Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2008 року між ТзОВ "Український промисловий банк", та [PERSON] укладено кредитний договір за № 1331-017/ФКВ-08, за яким останньому надано грошові кошти в розмірі 38800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 11,2 % річних з кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року. 30.06.2010 року між ТзОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк", відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ "Укрпромбанк" предає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ТзОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2. внаслідок передачі ТзОВ "Укрпромбанк" АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ТзОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] 26.08.2008 року укладено договір іпотеки № 1331-017/Zфквіп-08, за яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2080, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 045275 від 24.11.2004 року, виданого Луцьким районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору дарування земельної ділянки від 01.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №2038, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1312. Проте, позичальник належним чином не виконав своїх зобов'язань, а тому станом на 14.10.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 637748,50 грн. з них: 499732,05 грн. - сума заборгованості за кредитом; 116756,88 грн. сума заборгованості за відсотками, 21259,57 грн. - комісія за ведення кредиту. На підставі наведеного, просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі - 637748,50 грн., звернути стягнення на предмети ітопеки за договором іпотеки № 1331-017/Zфквіп-08 від 26.08.2008 року: земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2080, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 045275 від 24.11.2004 року, виданого Луцьким районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору дарування земельної ділянки від 01.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №2038, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1312, шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем АТ "Дельта Банк". Разом з тим, позивач просить суд, стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник позивача Ліпкевич І.В. в судове засідання не з'явився проте, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 572, 574, 576, 589, 590, 592, 1048, 1050, 1054, 1056 ЦК України. Як вбачається із змісту статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26.08.2008 року між ТзОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] укладено кредитний договір за № 1331-017/ФКВ-08, за яким останньому надано грошові кошти в розмірі 38800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 11,2 % річних з кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року (а.с. 8-14). 30.06.2010 року між ТзОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк", відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ "Укрпромбанк" предає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ТзОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2. внаслідок передачі ТзОВ "Укрпромбанк" АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно п. 2.4. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 215,00 доларів США. по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного з отримання кредиту (а.с. 8). П. 2.7 договору передбачено, що нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку (а.с. 9). Відповідно до п. 4.3.4 кредитного договору банк має право при настанні будь-якого з випадків, передбачених п.6.2 цього договору призупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за фактичний період користування ним, комісій та штрафних санкцій (за наявності) та інших платежів позичальника за договором (а.с. 12). З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між ТзОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] 26.08.2008 року укладено договір іпотеки № 1331-017/Zфквіп-08, за яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер 0722884800:03:001:2080, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 045275 від 24.11.2004 року, виданого Луцьким районним відділом земельних ресурсів на підставі Договору дарування земельної ділянки від 01.11.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №2038, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1312 (а.с. 18-21). Ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання та неналежного виконання боржником основного зобов'язання. З наданих позивачем доказів вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та договором іпотеки банком направлялася відповідачу 23.07.2014 року, позивач ставив перед відповідачем питання про виконання основного зобов'язання. П. 39 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Проте, відповідач належним чином не виконав взятих зобов'язань, а тому станом на 14.10.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 637748,50 грн. з них: 499732,05 грн. - сума заборгованості за кредитом; 116756,88 грн. сума заборгованості за відсотками, 21259,57 грн. - комісія за ведення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. ). За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачі не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що виявилось у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу, що призвело до утворення заборгованості, а тому позов слід задовольнити. Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved