Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

25 вересня 2017 року публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі ПАТ «Акцент-Банк») звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору № A3D9CT155109026 від 27 травня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7979,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між ним та банком кредитно - заставний договір. Відповідач [PERSON] був ознайомлений і згодний з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Банк надав йому повну інформацію про умови кредитування, що підтверджується його підписом у заяві. Згідно з умовами укладеного договору, договір складається з заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків комісії, а також інших витрат згідно Умов. Позивач цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28 березня 2017 року складає 25514,61 гривень. ПАТ «Акцент-Банк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ "Акцент-Банк" не зявився, надав заяву з про розгляд справу у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк». Суд, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], встановив наступне. Позивач ПАТ «Акцент-Банк» для підтвердження факту укладення кредитного договору між ним та [PERSON] надав суду заяву позичальника № A3D9CT155109026 від 27 травня 2016 року. В заяві вказано, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 7949,25 грн. на строк 12 місяців з 27 травня 2016 року по 27 травня 2017 року на придбання споживчих товарів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 5,99 % в місяць в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту, комісії в зазначені в заяві та Правилах та умовах надання кредиту «Швидка готівка» строки. В заяві вказано, що позичальник [PERSON] ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг та приєднується до цих умов, які складають кредитний договір (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Також, в частині 3 ст. 626 ЦК України вказано, що договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1-2 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд встановив, що заява позичальника № A3D9CT155109026 від 27 травня 2017 року, на яку як на факт укладення кредитного договору з відповідачем [PERSON] посилається позивач, не містить підпису [PERSON], а лише має підпис особи, уповноваженої довіреністю на надання послуг з відтиском печатки ПАТ «Акцент-банк», тобто містить підпис лише однієї сторони договору позичальника. Жодних доказів того, що позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на укладення цього договору, в заяві немає. Суд вважає, що заява позичальника № A3D9CT155109026 від 27 травня 2016 року підписана ПАТ «Акцент-Банком» разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не може вважатися кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, оскільки вона не містить підпису позичальника як підтвердження його волевиявлення на укладення цього договору. Тобто, кредитний договір не відповідає за своїм змістом вимогам цивільного законодавства України, зокрема, вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги ПАТ "Акцент-Банк", але суд вважає, що у даному випадку законних підстав для задоволення позову немає. Інших належних та достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду не надав. Тому, за таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25514,61 грн. та судового збору у сумі 1600,00 не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed