Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

23.12.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 20.10.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, з квітня 2014 року мешкають окремо, відповідач не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до РАЦСу, спору щодо майна немає, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, спору щодо майна не має, прохає розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір в сумі 243,60 грн. 03.02.2015 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність. 11.02.2015 року до суду звернувся відповідач з заявою про розгляд справи у його відсутність, прохав судові витрати покласти на позивача, так як їх майно залишилося у неї. У судове засідання належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 20.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 805 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 20.10.2009 року (а.с.4). Дітей від шлюбу сторони не мають. В період спільного проживання сімейні стосунки не складалися з вини сторін. З квітня 2014 року спільне проживання припинено і не поновлювалось. Спроб поновити сімейні стосунки сторони не здійснювали. Спору щодо майна подружжя у сторін не має. Відповідач не бажає подавати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд при постановленні рішення керується вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]", а після оформлення розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище "[PERSON]" то суд відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про те, що при оформленні розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу залишити [PERSON] прізвище "[PERSON]". А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позов ухвалено на користь позивача, то суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді витрат на сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved