Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.06.2018 року йому стало відомо, що 18.05.2018 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва, Фольф Т.Л. відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на доходи позивача ВП № 56429094, щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. про задоволення вимог ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором № 26252018886552 від 07.06.2013 року, укладеним з АТ "Банк Ренесанс Капітал", у розмірі 37 823,14 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 2302 від 24.04.2018 року вчинено з грубим порушення порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи позивача, а тому є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованості у позивача не було, у нотаріуса Хара Н .С. були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Нотаріус не звернув увагу, що розрахунок заборгованості позивача перед АТ "Банк Ренесанс Капітал" був підготовлений працівниками ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" за період з 26.03.2017 року по 26.03.2018 року, коли АТ "Банк Ренесанс Капітал" перестав існувати ще в 2015 році. Відповідно до п. 4.1.4. розділу 4: Умови договору рахунку при відступлення прав АТ "Банк Ренесанс Капітал" на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" позивач мав бути офіційно повідомлений з реквізитами наступника. Позивач зазначає, що з жовтня 2014 року по 18.06.2018 року жодного повідомлення у будь який спосіб на його адресу не надходило. Крім того, позивач вказує, що з платіжних чеків та квитанцій про погашення кредиту з 16.11.2014 року, вбачається, що у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором, але із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитний договір № 26252018886552 відповідач звернувся 24.04.2018 р., тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Позивач просить визнати виконавчий напис № 2302 виданий приватним нотаріусом Хара Н.С. 24.04.2018 року про звернення стягнення на доходи [PERSON] таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач не направив до суду свого представника, клопотань, відзиву не подали, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалу суду від 05.03.2019 року про витребування доказів відповідачем не виконано, причини не відомі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача по даній справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи слідує, що Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал». Судом встановлено, що 24.04.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила Виконавчий напис на задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором № 26252018886552 від 07. 06. 2013 року, укладеним з АТ "Банк Ренесанс Капітал", у розмірі 37823,14 грн. з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 18307,76 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 19166,28 грн.; строкова заборгованість за процентами - 349,1 грн. (а.с.9). Встановлено, що 18.05.2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, Фольф Т.Л. відкрив виконавче провадження про звернення стягнення на доходи позивача, ВП № 56429094, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. на задоволення вимог ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" за кредитним договором № 26252018886552 від 07. 06. 2013 року, укладеним з АТ "Банк Ренесанс Капітал", у розмірі 37823,14 гривень з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 18307,76 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 19166,28 грн.; строкова заборгованість за процентами - 349,1 грн. (а.с.8). 07.06.2013 року між АТ "Банк Ренесанс Капітал" та позивачем [PERSON] було підписано пропозицію укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (а.с.10-12). Матеріали справи містять чисельні звернення позивача, листи до відповідача та його правонаступника з вимогою надати інформацію, розрахунок заборгованості, однак розрахунку так і не надано. Також, на вимогу суду відповідачем не надано витребувану інформацію, розрахунку боргу. Позивач суду пояснив, що, дійсно, отримав кошти, та кожен місяць мав сплачувати 15 грн. за обслуговування рахунку і повернути зяту з рахунку суму. Позивач двома платежами зняв 8000 грн. і повернув запозичені кошти. А в жовтні 2014 року позивач звернувся до відділення АТ "Банк Ренесанс Капітал" з проханням закрити рахунок, оскільки позивач виїздив в зону АТО та не бажав мати ніяких боргових зобов`язань. Всього в 2014 році позивачем було сплачено банку 9946 грн., про що існує документальне підтвердження, надане позивачем до справи. У Білоцерківському відділенні банку у позивача відібрали заяву, картку, позивач сплатив залишок боргу, але підтвердження про закриття рахунку не отримав, бо в приміщенні не було світла? відбувалося закриття відділення, збирали папери, був якийсь хаос, відбувався переїзд. Позивач до червня 2018 року знав, що його рахунок закритий, ніяких боргових зобов`язань перед АТ "Банк Ренесанс Капітал" не має, жодних повідомлень від відповідача не отримував. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічна правова норма викладена у п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595, де зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пункт 3.2. Глави 16 цього Порядку передбачає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, ствердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Враховуючи позицію Верховного суду, яка викладена у постанові від 23 січня 2018 року справа № 310/9293/15, провадження № 61-154 Верховний суд, зазначив: «Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у даному спорі суд перевірив доводи сторони позивача в повному обсязі й установив наявність спору на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник не визнавав розмір боргу та не знав про вимоги відповідача, оскільки вважав рахунок закритим. Крім того, ні відповідачем, ні приватним нотаріусом, що вчинив спірний виконавчий напис від 24.04.2018 року не було надано суду доказів в підтвердження наявності розрахунку боргу, який мав бути, серед іншого, наданий стягувачем згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Позивач неодноразово звертав увагу на те, що розрахунок заборгованості позивача перед АТ "Банк Ренесанс Капітал" був підготовлений працівниками ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" за період з 26.03.2017 року по 26.03.2018 року, хоча АТ "Банк Ренесанс Капітал" з 2015 року не існує, а відповідно до п. 4.1.4. розділу 4 Договору карткового рахунку при відступлення прав АТ "Банк Ренесанс Капітал" на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" позичальник мав бути офіційно повідомлений з реквізитами наступника. Позивач вказує, що з жовтня 2014 року по 18 червня 2018 року жодного повідомлення у будь який спосіб на його адресу не надходило. Крім того, позивач вказує, що оскільки повернення картки та останній платіж ним було вчинено в жовтні 2014 року, що вбачається з платіжних чеків та квитанцій про погашення кредиту в матеріалах справи, то з 16.11.2014 року, у відповідача виникло право стягнення заборгованості за кредитним договором. А із заявою про вчинення виконавчого напису на Кредитний договір № 26252018886552, відповідач звернувся 24.04.2018 р., тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Зазначене вказує, також, на порушення приватним нотаріусом ст. 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки нотаріус може вчинити виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років Отже, стороною відповідача не обґрунтовано правомірність вчинення дій щодо стягнення заборгованості, визначення її розміру, відповідач не заперечив і не спростував підстави та докази позовних вимог. Відповідно до ч.3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. З огляду наведеного, даючи оцінку наданим доказам по справі, в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 50, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved