overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказує, що [PERSON] її батько. На даний час вона студентка 3 курсу Одеського коледжу комп'ютерних технологій. В зв'язку з навчанням у неї ідуть фінансові витрати на проживання. Мати надає їй посильну матеріальну допомогу, але цього є недостатньо. Батько також може їй надавати матеріальну допомогу на період навчання, оскільки є працездатним, працює. Тому, вона просить стягнути з відповідача аліменти на період її навчання у розмірі 700 грн. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON], позовні вимоги змінила та просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмрі 1/2 частини усіх видів заробітку ( доходу). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він позбавлений можливості в силу свого матеріального становища сплачувати аліменти на період навчання доньки. Оскільки він отримує мінімальну заробітню плату, часто хворіє та потребує постійного медикаментозного лікування, тому немає можливості платити аліменти. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оцінюючи докази, дослідженні в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 199 СК України передбачає, що, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її протягом періоду навчання до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час дитина навчається на денній формі навчання в Одеському коледжі комп'ютерних технологій, що підтверджується довідкою № 1017, виданою вказаним навчальним закладом 30 березня 2016 року. [PERSON], як студент перебуває на бюджетній основі. Відповідач, як батько також може їй надавати матеріальну допомогу на період навчання, оскільки є працездатним, працює у ТОВ " Правда" - охоронцем. Згідно довідки наданої ТОВ" Правда", [PERSON] займає у даному товаристві посаду охоронця та за період з 01.1.2016 по 31.05.2016 року, сума заробітньої плати становить 6 846, 19 грн. Згідно довідки ТОВ "Правда", [PERSON] належить земельний пай за який він отримує орендну плату, так за 2015 рік орендна плата за земельний пай склала 4 117,64 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться , інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.1993 року виконавчим комітетом Прилуцької міської ради був виданий ордер № 9590 на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира отримана ним як особою, яка пропрацювала в житлово-будівельному кооперативі при заводі "Білкозин" протягом 31 року. На сьогоднішній день постало питання про приватизацію житла, але за відсутності правовстановлюючого документу він не може приватизувати квартиру. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував протии задоволення позовних вимог. Представник третьох особи Реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області не з'явився в судове засідання але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З повідомлення виконкому Прилуцької міської ради від 03.03.2015 року № 012-10/м-189 вбачається, що [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спірну квартиру в разі відсутності правовстановлюючих документів (а.с.10-11). З копії довідки від 16.02.2015 року № 10 виданої житлово-будівельним кооперативом при заводі "Білкозин" вбачається, що [PERSON] повністю виплатив пайові внески за свою квартиру [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з довідкою від 31.03.2015 року виданою житлово-будівельним кооперативом при заводі "Білкозин" [PERSON] на період будівництва та в теперішній час є членом житлово-будівельного кооперативу "Білкози". Будинок знаходиться за адресою: вул. Костянтинівська, 199 (а.с.24). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON] (ак.с.13-14). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи положення ст..ст. 328, 392 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Окрім того, позивач має на утриманні також двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Син [PERSON], досягнувши повноліття, продовжує на цей час навчання на денній формі в Автотранспортному коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на третьому курсі. Син потребує матеріальної допомоги, оскільки позивач не може його утримувати повністю. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча повинен її надавати. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на утримання сина, котрий продовжує навчання. Позивач надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглядати за його відсутності. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Дослідивши матерйали справи, судом встановлено такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками третьої особи [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4), копією свідоцтва про народження [PERSON], виданого повторно (а.с. 5), копією рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 15.08.2001 року № 241/1 "Про дозвіл на зміну прізвища неповнолітньому [PERSON]В." (а.с. 6), копією свідоцтва про шлюб(а.с. 7). згідно якого дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] є "Панкєєва". [PERSON] наразі продовжує навчання в Автотранспортному коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на третьому курсі, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с. 11). Відповідач є батьком дитини та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує начання, оскільки заперечень з цього приводу не надав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище позивача та третьої особи, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Враховуючи що позивача звільнено від сплати судового збору, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В провадженні Краснолиманського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за первісною позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про відшкодування збитків в порядку регресу та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання недійсним рішення про здійснення страхового відшкодування. Справу призначено до судового розгляду на 05 листопада 2018 року. 29.10.2018 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. Своє клопотання обґрунтовує тим, що проживає та працює в м. Київ, проте зацікавлений в участі при розгляді справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Ухвалою суду від 24.10.2018 року було задоволено клопотання представника відповідача (за первісним позовом) [PERSON] Визнано явку представника ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" - [PERSON] обов'язковою для надання особистих пояснень по справі та надання суду оригіналів доказів, а саме накладної та товарного чеку. З урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що за таких обставин, клопотання представника позивача не підлягає до задоволення через необхідність дослідження судом оригіналів доказів, а саме накладної та товарного чеку, що повинен надати представник позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила визнати недостовірною надруковану відповідачем інформацію в мережі інтернет про те, що голова правління ОСББ "Теремок" протягом двох років не видає довідку про склад сім'ї що змушує її ([PERSON].) голодувати та помирати. Одночасно позивач просила покласти на [PERSON] обов'язок спростувати зазначену інформацію з опублікуванням відповідного листа в мережі інтернет та стягнути на свою користь відшкодування 3000 грн. 00 коп. намайнової (морально) шкоди та розподілити судові витрати у справі. Як на правові підстави позову позивач послалась на ст. 269, 275, 276, 277, 297, 299 та 280 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Представник третьої особи вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, згідно поданих заперечень проти позову заперечувала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачем [PERSON] 09 січня 2013 року, 10 січня 2013 року, 26 січня 2013 року, 27 січня 2013 року та 30 січня 2013 року на сторінці офіційного сайту Миколаївської міської ради, передбаченої для звернень громадян, розміщена адресована голові Миколаївської міської ради інформація про те, що позивач [PERSON] як голова правління ОСББ "Теремок" протягом двох років не надає відповідачу довідку про склад сім'ї. Дана інформація не відповідає дійсності. Так, як слідує з матеріалів справи, [PERSON] 18 вересня 2010 року, 14 квітня 2011 року, 15 вересня 2011 року, 16 вересня 2011 року та 09 січня 2013 року були видані довідки форми № 3 про склад сім'ї по квартирі [ADDRESS]. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 28 вересня 1990 року у справах про захист честі, гідності та ділової репутації на позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлений позов. Між тим, Пленум Верховного Суду України в постанові від 26.12.97 вказав, що згідно з роз'ясненнями, даними у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 р. N 7, звернення громадянина до правоохоронних органів про захист своїх прав від неправомірних дій інших осіб, у тому числі показання свідка під час попереднього слідства, не може вважатись поширенням неправдивих відомостей. Як слідує зі змісту звернень [PERSON], вона, як фізична особа, оскаржувала правомірність дій посадової особи ОСББ "Теремок" [PERSON] особі яка уповноважена на розгляд подібних звернень. За такого факту поширення відповідачем відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача серед інших осіб, у тому числі шляхом публікацій в мережі інтернет, судом не встановлено. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В червні 2014 р. публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (надалі - ПАТ "Банк Кредит Дніпро") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання та використання кредитних карт в загальній сумі 18637,77 грн. Позов обґрунтований наступним. На підставі договору про надання та використання кредитних карт від 18 січня 2013 р. № 22031022886201, укладеного шляхом приєднання клієнта до Правил надання і використання кредитних карт ПАТ "Банк Кредит Дніпро" [PERSON] отримала кредитну картку з лімітом кредитування в сумі 13200 грн. з процентною ставкою в розмірі 0,01% річних в пільговий період кредитування, 29% - по закінченню пільгового періоду, а на суму простроченої заборгованості - 48% річних. Внаслідок порушення [PERSON] зобов'язань за договором станом на 3 червня 2014 р. утворилась заборгованість в загальній сумі 18637,77 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 13199,53 грн., заборгованості за процентами в сумі 5422,84 грн. та заборгованості за комісією в сумі 15,40 грн. В судовому засіданні представник позивача Батижманська І.О. позов підтримала пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] заявила про визнання позову, не оспорюючи факти укладення з позивачем договору про надання та використання кредитних карт, неналежного виконання нею умов вказаного договору та розмір заборгованості. Згідно з приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи безумовне визнання відповідачем по справі [PERSON] позову ПАТ "Банк Кредит Дніпро", яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ "Банк Кредит Дніпро" понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Представник редактора інтернет-сайта щотижневика "Бердичів діловий" [PERSON] [PERSON], звернувся з вказаною заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] судових витрат з оплати послуг за проведення судової лінгвістичної експертизи у розмірі 7\~800,00\~грн. Представник [PERSON] пояснив, що він заперечував проти призначення судової лінгвістичної експертизи, але оскільки її було призначено та проведено, то при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення покладається на розсуд Суду. Судом з'ясовано, що ухвалою від 31.07.2015\~р. було призначено судову лінгвістичну експертизу, проведення якої доручено Українському бюро лінгвістичних експертиз НАН України (а.\~с. 71 72). Зазначена експертиза була проведена, про що складено висновок від 06.11.2015\~р. №\~056/761 (а.\~с.\~82 102). Рішенням від 11.12.2015\~р. у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено (а.\~с.\~116 120). Як вбачається зі змісту цього рішення, під час його ухвалення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з проведенням судової лінгвістичної експертизи, призначеної ухвалою від 31.07.2015\~р., оскільки на момент ухвалення рішення у матеріалах справи були відсутні будь-яки докази понесення таких витрат. До заяви, яка розглядається, додано копію квитанції від 26.08.2015\~р., з якої випливає, що [PERSON] сплатив Державному підприємству "Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України" грошові кошти у розмірі 7\~800,00\~грн. за підготовку експертного висновку за ухвалою від 31.07.2015\~р. (а.\~с.\~129). За такої обставини питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з проведенням судової лінгвістичної експертизи, може бути вирішено. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частиною першою, пунктом 4 частини третьої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] на користь редактора інтернет-сайта щотижневика "Бердичів діловий" [PERSON] підлягають стягненню витрати, пов'язані з проведенням судової лінгвістичної експертизи, у розмірі 7\~800,00\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду 13 лютого 2014 року з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 23 квітня 1999 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис № 90. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та буде мешкати з нею і після розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки останнім часом погіршилися, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. А тому позивач вимушена звернутися до суду, оскільки подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Від імені позивача та відповідача до суду подано заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивач прохала залишити їй після розлучення прізвище "[PERSON]" та не стягувати з відповідача судовий збір. Відповідач позов позивача визнав повністю та зазначив, що згоден на розлучення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 23 квітня 1999 року, перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, про що зроблений відповідний актовий запис за №90 (а.с.№4). Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія Свідоцтва про народження, в якому в графі "Батько" вказано - [PERSON] (відповідач по справі), а в графі "Мати" - [PERSON] (позивач по справі) (а.с.№14). Згідно даних зазначених сторонами в своїх заявах , судом вбачається, що сторони, за час спільного проживання, створити міцної сім'ї, не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть і проживають за різними адресами. Донька проживає з позивачем. Як було з"ясовано судом, сторони, не проживають однією сім"єю; мешкають за різними адресами; між ними немає взаємопорозумніння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одного з них. Між сторонами немає спору, щодо розподілу сумісно нажитого майна подружжя та місця проживання дитини. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. Суд, питання про судовий збір, вирішує відповідно до ст.11 ЦПК України, згідно до заяви позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], який помер 07 грудня 2002 року, та заявником, як батьком та дочкою. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] (до одруження-Неруш), яка є спадкоємцем до майна свого батька [PERSON], у зв»язку із різними відомостями щодо свого батька у свідоцтві про народження-"...[PERSON]...", та у свідоцтві про смерть останнього,-"...[PERSON]...",-не може оформити прийняту спадщину. Просить заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Згідно заяви від 18 квітня 2018 року заявник [PERSON] підтримує заяву, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви від 16 травня 2018 року завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Заявником по справі є [PERSON] (до одруження-Неруш) [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання в [INFO], згідно копії свідоцтва про народження батьками останньої є "...[PERSON], [PERSON]...". [PERSON] помер 07 грудня 2002 року в с.Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ЕЛ №160832. Враховуючи дані докази, зокрема, зазначення відомостей про батька заявника у її свідоцтві про народження на російській мові, в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення заяви. Докази про наявність інших спадкоємців та спору про спадщину [PERSON], інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявнику для реалізації спадкових прав після [PERSON]. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Також судом враховується, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами.

Outcome: approved