Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким після зміни його предмету, просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру під номером [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. На обґрунтування вимог вказала, що [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем померлого першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. В порядку встановленому ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, шляхом звернення із відповідною заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріуального округу Балик Т.М. Спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка складається із квартири [ADDRESS]. Вказане майно належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 1 квітня 1999 року, зареєстрованого на Універсальній товарній біржі "Інкопмарк-контракт" за р. №197. З метою належного оформлення своїх спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М., але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на зазначену квартиру не посвідчений нотаріально. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримання заявлених вимог та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. До суду відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі "Народне слово" №8 від 23.02.2017 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17 липня 1971 року уклали шлюб, після чого присвоєно прізвища: чоловікові- [PERSON], дружині- [PERSON] (а.с.6). Згідно договору купівлі-продажу від 01 квітня 1999 року продавець: брокер брокерської контори ТОВ "Агенство нерухомості- ІНКОПМАРК" [PERSON], що діє за згодою та за дорученням від [PERSON] та [PERSON], іменованих як "Продавці" та брокер брокерської контори ТОВ "Рекламне агенство-Інкопмарк" [PERSON], що діє за згодою та за дорученням від [PERSON], іменованого далі як "Покупець" уклали на Ініверсальній товарній біржі "Інкопмарк-Контракт" договір про наступне: продавці продали, а покупець купив квартиру під [ADDRESS] Вказана квартира належить продавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 31 січня 1995 року згідно з розпорядженням №13078 від 31 січня 1995 року та зареєстрованого Кіровоградським обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 31 січня 1995 року за реєстровим №15464/65. Продаж квартири вчинено за 5 024 ,00 гривень, які покупець передав продавцям повністю до підписання цього Договору (а.с.7). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року відділом по державній реєстрації смертей по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 1023 (а.с. 5). Як вбачається із архівної довідки №29253 від 14.11.2016 року, за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства " Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації", право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]- Ціле ( приватна ), договір купівлі-продажу від 01.04.1999 №197 / УТБ "Інкопмарк-контракт". Реєстрова книга №65 запис №15464. Вказана інформація актуальна станом до 01.01.2013 року. Згідно архівних відомостей, наявних в ОКП " Кіровоградське ООБТІ", адреса [ADDRESS] відповідає адресі [ADDRESS] (а.с.5). 14 грудня 2016 року [PERSON] КП "ЖЕО №3" КМР" видано довідку про те, що [PERSON], 1950 р.н. був зареєстрований та проживав в [INFO] з 11.08.2006 року по день смерті [INFO] року. На момент його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані дружина- [PERSON], 1948 р.н., донька- [PERSON] [PERSON], 1973 р.н. Протягом 6-ти місяців склад сім"ї не змінювався (а.с.9) . Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. від 13.12.2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], 1950 року народження, на квартиру [ADDRESS]). Наданий для оформлення спадщини договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на універсальній товарній біржі "ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ" 1 квітня 1999 року за реєстровим №197 та зареєстрованого Кіровоградським обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 01 квітня 1999 року за №15464/65 укладений та зареєстрований без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення (а.с. 12). Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. п. 4.18 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. У відповідності до ч. 4 прикінцевих положень Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу УРСР, в редакції 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Зважаючи на норми ст.ст. 225-227 Цивільного кодексу УРСР, в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). В 1998 році діяльність товарних бірж, пов'язаних з операціями з нерухомістю були легалізовані і регулювались, у тому числі п. 6-р Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 43-93 від 30.04.1993 року, на підставі якого з громадян утримувалось державне мито при реєстрації договорів відчуження житлових будинків, квартир, кімнат, садових будинків та інших об'єктів нерухомого майна, що перебували у їх власності, окрім операцій пов'язаних з примусовим відчуженням такого майна, у передбачених законами України окремих випадках. Тобто, квартири, житлові будинки та інші об'єкти нерухомого майна були товаром, допущеним законодавством України до товарообігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved