Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

представник позивачів просить суд розірвати: договір оренди землі від 22 лютого 2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (адреса: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3, код ЄДРПОУ: 30160757), щодо земельної ділянки кадастровий номер 3222285600:04:012:0013, площею 4,98 га, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, номер запису про інше речове право - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 13425257 від 22 лютого 2016 року, договір оренди землі від 29 серпня 2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (адреса: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3, код ЄДРПОУ: 30160757) щодо земельної ділянки площею 3,8217 га, кадастровий номер 3222285600:04:309:0016, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, номер запису про інше речове право - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 16157503 від 29 серпня 2016 року, договір оренди землі від 14 березня 2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (адреса: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3, код ЄДРПОУ: 30160757) щодо земельної ділянки площею 2,5 га, кадастровий номер 3222285600:02:006:0032, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, номер запису про інше речове право - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 13718138 від 14 березня 2016 року, договір оренди землі від 16 березня 2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (адреса: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3, код ЄДРПОУ: 30160757) щодо земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 3222285600:04:315:0011, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, номер запису про інше речове право - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 13805318 від 16.березня 2016 року, договір оренди землі від 15 лютого 2016 року, укладений між орендодавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (адреса: 02094. м. Київ. вул. Пожареького. буд. 3. ЄДРПОУ: 30160757) щодо земельної ділянки площею 1,477 га, кадастровий номер 3222285600:02:010:0011, яка розташована на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, номер запису про інше речове право - право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 34159222 від 15 лютого 2016 року та судові витрати по сплаті судового збору, обґрунтовуючи позов наступним. 22 лютого 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,98 га, кадастровий номер 3222285600:04:012:0013, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та належить Орендодавцю на праві приватної власності. Строк оренди 7 років. 29 серпня 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Комплекс Агромарс" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,8217 га, кадастровий номер 3222285600:04:309:0016, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та належить орендодавцю на праві приватної власності. Строк оренди 10 років. 14 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Комплекс Агромарс" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,5 га, кадастровий номер 3222285600:02:006:0032, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та належить орендодавцю па праві приватної власності. Строк оренди 7 років. 16 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Комплекс Агромарс" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0 га, кадастровий номер 3222285600:04:315:0011, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та належить орендодавцю на праві приватної власності. Строк оренди 7 років. 15 лютого 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Комплекс Агромарс" було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,477 га, кадастровий номер 3222285600:02:010:0011, яка знаходиться на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, та належала орендодавцю на праві приватної власності згідно договору. Строк оренди 7 років. Спадкоємцем [PERSON] є його син - [PERSON] (відповідно до свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2019 року, виданим приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Руденком А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2402). Всупереч вищевказаним договорам оренди землі, ТОВ "Комплекс Агромарс" не виконує взятих на себе обов`язків протягом довгого часу, внаслідок чого позивачі значною мірою позбавляються того, на що вони розраховували при укладенні договорів, а саме - орендної плати. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 2 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами 1-3 ст. 21 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, і встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 вказано: «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися у разі: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін: (2) розірванні договору в судовому порядку: (з) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом: (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України: (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Враховуючи вищевказані положення нормативно-правових актів, вбачається, що договір оренди землі є двостороннім, оплатним правочином, в рамках якого обов`язку орендодавця щодо передачі своєї земельної ділянки в користування орендарю, кореспондує обов`язок останнього належним чином сплачувати орендну плату за таке користування. Тому, сумлінно виконуючи свої обов`язки, в рамках договірних відносин з відповідачем, позивачі мають право на отримання погодженої та належним чином нарахованої орендної плати. В розділі 4 договорів оренди землі сторони обумовили, що сплата орендної плати відбувається з 01 вересня по 31 грудня. Крім того, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Однак відповідач не виконує свій обов`язок по сплаті орендної плати, починаючи з 2017 року та виплачує її значно пізніше обумовленого терміну, а за 2018 та 2019 роки взагалі не розрахувався. Більше того, виплати які були здійснені відповідачем із тривалою затримкою здійснювалися без врахування індексів інфляції. Так, інформація про щорічні індекси інфляції знаходиться на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України. Відповідно до таблиці про індекси споживчих цін на товари та послуги (до грудня попереднього року, останній стовпчик таблиці), індекс інфляції в 2017 році був - 113,7%, в 2018 році - 109,8 %, в 2019 - 104,1 %, в 2020 - 105,0 %. Однак, з незрозумілих причин, індекси інфляції не враховувалися відповідачем при здійсненні виплат за користування земельними ділянками позивачів. Своїми неправомірними діями ТОВ "Комплекс Агромарс" порушило ч. 1 ст. 526, ст. 629, ч.ч. 1, 2 ст. 762, ч. 1 ст. 792 ЦК України, ч. 1-3 ст. 21, абз. 7 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договорів оренди землі, внаслідок чого позивачі були позбавлені того, на що розраховували при укладенні вищевказаних договорів (орендної плати). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У п. 12.4 договорів оренди землі сторони обумовили, що договір може бути розірвано рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок неналежного виконання обов`язків, передбачених договором, іншою стороною. Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним с таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. В абз. 7 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про оренду земель» йдеться про те, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. У п. д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою с, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 вказано: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою, суд може розірвати договір у разі його істотного порушення». Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 439/1657/38. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотного порушення договору, тобто позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що: «у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою с систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року по справі № 293/1011/16-ц: «Тлумачення пункту д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 2 ст. 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)». Так, протягом декількох років відповідач не виконує взагалі або не виконує належним чином свої обов`язки щодо сплати позивачам орендної плати (в тому числі й з урахуванням індексу інфляції) за користування їх земельними ділянками, внаслідок чого останні значною мірою позбавляються того, на що вони розраховували при укладенні вказаних договорів. Тому, враховуючи вищевикладені норми законодавства, а також прецедентну практику судів, вбачається необхідність у розірванні договорів оренди землі укладених з відповідачем. Незаконною бездіяльністю ТОВ «Комплекс Агромарс» було порушено право орендодавців на отримання орендної плати за укладеними договорами оренди землі. Тому, користуючись правом, передбаченим п. 1 ст. 4 ЦПК України. Позивачі вважають за необхідне звернутися до Кагарлицького районного суду Київської області для захисту їх законних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.75 року у справі Толден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Більше того, звертаємо увагу суду на те, що ТОВ «Комплекс Агромарс» порушує ще й право власності орендодавців, адже на даний момент останні не мають можливості здійснювати всі правомочності щодо переданого в оренду нерухомого майна (земельних ділянок). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується недоторканість та право на вільне володіння власністю. У Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.11.91 року у справі ««Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Тому, вбачається нагальна необхідність у розірванні договорів оренди землі, які виконуються лише орендодавцями. Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та виконання процесуальних вимог законодавства: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, у разі задоволення позовних вимог, вбачається необхідність у стягненні з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь позивачів витрат, понесених останніми на оплату судового збору в рамках цієї справи. Представник відповідача в особі ТОВ «Комплекс Агромарс» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах є повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що представник відповідача в засідання суду не з`явилася без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 лютого 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 781838, виданого згідно розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14.12.2005 року № 738, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, площею 4,98 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3222285600:04:012:0013. Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Анохіною Вікторією Михайлівною Київського міського нотаріального округу, м. Київ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 22.02.2016 року за № 28381006. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала вказану земельну ділянку ТОВ "Комплекс Агромарс" в користування строком на сім років з дати державної реєстрації. Пункт 4.1 зазначеного договору за домовленістю сторін річна орендна плата, що виплачується в натуральній формі, за користування земельною ділянкою складає: 4.1.1 в грошовій формі: 13 944 грн. 00 коп. 4.1.2 за бажанням однієї із сторін, орендна плата може здійснюватись в натуральній формі - зерна в кількості 3984 кг. Строки внесення орендарем орендної плати визначені періодом з 01.09 до 31.12 року збирання врожаю. 29 серпня 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 412674, виданого згідно розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 22.01.2008 року № 039, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, площею 3,8217 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3222285600:04:309:0016. Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Анохіною Вікторією Михайлівною Київського міського нотаріального округу, м. Київ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2016 року за № 31170293. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала вказану земельну ділянку ТОВ "Комплекс Агромарс" в користування строком на 10 років. Пункт 4.1 зазначеного договору за домовленістю сторін орендна плата за користування земельною ділянкою складає: зерно пшениці в кількості 1000,00 кг, зерно кукурудзи в кількості 1300,00 грн., цукор в кількості 100,00 кг. Строки внесення орендарем орендної плати визначені періодом з 01.08 до 01.11 року збирання врожаю. 29 серпня 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено додаткову угоду до договору оренди від 29.08.2016 р., згідно якої сторони прийшли до згоди, що за окремою домовленістю сторін річна орендна плата за користування земельною ділянкою може бути виплачена орендодавцю в грошовій формі із розрахунку 11 000,00 гри за середній розмір паю. 14 березня 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 781641, виданого згідно розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 14.12.2005 року № 738, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, площею 2,5 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3222285600:02:006:0032. Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Анохіною Вікторією Михайлівною Київського міського нотаріального округу, м. Київ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2016 року за № 28708961. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала вказану земельну ділянку ТОВ "Комплекс Агромарс" в користування строком на сім років від дати його державної реєстрації. Пункт 4.1 зазначеного договору за домовленістю сторін орендна плата за користування земельною ділянкою складає: 4.1.1 в грошовій формі: 7 000 грн. 00 коп. 4.1.2 за бажанням однієї із сторін, орендна плата може здійснюватись в натуральній формі - зерна в кількості 2000 кг. Строки внесення орендарем орендної плати визначені періодом з 01.09 до 31.12. року збирання врожаю. 16 березня 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 189443, виданого згідно розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 22.06.2006 року № 384, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, площею 2,00 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3222285600:04:315:0011. Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Анохіною Вікторією Михайлівною Київського міського нотаріального округу, м. Київ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16.03.2016 року за № 28863996. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала вказану земельну ділянку ТОВ "Комплекс Агромарс" в користування строком на сім років від дати його реєстрації в установленому законом порядку. Пункт 4.1 зазначеного договору за домовленістю сторін орендна плата за користування земельною ділянкою складає: 4.1.1 в грошовій формі: 5600 грн. 00 коп. 4.1.2 за бажанням однієї із сторін, орендна плата може здійснюватись в натуральній формі - зерна в кількості 1600,00 кг. Строки внесення орендарем орендної плати визначені періодом з 01.09 до 31.12. року збирання врожаю. 15 лютого 2016 р. між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ "Комплекс Агромарс" як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 712213, виданого згідно розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації від 21.12.2006 року № 384, розташованої на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, фактичною площею 1,477 га, індивідуальний кадастровий номер земельної ділянки: 3222285600:02:010:0011, строком на сім років. Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Анохіною Вікторією Михайлівною Київського міського нотаріального округу, м. Київ, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 15.02.2016. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надала вказану земельну ділянку ТОВ "Комплекс Агромарс" в користування строком на сім років від дати його реєстрації в установленому порядку. Пункт 4.1 зазначеного договору за домовленістю сторін орендна плата за користування земельною ділянкою складає: 4.1.1 в грошовій формі: 4185,00 грн. 00 коп. Строки внесення орендарем орендної плати визначені періодом з 01.09 до 31.12. року збирання врожаю. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.11.2019 р. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 1,4770 га у межах згідно з планом (кадастровий номер: З222285600;02:010:0011), яка розташована за адресою: Мирівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, і яка має цільове призначення (використання): для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 712213, виданого 21.12.2006 Кагарлицькою райдержадміністрацією Київської області, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації, державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601400803, що також підтверджено витягом № НВ-3217041752019 із Державного земельною кадастру про земельну ділянку, який був виданий 12 листопада 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, за яким експлікація земельних угідь: 1,4770 га - рілля; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від і? жовтня 2012 року № 1051, не зареєстровані: державну реєстрацію - земельної ділянки було проведено 21 грудня 2006 року Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Схожі за змістом положення були передбачені і статтею 19 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Судом встановлено, що відповідач ТОВ «Комплекс Агромарс» належним чином не виконувало свої зобов`язання за договорами оренди від 15.02.2016 р., 22.02.2016 р., 14.03.2021 р., 16.03.2016 р. та від 29.08.2016 р., взагалі не здійснювало виплату орендної плати за 2018-2019 роки з урахуванням її індексації, що свідчить про систематичність порушення ним умов договору, про що позивачами було надано відповідні пояснення, тому є всі підстави для розірвання цих договорів, оскільки виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання, оскільки орендодавці не отримали того, на що вони розраховували при укладенні договору. Аналогічного висновку у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року (справа № 573/1831/20, провадження № 61-7704св21). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів та необхідністю розірвати договори оренди між позивачами та відповідачем із припиненням речового права оренди на земельні ділянки позивачів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів судовий збір сплачений ними під час звернення з позовом до суду, а тому суд стягує з відповідача на користь позивачів судовий збір, що підтверджено квитанціями про їх сплату, в сумі 908 грн. 00 коп. на кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved