Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 18149,46 грн., що виникла з кредитного договору № б/н від 15.12.2012 року, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 12777,88 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3331,13 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 700,00 грн.; штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 840,45 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідач не переоформляла кредитну картку 15.12.2012 року та як наслідок не укладала кредитний договір з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», оскільки кредитний договір відповідно до вимог чинного законодавства повинен бути укладений в письмовій формі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON], укладено договір № б/н від 15.12.2012 року, шляхом переоформлення кредитної картки, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 15200,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячного платежу в розмірі 7%, що узгоджено сторонами в заяві позичальника (а.с. 6), в тарифах, які встановлені в довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Кредит на всякий випадок" (а.с. 7), а також підтверджується випискою з електронного банкомату, знімком екрану «Активізація кредитних карт» та випискою по рахунку відповідача (а.с. 82-83, 89). Відповідно до п. 1.1.2.29.10 Умов та правил надання банківських послуг клієнт має право на перевипуск карти для виплат банком шляхом здійснення алгоритму дій, передбачених в банкоматі банку. Пунктом 1.1.3.2.9. Умов та правил надання банківських послуг передбачно, що банк має право для різних цілей (повідомленні про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та Правил надання банківських послуг, інформуванні щодо розміру заборгованості по кредиту, інформування про акції банку, дистанційне надання послуг і т.д.) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв'язку: надіслати SMS-повідомлення на мобільний телефон клієнта; авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТП-пароля: поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах та терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в POS-телеграмах; інші засоби комунікації. При цьому, механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТП-пароля наступний: банк генерує ОТП-пароль та надсилає його клієнту в теле SMS-повідомлення з зазначенням інформації, яка буде ним підтверджена. Для надання згоди, клієнт передає отриманий ОТП-пароль у зворотньому SMS-повідомленні або шляхом вводу даного паролю у відповідній лінії використовуваного сервісу. У випадку спів падання паролю з відправленим клієнту, банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 та/або MobieBanking. У випадку, якщо номер мобільного телефону зареєстрований та співпадає з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв умови публічного договору, який розміщений у відповідному розділі даних Умов та правил, згідно якого клієнту будуть надаватися замовлені ним послуги. Сторони визнають ОТП-пароль, який співпав електронним підписом клієнта. При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування - банкомат, термінал самообслуговування, на сайті http://www.privat24.ua, виконання в програмних комплексах маніпуляцій, направлених на успішне закінчення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта. Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме випискою по картковому рахунку відповідача та випискою з електронного банкоматного журналу по клієнту (а.с. 56-59, 89). Відповідач належним чином не виконала умови договору, повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору № б/н від 15.12.2012 року, а також довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Кредит на всякий випадок", якою встановлені тарифи, не забезпечила, внаслідок чого перед позивачем станом на 15.10.2014 року виникла заборгованість в розмірі 16809,01 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 12777,88 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3331,13 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 700,00 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 12777,88 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3331,13 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 700,00 грн., підлягають задоволенню. Крім того позивач заявив до стягнення з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 840,46 грн. За пунктом 1.1.5.20. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний виплатити Банку штраф в сумі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Проте як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 840,45 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору також підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача проти позову, які ґрунтуються на тому, що договір за яким позивач просить стягнути з відповідача заборгованість відповідно до вимог статті 1055 Цивільного кодексу України не відповідає правовій природі кредитному договору, так як повинен обов'язково бути укладений в письмовій формі, підписаний сторонами, в даному випадку вищеперераховані вимоги сторонами не дотримано, а тому заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, оскільки порушити того, що не було укладено неможливо. Проте, заперечення представника відповідача спростовуються поясненнями представника наданими в судовому засіданні з яких вбачається, що своїм підписом позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета, Умови надання банківських послуг та Тарифи складають між нею та банком договір банківського обслуговування. В заяві чітко зазначається, що відповідач приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, а отже і взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Укладення договору здійснено за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (стаття 634 Цивільного кодексу України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Такими стандартними формами в даному випадку і є Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку. Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Зміст спірного кредитного договору зафіксовано в декількох документах, а саме: в Анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, тобто має письмову форму, що відповідає вимогам статті 1055 Цивільного кодексу України, Умовах надання банківських послуг та Тарифах банку, а тому відповідно до частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України він вважається таким що вчинений у письмовій формі та є укладеним. Факт отримання відповідачем кредитної картки та її активне використання підтверджується випискою по рахунку позичальника (а.с. 56-59). Термін дії платіжної картки встановлено до останнього дні травня 2019 року (05/19), що підтверджується Знімком екрану програмного комплексу Банку (а.с. 60). Також, представником позивача зазначено, що 15.12.2012 року було подано відповідну заявку на підставі пункту 1.1.3.2.9. Умов та правил для активації картки № 7777032000077643 та відповідно послуги «Кредит про всяк випадок», відповідно до якої того дня клієнту встановлено кредитний ліміт на зазначений рахунок, про що свідчить виписка з електронного банкомату (а.с. 89), знімок екрану «Активація кредитних карт» (а.с. 82-83) та виписка по рахунку відповідача (а.с. 84-88). З огляду на вищевикладене, суд вважає заперечення представника відповідача не обґрунтованими та такими, що повністю спростовуються поясненнями представника, вищевказаними доказами, наданими в судовому засіданні, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved