р. . Суду наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка на 08.09.2014 року складає 3484.91 доларів США та 18 600.00 гривень,яка складається з заборгованості за кредитом - 2 864.80 доларів США , заборгованості за відсотками - 86.64 доларів США, пеня 161,47 доларів США, штрафи: 372,00 доларів США та 18 600 грн. сума штрафів за порушення обов"язків щодо поновлення дії договорів страхування. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, позичальник допустив істотні порушення умов кредитного договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 533 ЦК України встановлює загальне правило про виконання грошових зобов'язань у гривнях. Використання "іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно зі ст. 5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" здійснювати розрахунки в іноземній валюті дозволяється лише за наявності індивідуальної ліцензії НБУ. При цьому ця стаття Декрету КМУ встановлює, що порядок отримання ліцензії визначається НБУ. Згідно з п. 1.5 Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ № 483 від 14.10.2004р., використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк, тобто банк, який має банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями. Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" має банківську ліцензію № 8 від 06.10.2011р., згідно якої має дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями . Таким чином, позичальники банка за валютними кредитами повинні розраховуватися з банком за своїми зобов'язаннями по таким кредитним договорам також в іноземній валюті. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, відповідач зобов"язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов"язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що пов"язані з грошовими зобов"язаннями. Суду не надано доказів, що відповідач погасив кредит та у нього відсутня заборгованість за кредитним договором. Таким чином, враховуючи обставини по справі та те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги банку обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved