Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

04.08.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 887 579,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 39, що належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» і реєстрації у реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське БТІ». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який 15.10.2007р. змінив своє найменування на АТ «Сведбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 2001/1107/74-001, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 165000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк до 18.11.2022 року. В частині надання кредитних коштів АТ «Сведбанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. 3 метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, [PERSON] на підставі договору іпотеки № Б/н від 19.11.2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 39. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, тим же нотаріусом. Право власності підлягає реєстрації у реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське БТІ». Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 10.07.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 2 887 579,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2 412 685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339 634,44 грн.; пеня - 127 216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3 023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 5 020,65 грн. Крім того, позивач вказує, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Представник позивача ПАТ ««Дельта Банк» \~[PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у \~судове засіданні повторно не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази \~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який 15.10.2007р. змінив своє найменування на АТ «Сведбанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 2001/1107/74-001, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 165000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк до 18.11.2022 року. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В частині надання кредитних коштів АТ «Сведбанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. 3 метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором, [PERSON] на підставі договору іпотеки № Б/н від 19.11.2007 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 39. Згідно ст.ст. \~525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлені строки. Однак зобовязання [PERSON] за кредитним договором не виконані, у звязку з чим, станом на 10.07.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 2 887 579,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2 412 685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339 634,44 грн.; пеня - 127 216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3 023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 5 020,65 грн. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України, при невиконанні зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права і потекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд, при винесенні \~рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки має право визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої в ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», або продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, що встановлено в ст. 41 ЗУ «Про іпотеку». Також, відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як \~\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатися: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) Положеннями п.39 вказаної Постанови пленуму З урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання» Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України (узагальнення) та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 р.), якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Ця позиція підтримується практикою Верховного Суду України (постанови: від 26 грудня 2011 р. у справі № 3-139гс11/33/14 та від 11 грудня 2013 р. у справі № 6-124цс13). Як вбачається з п. 12, 12.3.1 договору іпотеки від 19.11.2007 року за вибором іпотеко держателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя. Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю прав власності на Предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст.. 37 Закону України "Про іпотеку". Таким чином, аналізуючи вище наведене, суд вважає, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань по\~ \~\~кредитному договору, необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, передачі предмету іпотеки у власність іпотеко держателю, як це передбачає договір іпотеки та Закону України "Про іпотеку", а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Згідно з положенням ч. 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право, зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», який діяв на момент звернення з позовом до суду, звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3654 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved