Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість у сумі 19 683,08 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" та ТОВ "Юна-Плюс" було укладено договір фінансового лізингу №130417-57/ФЛ-Ю-А від 17.04.2013 року. 19.04.2013 року між позивачем та [PERSON] з метою забезпечення зобов'язань лізингоодержувача за договором лізингу укладено договір поруки №130419-8/П, посвідчений приватним нотаріусом в реєстрі за №1028. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався передати лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене в специфікації до договорів, а третя особа зобов'язалась прийняти майно (предмет лізингу), своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки, передбачені договором. Лізингоодержувач виплачує позивачу лізингові платежі відповідно до п.2.2 загальних умов договорів та графіку сплати лізингових платежів. Пунктом 2.4 загальних умов передбачено, що всі чергові лізингові платежі відповідно до графіку та загальних умов лізингоодержувач сплачує у число сплати в кінці кожного періоду лізингу з урахуванням положень пунктів 2.7-2.9 загальних умов, починаючи з наступного календарного місяця за календарним місяцем, в якому був підписаний акт. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або інший) день, то лізингоодержувач зобов'язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому дню. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання та передав в користування лізингоодержувачу предмет лізингу, а саме легковий автомобіль Ford Mondeo, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] на підставі підписаного 26.04.2013 року сторонами акту прийому-передачі майна. Таким чином, лізингоодержувач зобов'язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 26 числа кожного місяця в розмірі, визначеному в графіку сплати лізингових платежів. Однак, лізингоодержувач зобов'язання за договорами щодо сплати лізингових платежів виконував не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 25.09.2013 року по 22.11.2013 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається із 15 200,62 грн.- заборгованість по сплаті лізингових платежів; 231,13 грн.- заборгованість по платі пені; 53,33 грн.- заборгованість по сплаті відсотків річних; 4 198,00 грн.- заборгованість по сплаті штрафних санкцій, а всього 19 683,08 грн.. Відповідно до п.2 договору поруки відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання лізингоодержувачем усіх грошових зобов'язань за договором у повному обсязі, тому просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.37, 52). Відповідач у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлений про розгляд справи через оголошення у пресі (а.с.55). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 17.04.2013 року між ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Юна-Плюс" (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №130417-57/ФЛ-Ю-А (а.с.15, 19-28). Згідно п.1.1 загальних умов договору лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого наведені в додатку "Специфікація", а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Строк користування предметом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту прийняття-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (п.1.2 загальних умов договору). Згідно додатку "Специфікація" предметом лізингу за договором № 130417-57/ФЛ-Ю-А є легковий автомобіль Ford Mondeo, 2012 року випуску (а.с.18). Позивач передав у користування лізингоодержувачу предмет лізингу, що підтверджується актом прийому-передачі (а.с.31), а також актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу (а.с.30). Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. 19.04.2013 року між ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" та [PERSON] з метою забезпечення зобов'язань укладено договір поруки №130419-8/П (а.с.9-10), відповідно до п.2 якого відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання лізингоодержувачем усіх грошових зобов'язань за договором у повному обсязі. Відповідно до п.3 договору поруки при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов'язань, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто, кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов'язань як від боржника, так і від поручителя як в повному обсязі, так і в частині боргу. Згідно п.4 договору поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання перед кредитором за боржника протягом 3-х банківських днів з дня отримання відповідної вимоги. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. ТОВ "Юна-Плюс" порушило зобов'язання за договором фінансового лізингу №130417-57/ФЛ-Ю-А від 17.04.2013 року, не сплачувало вчасно та в повному обсязі лізингові платежі, внаслідок чого за період з 25.09.2013 року по 22.11.2013 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається із 15 200,62 грн.- заборгованість по сплаті лізингових платежів; 231,13 грн.- заборгованість по платі пені; 53,33 грн.- заборгованість по сплаті відсотків річних; 4 198,00 грн.- заборгованість по сплаті штрафних санкцій, а всього 19 683,08 грн., що підтверджується розрахунком, наведеним у позовній заяві. При цьому розмір основного боргу за лізинговими платежами ТОВ "Юна-Плюс" перед позивачем згідно договору №130417-57/ФЛ-Ю-А від 17.04.2013 року за 5-й та 6-й періоди лізингу у загальному розмірі 15 200,62 грн. підтверджено рішенням господарського суду Житомирської області від 24.12.2013 року, яке набрало законної сили (а.с.38-42). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. 22.11.2013 року ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" направило відповідачеві (поручителю) вимогу про виконання забезпечених порукою зобов'язань за договором лізингу (а.с.12-13). Оскільки заборгованість перед позивачем не погашена, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 15 200,62 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів; 231,13 грн. заборгованості по платі пені; 53,33 грн. заборгованості по сплаті відсотків річних; 4 198,00 грн. заборгованості по сплаті штрафних санкцій, а всього 19 683,08 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. (а.с.5). Крім того, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2014 року на позивача покладено оплату оголошення у газеті "Житомирщина" про виклик відповідача по справі у судове засідання через оголошення у пресі (а.с.47). Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 106 від 10.02.2014 року позивачем понесені витрати за опублікування оголошення у газеті "Житомирщина" у сумі 480,00 грн. (а.с.53). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved