Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У січні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності йому, його батьку [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач стверджував, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . У встановлений строк та у визначеному законом порядку [PERSON] прийняв спадщину, проте державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєва О.Б. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS] , яка за життя належала на праві власності [PERSON] . Відмова у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що розмір частки спадкодавця у праві власності на квартиру [ADDRESS] не визначений. З цих підстав [PERSON] просив суд визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/3; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просив суд вирішити спір згідно з нормами чинного законодавства. Третя особа пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подала. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся, у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Представник третьої особи Одинадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За договором купівлі-продажу від 23 липня 1994 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS] (а. с. 77-78). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2018 року (а. с. 73). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , а [PERSON] - його дружиною (а. с. 77, 90, 91). Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] виявлено не було. За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч. 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а. с. 72). У свою чергу [PERSON] та [PERSON] подали у нотаріальну контору заяви про відмову від прийняття спадщини (а. с. 88, 92). 12 грудня 2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS] , що належала за життя [PERSON] . Однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. від 12 грудня 2019 року відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що розмір частки спадкодавця у праві власності на квартиру [ADDRESS] не визначений. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Ч. 1 ст. 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту договору купівлі-продажу від 23 липня 1994 року та реєстраційної посвідки від 02 серпня 1994 року, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та на праві спільної сумісної власності (а. с. 77-78). За приписами ч. ч. 1-2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" надав роз`яснення, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК) Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. З наведеного вбачається, що державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєва О.В. протиправно відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , що за життя належала [PERSON] . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Зважаючи на те, що державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєва О.В. протиправно відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , що за життя належала [PERSON] , ефективним засобом захисту порушеного права спадкоємця [PERSON] на набуття у власність майна в порядку спадкування за законом (таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням) є пред`явлення позову про визнання права власності на спадкове майно. З огляду на те, що у разі смерті співвласника квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними, ураховуючи те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст. 15, 16, 392, 370, 372, 1265, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial