Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

25.04.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої на території ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , ділянка [NUMBER] , укладений 13.06.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А. О. , серія та номер 925, відповідно до якого [PERSON] продала цю земельну ділянку [PERSON] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41586634 від 13.06.2018 року приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва А. О. про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку за адресою: м. Суми, Громадська організація Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів. Стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2007 року, що набрало законної сили (справа № 2-3149/07) , за позивачкою було визнано право власності на земельну ділянку площею 21 м ? та гараж [NUMBER] в автогаражному товаристві "Електрон" , розташованому по пров. Гайовий, 13 м . Суми, як на спадщину за законом, яка відкрилася [INFO] після смерті батька - [PERSON] . Під час виконання землевпорядних робіт з розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу в ГО "Автогаражне товариство "Електрон" за адресою: м. Суми, пров. Гайовий, 13 ( ділянка [NUMBER] ) позивачка дізналася про те, що відповідачка [PERSON] в 2012 року була прийнята в члени організації та користується належним позивачці гаражем. Це змусило її в 2016 року звернутися до суду з позовом про захист порушених прав на гараж та земельну ділянку. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2017 року та рішенням апеляційного суду Сумської області від 15.03.2017 року (справа № 592/5890/16-ц) , що набрали законної сили, був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] , громадської організації "Автогаражне товариство "Електрон" про визнання незаконним рішення про прийом до членів громадської організації та усунення перешкод у здійсненні права користування гаражем. Суд першої інстанції своїм рішенням по даній справі визнав незаконним рішення ГО "Автогаражне товариство "Електрон" від 03.07.2012 року про прийом в члени організації [PERSON] . Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про усунення перешкод, що чинила позивачці відповідачка [PERSON] в користуванні гаражем [NUMBER] в ГО Автогаражне товариство Електрон по пров. Гайовий, 13 м. Суми шляхом покладення на неї зобов`язання передати позивачці ключі від гаражу та звільнити його від належних їй речей. Дане рішення суду виконане, гараж був звільнений від речей відповідачки [PERSON] , в ньому знаходиться належний сім`ї позивачки автомобіль, позивачка має ключі від гаражу. В подальшому позивачка дізналася про те, що відповідачка [PERSON] , вже після вступу в законну силу рішення суду по вище вказаній справі, приватизувала земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 в ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , що фактично належить позивачці. Це змусило позивачку в січні 2018 року звернутися з позовом до Ковпаківського районного суду м. Суми до [PERSON] та інших про визнання п. 8 рішення Сумської міської ради та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень недійсними, скасування запису про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 18.01.2018 року ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми було відкрите провадження у даній справі (справа № 592/538/18) . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2019 року, що набрало законної сили, було визнано недійсним п. 8 рішення Сумської міської ради VII скликання XXXII сесія від 25.10.2017 року № 2685-МР про надання у власність відповідачці [PERSON] земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація "Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів. Було визнано недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38072593 від 10.11.2017 року державного реєстратору Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Ізюменко Ю. В. . Після набрання рішенням суду законної сили позивачка мала намір зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Але в цьому їй було відмолено з тих підстав, що право власності на дану земельну ділянку зареєстроване не за [PERSON] , а за іншою особою - її батьком, другим відповідачем по даній справі - [PERSON] . Позивачка зазначила, що ще під час розгляду вищевказаної справи у суді, а саме: 13.06.2018 року був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої на території ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , ділянка [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А. О. , серія та номер 925, відповідно до якого відповідачка [PERSON] продала цю земельну ділянку своєму батьку - відповідачу [PERSON] . Приватний нотаріус Ануфрієв А. О. здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем [PERSON] (індексний номер 41586634 від 13.06.2018 року) . Цим же рішенням було припинене право власності на земельну ділянку за відповідачкою [PERSON] . Про дані обставини позивачка дізналася з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.2019 року. Дізнавшись про порушення її прав на вищезазначену земельну ділянку з боку відповідачки, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду для захисту свого права власності на земельну ділянку, оскільки вважає, що даний договір купівлі-продажу є недійсним. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву суду вона не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву суду він не надав. Відповідач - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ануфрієв А. О. в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву суду він не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом було встановлено, що згідно рішенню Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2007 року, що набрало законної сили (справа № 2-3149/07) , за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 21 м ? та гараж [NUMBER] в автогаражному товаристві "Електрон" , розташованому по пров. Гайовий, 13 м . Суми, як на спадщину за законом, яка відкрилася [INFO] після смерті батька - [PERSON] (а. с. 9) . Як зазначила позивачка в своїй позовній заяві та дані обставини не спростовані відповідачами, під час виконання землевпорядних робіт з розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу в ГО "Автогаражне товариство "Електрон" за адресою: м. Суми, пров. Гайовий, 13 (ділянка [NUMBER] ) , вона дізналася про те, що відповідачка [PERSON] в 2012 року була прийнята в члени організації та користується належним позивачці гаражем. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2017 року та рішенням апеляційного суду Сумської області від 15.03.2017 року (справа № 592/5890/16-ц) , що набрали законної сили, був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] , громадської організації "Автогаражне товариство "Електрон" про визнання незаконним рішення про прийом до членів громадської організації та усунення перешкод у здійсненні права користування гаражем. Суд першої інстанції своїм рішенням по даній справі визнав незаконним рішення ГО "Автогаражне товариство "Електрон" від 3.07.2012 року про прийом в члени організації [PERSON] . Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про усунення перешкод, що чинила позивачці відповідачка [PERSON] в користуванні гаражем [NUMBER] в ГО Автогаражне товариство Електрон по пров. Гайовий, 13 м. Суми шляхом покладення на неї зобов`язання передати позивачці ключі від гаражу та звільнити його від належних їй речей (а. с. 10 - 14, 15 - 18) . Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві та дані обставини не спростовано відповідачами, вищезазначене рішення суду виконане, гараж був звільнений від речей відповідачки [PERSON] , в ньому знаходиться належний сім`ї позивачки автомобіль, позивачка має ключі від гаражу. В подальшому позивачка дізналася про те, що відповідачка [PERSON] , вже після вступу в законну силу рішення суду по вище вказаній справі, приватизувала земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 в ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , що фактично належить позивачці. Це змусило позивачку в січні 2018 року звернутися з позовом до Ковпаківського районного суду м. Суми до [PERSON] та інших про визнання п. 8 рішення Сумської міської ради та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень недійсними, скасування запису про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 18.01.2018 року ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми було відкрито провадження у даній справі (справа № 592/538/18) (а. с. 21) . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2019 року, що набрало законної сили, було визнано недійсним п. 8 рішення Сумської міської ради VII скликання XXXII сесія від 25.10.2017 року № 2685-МР про надання у власність відповідачці [PERSON] земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація "Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів. Було визнано недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38072593 від 10.11.2017 року державного реєстратору Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Ізюменко Ю. В. (а. с. 19 - 20) . Після набрання рішенням суду законної сили позивачка мала намір зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Але в цьому їй було відмолено з тих підстав, що право власності на дану земельну ділянку зареєстроване не за [PERSON] , а за іншою особою - її батьком, другим відповідачем по даній справі - [PERSON] . Дана обставина підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 164894817 від 25.04.2019 року (а. с. 22) . З даної інформаційної довідки вбачається, що державним реєстратором приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А. О. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41586634 від 13.06.2018 об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація "Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої на території ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , ділянка [NUMBER] , який укладений 13.06.2018 року та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А. О. , серія та номер 925. Таким чином, відповідно до зазначених судових рішень, відповідачка [PERSON] не мала правових підстав укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація "Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів. Це право належить власникові майна, який набув право власності правомірно, а саме: [PERSON] . Відповідачка [PERSON] незаконно набула право власності на земельну ділянку, а тому вона не мала права її продавати. Вищезазначеними рішеннями судів, що набрали законної сили, було встановлено відсутність будь-яких правових підстав у відповідача [PERSON] на дане майно: земельну ділянку та гараж, а також незаконність набуття нею права власності на земельну ділянку в автогаражному товаристві в порядку приватизації. Одночасно було встановлено, що саме [PERSON] є законним власником цього майна. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини є преюдиційними та не доказуються при розгляді даної справи, оскільки були встановлені рішеннями судів по справі № 592/5890/16-ц та по справі № 592/538/18, в яких брали участь, як позивачка [PERSON] , так і відповідачка [PERSON] . На час укладання оспорюваного [PERSON] правочину в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходилася цивільна справа № 592/538/18. Розгляд справи у суді тривав майже півроку. В судових засіданнях брав участь представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] . Таким чином відповідачка [PERSON] була обізнана з тим, що [PERSON] оспорює в суді правомірність набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. Однак, не дочекавшись рішення суду, вона уклала оспорюваний правочин, у зв`язку з чим порушила права позивачки. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) , а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. У зв`язку з цим [PERSON] не належало право на відчуження майна, власницею якого вона не була. У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) . Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК. Зміст правочину складають його істотні умови і волевиявлення власника на укладення даного правочину. Приписами ст. 203 ЦК України встановлені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" . У відповідності до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 27 цього ж Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно ч. 10 ст. 37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду. Таким чином від [PERSON] до [PERSON] не могло перейти право власності на спірну земельну ділянку, оскільки вони не мали права укладати договір купівлі-продажу даної земельної ділянки, а тому є неналежними власниками в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" . На підставі викладеного та враховуючи доведеність позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] щодо визнання недійсним правочину, вчиненого у формі договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої на території ГО "Автогаражне товариство "Електрон" , ділянка [NUMBER] , укладеного 13.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А. О. , серія та номер 925, відповідно до якого [PERSON] продала цю земельну ділянку [PERSON] та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41586634 від 13.06.2018 року приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва А. О. про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку за адресою: м. Суми, Громадська організація "Автогаражне товариство Електрон , ділянка [NUMBER] , площею 0,0027 га, кадастровий номер 5910136600:22:017:0002 для будівництва індивідуальних гаражів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн. , тобто по 512,27 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved