Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3573 від 18.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., про стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 14.03.2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.04.2017 р. грошових коштів у сумі 24 968 грн. 68 коп. Крім того, 03.04.2018 року на адресу суду направлено уточнену позовну заяву у якій представник позивача просив повернути стягнуте за виконавчим написом нотаріуса №3573 від 18.05.2017 року. Представник позивача підтримав позовну заяву, яку уточнив (а.с.125-127 ) та пояснив, що при вчиненні нотаріального напису було порушено принцип верховенства права, що призвело до порушення принципу законності, посилався на практику ЄСПЛ у справах проти України: «Михайлюк та Петров проти України», « Полтарацький проти України» та посилався на ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном повинно бути законним. У пункі 1 зазначено, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає , що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення в дію " законів". Нотаріус вчиняючи нотаріальний напис не переконався чи є закон, який би надав підстави для його вчинення. ПКМ України від 29.06.199 р. №1172" Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" а редакції та на підставі ПКМ України від 26.11.2014р № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" про що зазначено самим нотаріусом у виконавчому написі. Відповідно до судової практики ПКМ України "Про затвердження переліку документів", за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" за своєю природою є підзаконним актом процесуального права (Ухвала Вищого адміністративного суду України №826/20084/14 р.) Законодавець прямо передбачає можливість вчинення виконавчого напису Законами, не можливо вчинення виконавчого напису нотаріусом у кредитних відносинах, зокрема даний договір не був забезпечений. Вважає, що нотаріус в порушення вимог ст. ст.18, 4 ЦК України ст. 88 Закону України " Про нотаріат " вчинив виконавчий напис. Також вважає, що анкета - заява позивача не містить чіткого визначення спеціальної пластикової карти, що суперечить вимогам постанови НБУ №223 від 04.01.2011 р. Представник просив суд звернути увагу на заяву відповідача про вчинення виконавчого напису якій відповідач зазначив строк з 14.03.2011 р. по 10.04.17 р., разом із тим надав розрахунок з 2013 р., заперечував проти безпідставно включення нотаріусом штрафу, вважає не достатнім доказом анкети-заяви. Представник відповідача не підтвердив свої повноваження перед позивачкою направляючи їй вимоги. Просив представник позивачки суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким що не підлягає виконанню. Та просив повернути позивачці стягнені в примусовому порядку за виконавчим написом нотаріуса кошти. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується корінцем про вручення рекомендованого відправлення, які зберігаються у матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Южноукраїнський МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, направила до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Із матеріалів справи вбачається, що 18.05.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., вчинено виконавчий напис №3573 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», до умов кредитного договору від 14.03.2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.04.2017 р. грошових коштів у сумі 24 968 грн. 68 коп. (а.с.9) Державним виконавцем Южноукраїнський МВДВС ГТУЮ у Миколаївській області 24.07.2017 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису, №3573 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», до умов кредитного договору від 14.03.2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.04.2017 р. грошових коштів у сумі 24 968 грн. 68 коп (а.с.8). В судовому засіданні встановлено що позивачка є боржником у відділі ДВС м. Южноукраїнська на підставі виконавчого напису натаріуса. (а.с. 8 ) Як вбачається із виконавчого напису його було вчинено на підставі Закону України "Про нотаріат" п.19 ч1 ст. 34 ст.ст. 87-89 та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.199 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" та Постанови Кабінету Міністрів України відвід 26.11.2014р № 662 "Про внесення змін і до переліку документів, за яками стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса".(а.с.9,35) З наданих представником позивача наданих приватним нотаріусом копій документів, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви № б/н від 28.04.2017 р. про вчинення виконавчого напису; письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором б/н від 14.03.2011 р; анкети-заяви б/н від 14.03.2011 р., розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2011 р. станом на 31.05.2015 р. (а.с.35-51) В ст. 18 ЦК України зазначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку , встановлених законом. Згідно з п. 19 ч.1. ст. 34 "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією. У статті 34 Закону цього ж Закону зазначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи га документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів , за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 та Постановою Кабінету Міністрів України відвід 26.11.2014р № 662 "Про внесення змін і до переліку документів, за яками стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса". Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналіз вказаних норм призводить до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що строк за який провадиться становить період з 14.03.2011 р. по 10.04.2017 р., що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами встановленого законом трирічного строку. Відповідно до копії анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між [PERSON] та банком Договір надання банківських послуг (а.с. 44). Отже, кредитний договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Звертаючись до приватного нотаріуса 28.04.2017 року з заявою про вчинення виконавчого напису Банк у додатках зазначив копію кредитного договору, що не відповідає дійсності. (а.с.37). Отже, фактично Банк надав копію анкети-заяви [PERSON], тож суд вважає слушними доводи позивача, з приводу того, що нотаріусом вчинено виконавчий напис в порушення вимог діючого законодавства, так як анкету-заяву назвати документом, за яким підлягала стягненю заборгованість з позивачки у безспірному порядку, суд визнати не може. Відповідачем не надано жодного належного доказу, який би свідчив про суму боргу при вчиненні нотаріального напису так і при розгляді справи судом. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. На підставі вищевикладеного вбачається, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строку, за який заборгованість підлягає стягненню, безспірність розміру та наявності заборгованості, та порушено порядок вчинення в частині ненадання банком оригіналу кредитного договору для вчинення нотаріального напису, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису № 3573, від 18.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., про стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 14.03.2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.04.2017 р. грошових коштів у сумі 24 968 грн. 68 коп., що не підлягає виконанню. Встановленні судом факти вказують на недобросовісне виконання своїх обов'язків нотаріусом, що призвело до порушення прав позивача. Встановленні в судовому засіданні факти недотримання норм вимог Закону України "Про нотаріат " та підзаконних актів процесуального права, а саме Постанов Кабінету Міністрів України нотаріусом призвело до порушення прав позивачки , які підлягають захисту. Заявлена позивачем вимога про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса задоволенню не підлягає, оскільки, позивачем не надано до суду належних доказів, які б вказували на суму, яка стягнена державним виконавцем при виконанні виконавчого напису, окрім того, представником позивача не зазначено з кого її слід стягнути. Відповідно до частин 1 і ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До судових витрат, відповідно до ч. 1 та пунктів 1 і 2 ч. 4 ст. 133 ЦПК України належать, зокрема, судовий збір, витирати на професійну правничу допомогу, витрати, пов'язані із вчиненням інших дій. Суд за результатами розгляду справи прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а тому на його користь позивача з відповідача підлягає стягненню вся сума понесених позивачем судових витрат, яка складається з судового збіру у розмірі 992,40 грн. та витрат на правому допомогу.

Outcome: partial