Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль» (далі також - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі), в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/0848/82/128763 від 05.02.2008 року у сумі 11812,13 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 250 370,72 грн. Позов обґрунтовувався тим, що 05.02.2008 року між ПАТ "[PERSON] Аваль" та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0848/82/128763, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21 тис. дол. США, зі сплатою процентів у розмірі 14 відсотків річних та строком повернення до 04.02.2018 року. У цей же день на забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого остання взяла на себе зобовязання відповідати перед банком у тому ж обсязі, що й позичальник. У звязку із неналежним виконанням позичальником та поручителем своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів, станом на 26.06.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 11812,13 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 250 370,72 грн.), в тому числі заборгованість по кредиту - 9387,22 дол. США (в еквіваленті 198972,16 грн.), заборгованість по сплаті відсотків становить 879,50 дол. США (в еквіваленті 18641,94 грн.) та пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 1545,41 доларів США (в еквіваленті 32756,62 грн.), яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в частині вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості з поручителя, посилаючись на те, що порука є припиненою на втрату банком права вимоги до поручителя через одноосібне підняттям банком відсоткової ставки за кредитом без згоди поручителя, чим збільшено обсяги її відповідальності, у звязку з чим просив у задоволенні позову до поручителя відмовити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.02.2008 р. між відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль" (правонаступник якого ПАТ "[PERSON] Аваль") та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0848/82/128763, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21 тис. дол. США, зі сплатою процентів у розмірі 14,00 відсотків річних та строком повернення до 04.02.2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "[PERSON] Аваль" свої зобов'язання за кредитним договором від 05.02.2008 р., виконав в повному обсязі та відповідно до умов укладеного договору надавав [PERSON] кредит на загальну суму 21 000 дол. США., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.26). У зв'язку з порушенням виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення чергових частин кредиту та сплати відсотків за його користування, станом на 26.06.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 11812,13 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 250 370,72 грн.), яка складається з: заборгованість по кредиту - 9387,22 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 198972,16 грн.), заборгованість по сплаті відсотків становить 879,50 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 18641,94 грн.) та пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 1545,41 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 32756,62 грн.). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до пункту 16.3 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені Договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, зазначеного в Кредитному договорі. Також встановлено, що 05.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль" (правонаступник якого ПАТ "[PERSON] Аваль") та [PERSON] було укладено договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору № 014/0848/82/128763 від 05.02.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував в частині вимог про солідарне стягнення заборгованості з поручителя, посилаючись на припинення поруки у звязку із пропущення строків звернення з вимогою до поручителя та одностороннє збільшення банком відсоткової ставки за кредитом. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Із договору поруки № 1 від 05 лютого 2008 року вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками своїх зобов'язань перед банком за кредитним договорам не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Матеріалами справи стверджується, що 31.07.2015 року позивач направив поручителю [PERSON] вимогу про усунення порушення основного зобовязання, в якому вимагав протягом не більше ніж 30 календарних днів здійснити погашення наявної заборгованості за кредитним договором, що представником відповідача у судовому засіданні не заперечувалося (а.с. 28). Враховуючи, що ПАТ "[PERSON] Аваль" звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] - 31.08.2015 року, тобто у межах шестимісячного строку, а тому суд дійшов висновку, що порука не є припиненою. Щодо доводів представника відповідача про те, що позивачем без згоди поручителя підвищено відсоткову ставку по кредиту, то суд не приймає їх до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведені представником відповідача, а також спростовуються листом ПАТ "[PERSON] Аваль" від 02.11.2015 р. відповідно до якого з дати укладання кредитного договору та на час розгляду судом справи будь-яких додаткових угод, в т.ч. і підвищення відсоткової ставки по кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, не укладалося (а.с. 61). За таких обставин вимоги ПАТ "[PERSON] Аваль" про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] як позичальника та [PERSON] як поручителя за кредитним договором № 014/0848/82/128763 від 05.02.2008 року є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають до задоволення. Крім того, згідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ "[PERSON] Аваль" підлягають стягненню понесений останнім і документально підтверджений судовий збір у сумі 1251 грн. 85 коп. з кожного (2503 грн. 71 коп. / 2).

Outcome: approved