Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів просять визнати протиправною та скасувати Ухвалу Львівської міської ради №656 від 30 червня 2011 року "Про надання громадянам дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в частині надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" [PERSON] площею 0,0514 га по [ADDRESS] » (п. 4 Додатку до ухвали міської ради від 30 червня 2011 року №656); визнати протиправною та скасувати Ухвалу Львівської міської ради №1565 від 24 травня 2012 року "Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок [PERSON] площею 0,0514 га по [ADDRESS] (п. 52 Додатку, затверджено Ухвалою Львівської міської ради від 24 травня 2012 року № 1565); визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085, серія та номер 5579516, видане 02 липня 2013 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Львівського міського управління юстиції Савченко Тетяни Володимирівни, Львівське міське управління юстиції, індексний номер 3583295 від 02 липня 2013 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085. Позов мотивує тим, що позивачі є власниками будинку за адресою [ADDRESS] , раніше власником даного будинку була [PERSON] , яка крім того була власником будинку [ADDRESS] . Дані два будинки ще з 1984 року розташовані на земельній ділянці кадастровий №4610137200:08:008:0085 по [ADDRESS] . 24 листопада 2010 року [PERSON] подарувала будинок [ADDRESS] площе 98,9 кв.м. відповідачу [PERSON] на час укладення Договору дарування земельна ділянка, на якій розташовані будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] не була приватизована, що чітко зазначено в самому Договорі дарування від 24 листопада 2010 року та перебувала у комунальній власності. Зазначають що проживають у будинку [ADDRESS] з часу народження та були зареєстровані у вказаному будинку з 01 грудня 1998 року. Також користуються і земельною ділянкою площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 на якій розташовані обидва будинки. Між ними та відповідачкою [PERSON] виник конфлікт при користуванні вказаною земельною ділянкою, в результаті якого остання чинить перешкоди у вільному користуванні такою, такі дії почалися весною 2018 року. Саме зі слів [PERSON] їм стало відомо, що вона одноособово приватизувала на себе земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085, на якій знаходяться два будинки, що є у власності різних осіб. Ні померла [PERSON] ні позивач, яка успадкувала будинок [ADDRESS] А згоди на приватизацію спірної земельної ділянки відповідачкою [PERSON] не давала. Посилаються на ст.ст.89, 116 ЗК України, вважають що оспорюванні документи, на підставі яких відповідач одноособово набула право власності на земельну ділянку, площею 0.0514 га кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушення прав та інтересів власників будинку [ADDRESS] . Останні були позбавленні можливості взяти участь у приватизації земельної ділянки, яка фактично перебувала у їх користуванні. Враховуючи вище наведене просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Ухвалою судді від 10 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 31 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Управління державної\~реєстрації юридичного\~департаменту Львівської\~міської ради. Заперечуючи проти позову повідомив наступне: для державної реєстрації права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] за [PERSON] було подано Ухвалу Львівської міської ради №656 від 30 червня 2011 року "Про надання громадянам дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в частині надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" [PERSON] площею 0,0514 га по [ADDRESS] » (п. 4 Додатку до ухвали міської ради від 30 червня 2011 року №656) та Ухвалу Львівської міської ради №1565 від 24 травня 2012 року "Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок [PERSON] площею 0,0514 га по [ADDRESS] (п. 52 Додатку, затверджено Ухвалою Львівської міської ради від 24 травня 2012 року № 1565). Таким чином для державної реєстрації були подані документи, на підставі яких проводяться реєстраційні дії, підстав для відмови у вчиненні реєстраційних дій у державного реєстратора не було. Ввказані дії реєстратором проведені на підставі чинних документів на час вчинення реєстраційної дії, а встановлення обставин, що передують видачі правовстановлюючих документів не входить в обов`язки державного реєстратора і у такого відсутні об`єктивні можливості це зробити. Отже, вважає, що Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради є неналежним відповідачем, оскільки ним не було порушено законних прав та інтересів позивачів. В задоволенні позовних вимог, що пред`явленні до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради просить відмовити. 04 вересня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , проти позовних вимог заперечує з наступних підстав. Вважає твердження позивачів про чинення нею перешкод в користуванні земельною ділянкою такими, що не відповідають дійсності. Щодо вимог про визнання неправомірними та скасування ухвали Львівської міської ради № 656 від 30.06.2011, то така на її думку ухвалена згідно повноважень відповідних органів влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування. Щодо вимоги про скасування Ухвали Львівської міської ради від 24 травня 2012 року № 1565, то така не підлягає до задоволення з тих підстав, що оскаржуване рішення не порушує прав позивачів, оскільки позивачі на момент прийняття оскаржуваного рішення не були власниками нерухомого майна та не мали права на користування земельною ділянкою. Власником житлового будинку [ADDRESS] А була [PERSON] , яка не заперечувала проти приватизації земельної ділянки, позивачі стали власниками вище зазначеного будинку в порядку спадкування після її смерті в 2017 році, а тому на момент прийняття Львівською міською радою оскаржуваного рішення таке жодним чином не порушувало прав позивачів. Враховуючи те, що оскаржувані рішення Львівської міської ради є законними то усі подальші реєстраційні дії щодо видачі Свідоцтва про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 вчинені у повній відповідності до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року задоволено клопотання позивачів про витребування доказів. На виконання зазначеної ухвали 09 жовтня 2018 року надійшла до суду реєстраційна справа №94691146101. Ухвалою судді від 16 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19 листопада 2018 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивачі зазначають, що під час прийняття оскаржуваних рішень Львівській міській раді було відомо, що на спірній земельній ділянці знаходяться два будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно [PERSON] не є єдиним землекористувачем. В судовому засіданні позивачі та представник позивача підтримали позов з підстав наведених у такому. Додатково представник позивачів [PERSON] пояснила, що Львівській міській раді на момент прийняття оскаржуваних ухвал було відомо що на спірній земельній ділянці є два будинки, однак було прийнято рішення про приватизацію земельної ділянки на ім`я [PERSON] , дане твердження підтверджується матеріалами справи, зокрема планами наявними в реєстраційній справі. Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що попередній власник, зокрема [PERSON] надала згоду на приватизацію земельної ділянки. Отже дана земельна ділянка приватизована з порушенням норм права та вважають що позивачі мають право взяти участь у реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085, яка фактично перебуває у їхньому користуванні як власників будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засідання заперечили проти позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача додатково пояснив, що позивачем не зазначено контрено жодного порушення, які б були допущені Львівською міською радою при прийнятті оскаржуваних ухвал. Щодо причин спору, то такий виник після смерті спадкодавця [PERSON] , позивачі вирішили розбудовати успадковане майно, а відповідач [PERSON] заперечує проти такого, а тому позивачі знайшли повід для подачі позову в суд. [PERSON] за життя не зверталась до суду для оскарження рішень про приватизацію земельної ділянки одноособово [PERSON] , отже вважає, що така не заперечувала проти такого. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради в судовому засіданні [PERSON] просить в задоволенні позовної вимоги заявленої до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відмовити з підстав наведенених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Львівської міської ради проти позову заперечує, зокрема в судовому засіданні пояснила, що позивачі не звертались для оформлення приватизації, не отримували відмову у проведенні такої, в зв`язку з чим не має спору. Приватизація земельної ділянки відбувалась на підставі ст. 116 ЗК України. Звертає увагу, що рішення були прийняті на підставі архівної довідки яка не містить даних про розміщення на ділянці будинку [ADDRESS] . Одночасно не заперечила, що в технічному паспорті, який наявний в пакеті документів наданих для вирішення питання приватизації, вказано, що на спірній земельній ділянці існує будинок [ADDRESS] та [ADDRESS] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково. Згідно постанови №818 від 06 червня 1984 року (Том 1 а.с.17) [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільно збудований будинок на території будинковолодіння [ADDRESS] . Розпорядженням Личаківської районної адміністрації від 17 червня 1998 року №545 «Про експлуатацію самовільно здійсненої прибудови до будинку [ADDRESS] та збудованого окремого стоячого житлового будинку» затверджено висновок про технічну можливість використання самовільно збудованого житлового будинку по [ADDRESS] загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 19 вересня 1998 року №889 присвоєно новозбудованому житловому будинку, який знаходиться на території будинковолодіння [ADDRESS] окремий будинковий номер [NUMBER] (Том 1 а.с.16) Згідно свідоцтва про право власності від 07 жовтня 1998 року (том 1 а.с.250) [PERSON] являлась власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на будинок [ADDRESS] виникло у [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 25.12.1968р. ( Том 1 а.с.189-190) Отже судом встановлено, що станом на 1998 р. [PERSON] належали житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0514 га кадастровий номер 4610137200:08:008:0085. Відповідач [PERSON] набула у власність житловий будинок [ADDRESS] на підставі Договору дарування житлового будинку від 24 листопада 2010 року (Том 1 а.с.203-205) Як вбачається з матеріалів справи 14 листопада 2017 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] успадкували від [PERSON] після її смерті по Ѕ житлового будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (Том 1 а.с.19, 22). \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Враховуючи вище наведене до позивачів перейшло і право користування земельною ділянкою кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 по [ADDRESS] після успадкування будинку [ADDRESS] . В червні 2018 року позивачам стало відомо про одноосібну приватизацію відповідачем вказаної земельної ділянки на підставі оскаржуваних рішень Львівської міської ради. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ухвалою Львівської міської ради №656 від 30 червня 2011 року "Про надання громадянам дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в частині надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки (п. 4 Додатку до ухвали міської ради від 30 червня 2011 року №656) (Том 1 а.с.33-34). Ухвалою Львівської міської ради №1565 від 24 травня 2012 року "Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок [PERSON] площею 0,0514 га по [ADDRESS] (п. 52 Додатку, затверджено Ухвалою Львівської міської ради від 24 травня 2012 року № 1565); У технічному паспорті який виготовлений 15 листопада 2010 року на замовлення [PERSON] (Том 2 а.с.164-173) зображено план земельної ділянки [ADDRESS] 10-10а по [ADDRESS] , на якому чітко зафіксовано два окремих будинки. Саме вказаний технічний паспорт міститься в технічній документації із землеустрою (том 2, а.с. 152-192), що стала підставою для винесення оскаржуваних рішень. Також у вказаній документації наявні документи, а саме : ситуаційна схема, абрис обстеження межі земельної ділянки, план та збірний кадастровий план земельної ділянки, план границь обмежень і сервітутів, якими підтверджується наявність двох будинків на вказаній земельній ділянці. Статтею 116 Земельного Кодексу України, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Таким чином вбачається, що на момент винесення оскаржуваних рішень, земельна ділянка площею 0,0514 га кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 по [ADDRESS] перебувала у фактичному користуванні власників будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] », що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи наведені вимоги ЗК України суд приходить до висновку, що приватизація спірної земельної ділянки повинна була проводитись ними спільно або одним із них за згодою іншого. Відповідачами не представлено суду документального підтвердження наявності згоди [PERSON] , яка у період здійснення приватизації була власником будинку [ADDRESS] , на приватизацію всієї ділянки відповідачкою [PERSON] . Отже внаслідок здійснення приватизації [PERSON] всієї земельної ділянки було порушено права іншого землекористувача [PERSON] , правонаступниками якої являються позивачі, як спадкоємці будинку [ADDRESS] . Отже беручи до уваги, що наведені обставини, були відомі під час винесення оскаржуваних ухвал Львівської міської ради та підтверджувались наданими для приватизації земельної ділянки документами, однак не були враховані, суд вважає, що наявні підстави для скасування вказаних рішень Львівської міської ради. Крім того, суд вважає, що слід скасувати свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085, серія та номер 5579516, від 02 липня 2013 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, оскільки таке видане на підставі оскаржуваних ухвал Львівської міської ради. Позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора Львівського міського управління юстиції Савченко Тетяни Володимирівни, Львівське міське управління юстиції, індексний номер 3583295 від 02 липня 2013 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085 не підлягає до задоволення з наступних підстав. Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а також щодо технічної можливості скасування запису пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (зі змінами). Виходячи із вимог Закону, то однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили. Так, згідно статті 26 Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи вище наведене, оскільки суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування ухвал Львівської міської ради №656 від 30 червня 2011 року №1565 від 24 травня 2012 року в частині надання дозволу на виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON] , скасовує свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0514 га, кадастровий номер 4610137200:08:008:0085, а тому процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не потребує окремого судового рішення.

Outcome: approved