Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього 22 287 грн. 19 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що ним було виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 71 287 грн. 19 коп. У подальшому в порядку переходу права вимоги зі страхової компанії відповідача, якого було визнано винним у ДТП, було стягнуто 49 000 грн., оскільки такий ліміт відповідальності передбачений страховим полісом ОСЦПВВНТЗ. У зв'язку з тим, що вказана сума не покриває розмір страхового відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача суму, яка не відшкодовується страховою компанією відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових клопотань чи заперечень не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 10.10.2013 року о 08 год. 50 хв. по вул. Дзержинського в м. Харкові відбулася ДИТП за участю автомобія "Ауді" (реєстраційний номер - ВЕ 7707 ВС) під керуванням [PERSON] та автомобілем "ВАЗ 2109" (державний номер - ВЕ 8112 ВЕ) під керуванням відповідача. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.11.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем - ПрАТ "СК "Альфа Страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експуатацією наземного транспортного засобу № 120.0455027.074, предметом якого є вищевказаний автомобіль "Ауді". 14.10.2013 року з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Ауді" було проведено його огляд, а 18.10.2013 року було складено Звіт, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 74 375 грн. 12 коп. 24.10.2013 року позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого до сума до виплати з позивача становить 71 287 грн. 19 коп., а також акт по справі на ту саму суму. 01.11.2013 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь ТОВ "АвтоЕліт" (СТО) в розмірі 71 287 грн. 19 коп., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 23011. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача було застраховано СТзДВ "Гарантія" згідно з Полісом АС/1597706, позивач звернувся до страхової компанії відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 71 287 грн. 19 коп. Однак оскільки ліміт відповідальності СТзДВ "Гарантія" за шкоду, заподіяну майну, становить 49 000 грн., позивач не отримав у повному обсязі відшкодування збитків. Таким чином, сума, яка перевищує ліміт відповідальності і не відшкодовується АТ СТзДВ "Гарантія", становить 22 287 грн. 19 коп. Вказана сума на даний час ніким не відшкодована. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вказані правовідносини врегульовано нормами Цивільного кодексу України, Законами України "Про страхування", "Про ОСЦПВВНТЗ". Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач як страховик виплатив страхове відшкодування [PERSON], до позивача перейшло право вимоги до особи, визнаної винною у ДТП, а саме до відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, згідно зі ст. 1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, при цьому ліміт відповідальності за Полісом становить 50 000 грн. мінус 1 000 грн. франшизи. Однак розмір фактично здійсненого страхового відшкодування, здійсненого позивачем, становить 71 287 грн. 19 коп. Таким чином, сума страхового відшкодування СТзДВ "Гарантія" не покриває суму фактично понесених збитків. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 11.04.2014 року позивачем до відповідача було направлено претензію на суму 22 287 грн. 19 коп., яка була проігнорована відповідачем. Отже, суд приходить до висновку, що сума, яка не покрита страховим відшкодуванням, підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved