Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

02.09.2014 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного користування земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона звернулась до Відділу Державного земельного агенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 22.04.2014 року (реєстраційний № ЗВ- 1201655132014) разом з доданими до неї документами, але було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав : Державний акт на право постійного користування землею видано на ім'я [PERSON], який виданий виконавчим комітетом Апостолівської районної Ради у тому, що за вказаним землекористувачем закріплюються в безстрокове і безплатне користування 34.7 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. В "Державному акті на право постійного користування землею" неправильним є написання не тільки прізвища заявниці, але і по - батькові: "[PERSON]", так як, згідно її "Свідоцтва про народження, батьком значиться "[PERSON], тому правильне написання по - батькові є - «[PERSON]». Відповідно до паспорту прізвище, ім'я та по-батькові заявниці вказано: [PERSON]. В Свідоцтві про одруження, виданому 19.01.1977 року зазначено "прізвище громадян, які одружилися ( мовою оригіналу ), як "[PERSON]" та «[PERSON]». В "Свідоцтві про одруження " записи велися на російській мові, тому заявниця вважає, що причиною різного написання прізвища "[PERSON]" - є неправильний переклад прізвища з російської на українську мову та помилки, допущені працівниками відповідних органів. Через розбіжності в написанні прізвищ та по-батькові в "Державному акті на право постійного користування землею" та в паспорті, заявниці відмовлено Відділом Державного земельного агентства в Апостолівському районі Дніпропетровської області до якого вона звернулася з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 22.04.2014 року. Таким чином, в позасудовому порядку усунути розбіжності в написанні прізвищ та по - батькові в документах неможливо. Встановлення факту необхідно заявниці для звернення до Відділу Державного земельного агенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 22.04.2014 року. Заявниця в судовому засіданні вимоги зазначені в заяві підтримала в повному обсязі, просила заяву про встановлення факту постійного користування земельною ділянкою задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділ Держземагенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, оскільки заявник не з'ясовувала можливість виправлення розбіжностей у реєстраційній службі чи у відділі Держземагенства, в заяві не вказала у зв'язку з чим їй потрібно встановлення зазначеного факту. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України - щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові яких в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям чи по-батькові цієї особи, зазначеним у паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], звернулась до Відділу Державного земельного агенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 22.04.2014 року (реєстраційний № ЗВ- 1201655132014), але було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, так як Державний акт на право постійного користування землею видано на ім'я «[PERSON]», який виданий виконавчим комітетом Апостолівської районної Ради у тому, що за вказаним землекористувачем закріплюються в безстрокове і безплатне користування 34.7 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. З Державного акту на право постійного користування землею № 230, неправильним є написання не тільки прізвища, але і по-батькові заявниці, а саме зазначена: "[PERSON]". З Свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.12.2012 року, встановлено, що батьком заявниці значиться [PERSON], тому правильне написання по-батькові є - «[PERSON]». Відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого 02 листопада 1996 року прізвище, ім'я та по-батькові заявниці вказано: [PERSON]. В Свідоцтві про одруження серія [NUMBER], виданому 19.01.1977 року зазначено прізвище громадян які одружилися (мовою оригіналу), як [PERSON] та [PERSON]. У вищевказаному Свідоцтві про одруження записи велися на російській мові, тому суд вважає, що причиною різного написання прізвища "[PERSON]" - є неправильний переклад прізвища з російської на українську мову та помилки, допущені працівниками відповідних органів. Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON], пояснив, що [PERSON] та він працюють на одній ділянці протягом 22 років, оскільки їх земельні ділянки межуються, в державному акті вказані суміжник [PERSON] та [PERSON] Згідно пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON], пояснила що вона є рідною донькою [PERSON], дійсно підтверджує то факт, що в написанні Прізвища матері допущено помилку, однак в той час всі вони не приділили цьому уваги. Відповідно до ст 256 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші (ніж передбачено в частині першій цієї статті) факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У сукупності, ці обставини свідчать, що у вищевказаних документах допущено технічну помилку, яка підлягає виправленню. Тому на підставі зазначеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved