Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «МАК-АВТОПЛЮС» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 28.05.2018р. між ТОВ «Мак-Автоплюс» в особі директора Макєєва Ігоря Олександровича , який діяв на підставі Статуту з одного боку та [PERSON] було укладено договір № 800003, предметом якого являлася купівля-продаж автомобіля Kia Sportage Business 2016 р/в, який використовувався у якості автомобіля для тест-драйву у офіційного дилера. Оголошення щодо придбання зазначеного автомобіля ним було знайдено в мережі інтернет. ТОВ «Мак-Автоплюс» за умовами договору взяв на себе зобов`язання щодо отримання у власність [PERSON] відповідного автомобіля. Крім того, ним було сплачено на рахунок відповідача в якості попереднього платежу 42723 грн. проте відповідач не мав наміру виконувати договірні обов`язки, тому подано було заяву про розірвання договору та його виконання та позивачем було заявлено вимогу про повернення плачених коштів за ненадані послуги. Позивач вважає, що відповідач використовує нечесну підприємницьку практику, так як перед укладенням оспорюваного договору шляхом умисного повідомлення недостовірної інформації щодо правової природи правочину, прав та обов`язків сторін, представник ТОВ «МАК-АВТОПЛЮС» ввів його в оману щодо обставин, які мають істотне значення. За даних обставин він вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд, визнати недійсним договір № 800003 від 28.05.2018р. та стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 42723 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки не повідомляв. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 28 травня 2018 року ТОВ "Мак-Автоплюс" в особі директора Макєєва Ігоря Олександровича , який діє на підставі Статуту з одного боку, та [PERSON] було укладено договір № 800003. (а.с. 13-16) За умовами вищезазначеного договору, предметом була купівля-продаж автомобіля Kia Sportage Business 2016 p/в (автоматична трансмісія, бензиновий двигун, об`єм двигун - 2.0), який використовувався у якості автомобіля для тест-драйву у офіційного дилера. Відповідно до п. 4.3 вищезазначеного договору для укладення договору отримання транспортного засобу від імені та за рахунок Замовника останній надає Виконавцю кошти, за умови, що цього вимагає характер доручення на вчинення юридичних дій. Перелік юридичних дій визначається Сторонами у окремій заявці Замовника (заявку додано до матеріалів справи). [PERSON] сплатив на рахунок ТОВ "Мак-Автоплюс" 42 723 грн., як попередній платіж, що підтверджується відповідною квитанцією з відділення банку, копія якої міститься в матеріалах справи. (а.с. 28) Згідно до Заявки №1 до договору №800003 від 28 травня 2018 року, ТОВ "МАК-АВТОПЛЮС" бере зобов`язання щодо вчинення дій, направлених на отримання [PERSON] транспортного засобу Кіа Sportage Business 2016 p/в (автоматична трансмісія, бензиновий двигун, об`єм двигун - 2.0) у власність за бажаною ціною 145000 грн. (а.с. 26) Однак в подальшому [PERSON] не отримав від виконавця належного виконання умов договору. Згідно п.9.4 Договору, замовник має право відмовитися від договору в односторонньому порядку про що письмово повідомляє виконавця шляхом направлення рекомендованою поштою на адресу виконавця відповідного листа з чітким волевиявленням щодо відмови від договору та зазначенням власних банківських реквізитів. Винагорода за надані послуги не підлягає поверненню. Кошти за ненадані послуги виконавець повертає протягом 15 банківських днів відповідно до додаткової укладається на підставі отриманої від замовника заяви про відмову від договору та повернення коштів із зазначенням власних банківських реквізитів п.9.5 договору. 08.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору №800003 від 28.05.2018 року та повернення сплачених грошових коштів, яка відповідачем була отримана 05.07.2018 року, проте залишена поза увагою (а.с.17). У якості виконання договору було надано Аналітичний висновок № 800003/1, згідно до якого було надано рекомендації щодо придбання транспортного засобу Кіа Sportage Business 2016 р/в (автоматична трансмісія, бензиновий двигун, об`єм двигун - 2.0) за ціною, яка в 3 рази перевищувала ціну, зафіксовану в договорі - 423000 грн. замість 145000 грн. При цьому позивач зазначає, що кінцевою метою укладеного договору є не надання консультаційних послуг, а отримання певного майна. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Частинами 1,4,5,8 статті 10 Закону передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Відповідачем не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачем наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.3 ст.12 ЦПК України було розяснено права та обовязки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач та відповідач попереджалися про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 611, 625 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved