Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

07 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В своєму позові позивач зазначав, що 16 листопада 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.М. вчинив виконавчий напис за №21188 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № NKUCNL00000017 від 23.09.2000 року у розмірі 246042,52 грн. Копію даного виконавчого напису позивач отримала від державного виконавця 26.01.2018 року під час здійснення виконавчих дій. Однак даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України "Про нотаріат", а саме нотаріусом не перевірено безспірність наявної заборгованості за кредитним договором, тому виконавчий напис є таким, що підлягає скасуванню. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус у судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи повідомлявся, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відділу ДВС у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. 29 листопада 2010 року рішенням Братського районного суду Миколаївської області зі [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором № NKUCNL00000017 від 23.09.2000 року у розмірі 52491,02 грн. 21 січня 2015 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва зі [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором № NKUCNL00000017 від 23.09.2000 року у розмірі 9427,22 грн. 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Швець Р.М. відповідно до виконавчого напису було запропоновано стягнуто зі [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у безспірному порядку заборгованість за кредитним договором № NKUCNL00000017 від 23.09.2000 року у сумі 246042,52 грн. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У даному конкретному випадку суду не надано доказів того, що нотаріусу було надано всі необхідні документи та нотаріусом було встановлено безспірність заборгованості. Як встановлено судом, до прийняття виконавчого напису нотаріусом, на виконанні у відділі ДВС перебувало декілька виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з позивача на вказаним кредитним договором. Як видно з виконавчого напису, стягнення проводиться за 3275 днів, тоді як останнє рішення суду було прийнято 21.012015 року. Отже, мається подвійне стягнення за одним кредитним договором, а нотаріусом не було в повній мірі перевірено безспірність заявлених банком вимог. Ураховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судових збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved