Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Чернівецького центрального відділення про стягнення суми банківського вкладу. Посилався на те, що 26.06.2014 року між ним та ПАТ «Укрінбанк» в особі Чернівецького центрального відділення було укладено договір №10-1266966 про розміщення банківського вкладу. Відповідно до умов договору, він розмістив на рахунку банку вклад у розмірі 250000 доларів США, з нарахуванням та виплатою відсотків на термін до 30.06.2015 року. У звязку з небажанням продовжувати на новий строк депозитний договір, він 30.06.2015 року повідомив банк про своє рішення та звернувся з вимогою про повернення в день закінчення договору суми вкладу. Проте, незважаючи на закінчення строку дії депозитного договору, банком не були повернуті йому кошти в сумі 115002, 69 доларів США, що підтверджує випискою по особовому рахунку, наданою відповідачем. Вважає, що відповідач порушив умови договору, а тому просив стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 115002, 69 доларів США. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справ, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 26.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк» в особі Чернівецького центрального відділення було укладено договір №10-1266966 про розміщення банківського вкладу. Відповідно до умов договору, позивач розмістив на рахунку банку вклад у розмірі 250000 доларів США, відсоткова ставка по вкладу встановлювалась у розмірі 12,5 % річних на термін до 30.06.2015 року (а.с.5). Факт перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру від 26.06.2014 року (а.с.6). Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За змістом ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ від 03.12.2003 № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 01.06.2011 № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Згідно ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах її повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами укладеного між сторонами договору про розміщення банківського вкладу, строк дії вкладу сплив 30.06.2015 року. Як було встановлено судом, 30.06.2015 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про відмову від пролонгації договору та повернення суми вкладу (а.с.7). Таким чином, позивач своїми діями засвідчив про свій намір припинити дію укладеного договору. У зв'язку з цим банк зобов'язаний був повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, тобто 30.06.2015 року, проте кошти повернуті не були у звязку з чим банк порушив взяті на себе грошові зобов'язання. Як вбачається з виписки по особовому рахунку від 10.07.2015 року, виданої ПАТ «Укрінбанк», залишок коштів по договору, укладеному з [PERSON], становить 115002, 69 доларів США (а.с.8). Зазначена вище правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду Українивід 29.05.2013, № 6-39цс13, яка є обов'язковою для всіх судів. За змістом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Всупереч наведеній нормі Закону, відповідачем будь-якими доказами доводи позивача щодо неповернення йому суми депозитного вкладу у розмірі 115002, 69 доларів США спростовані не були. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved