Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.12. 2012 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ "АКПІБ" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ "АКПІБ" та фізичними особами. Відповідно до Договору, покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісії, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вказаного договору, відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 336 від 05.03. 2008 року, що був укладений між ПАТ "АКПІБ" та відповідачкою [PERSON]. Згідно кредитного договору, [PERSON] отримала кредит на суму 25 000 доларів США та зобов"язалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов"язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит в сумі 25 000 доларів США, натомість відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов"язання, чим порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого, станом на 01.12. 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 6799,83 доларів США, що за курсом НБУ складає 102381,05 гривень, по відлсогтках - 3083,16 доларів США, за курсом НБУ - 46421,33 гривень, пеня - 676,96 доларів США - становить 10192,59 гривень. У зв'язку з вищенаведеним, просили стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові втирати. Представник позивача, в судове засідання не з'явився. Однак представник ТОВ "Кредитні ініціативи" - Грицюк В.П., надав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, в ході розгляду справи надала суду заяву, в якій просить закрити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки 29.11. 2011 року Рахівським районним судом за результатами розгляду справи № 2-1142/11 за позовом ПАТ "АКПІБ" до неї - [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 336 від 05.03. 2008 року, позовні вимоги банку задоволено. 08.02. 2012 року, Рахівським районним судом на підставі зазначеного рішення суду, видавався виконавчий лист. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі керуючого "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області" - Климпуша І.О. та відповідачкою [PERSON] 05.03. 2008 року було укладено Кредитний договір № 336, згідно умов якого, банк надав позичальнику кредит в сумі 25 000 доларів США. Відповідно до п.5.3.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках, які визначаються згідно з цим Договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості позичальника. Поряд з цим, судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду від 29.11. 2011 року, за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором № 336 від 05 березня 2008 року у розмірі 7732,40 доларів США, з яких: строковий кредит - 6839,43 доларів США, прострочені відсотки - 877,79 доларів США, нараховані відсотки за період з 01.07.2011 року по 06.07.2011 року - 15.18 доларів США. Загальна заборгованість становить 7732,40 доларів США, що по курсу НБУ станом на 06.07.2011 року становить 61 645,01 (шістдесят одна тисяча шістсот сорок п'ять гривень 01 копійок) гривень. Вирішено питання щодо судових витрат. Рішення суду набуло законнної сили . Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ТОВ "Кредитні ініціативи", як новий кредитор, набуло усіх прав вимоги первісного кредитора ПАТ "АКПІБ" за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, зокрема і за кредитним договором № 336 від 05.03. 2008 року. У вимозі про усунення порушень від 09.01. 2015 року, позивач повідомляв [PERSON] про наявну заборгованість станом на 01.12. 2014 року 10559,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 158994,97 гривень. На підтвердження надіслання повідомлення відповідачці позивач надав список № 8 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували намомент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. До укладення між первісним кредитором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та новим кредитором ТОВ "Кредитні ініціативи" договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, первісний кредитор у жовтні 2011 року звертався до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який було задоволено рішенням Рахівського районного суду від 12.12. 2011 року, яке набрало законної сили. 02.03. 2012 року, по заяві представника позивача, Рахівським районним судом було надіслано на адресу позивача виконавчий лист. За таких обставин, оскільки первісний кредитор вже скористався своїм правом на стягненння заборгованості за кредитним договором, вимоги нового кредитора в частині стягнення з відповідачки на свою користь заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 336 від 05.03. 2008 року у розмірі 6839,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.07. 2011 року, 1 долар - 7,97 грн. що становить 54510,26 гривень; прострочені відсотки - 877,79 доларів США, нараховані відсотки за період з 01.07. 2011 року по 06.07. 2011 року - 15,18 доларів США, задоволенню не підлягають, оскільки відповідачка [PERSON] вже понесла юридичну відповідальність за невиконання умов кредитного договору і у разі задоволення даного позову у повному обсязі, відбудеться притягнення відповідачки до подвійної відповідальності за порушення одного і того ж кредитного зобов"язання, що суперечить ст. 61 Конституції України. Разом з тим, згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). В п.17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Отже, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли спірні правовідносини, які стосуються також нарахування відсотків за користування кредитом за період, що не був розрахунковим при ухваленні Рахівським районним судом рішення від 29.11. 2011 року, яке не виконано відповідачкою на момент звернення позивача з даним позовом, оскільки сторонами не було надано доказів виконання вищезазначеного рішення. Відповідно до п.2.2. кредитного договору, за користування кредитом встановлена процентна ставка у розмірі 13,5 % річних. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно (п.6.2. кредитного договору). Позивачем був наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором. Іншого розрахунку на спростування наданого позивачем відповідачкою не надано, а лише подала клопотання, в якому просить закрити провадження по даній справі, у зв'язку з наявністю рішення Рахівського районного суду від 29.11. 2011 року. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначає заборгованість у гривневому та доларовому еквіваленті. Проте, з офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України станом на 01.12. 2014 року, вбачається, що позивач визначив заборгованість у національній валюті України та у доларах США, тобто у тій валюті, в якій і були видані кредитні кошти. За таких обставин можна дійти висновку, що розмір заборгованості визначено саме у доларах. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по відсотках станом на 01.12. 2014 року складає 3083,16 доларів США, з яких 892,97 доларів США, заборгованість по відстотках за період з 05.03. 2008 року по 06.07. 2011 року, який вже був розрахунковим при ухваленні рішення Рахівським районним судом від 29.11. 2011 року, ця заборгованість вже судовим рішенням стягнута, тому даним рішенням повторно стягненню не підлягає. Натомість з відповідачки підлягає до стягнення сума заборгованості по відсотках в сумі 2190,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.12. 2014 року складає 32 975,5 гривень. Відповідно до п.6.2 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період прострочення та нараховується щоденно. Пеня підлягає стягненню з відповідачки у межах, заявленої позивачем суми 676,96 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.12. 2014 року складає 10192,59 гривень. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 336 від 05.03. 2008 року року, а саме: відсотки за користування кредитом та пеня у сумі 2867,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.12. 2014 року, 1 долар - 15,056 гривень, становить 43167,81 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, з відповідача підлягають до стягнення судові витрати на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. На підставі наведеного, з відповідачки слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 431,68 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial