Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23 лютого 1993 [INFO] народження та земельної ділянки площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за тією ж адресою на підставі рішення Коломийської міської ради від 16 січня 2020 року за № 4392-57/2020. З метоюздійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, звернувся до центру надання адміністративних послуг Коломийської міської ради із відповідною заявою, однак у державній реєстрції було відмовлено у зв`язку із розбіжностями в написанні по батькові власника у договорі дарування житлового будинку та в інших правовстановлюючих документах. У зв`язку з вказаними обставинами просить встановити факт належності йому вищевказаного договору дарування. Заявник у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився і в свою чергу подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, заявнику на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 23 лютого 1993 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Маркеловою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 203 (а.с.7-8). Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 65914 від 03 лютого 2020 року (а.с.9). Рішенням Коломийської міської ради за № 4392057/2020 від 16 січня 2020 [PERSON] [PERSON] надано у власність земельну ділянку розміром 0.25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с.10). Однак, у вищевказаному договорі дарування допущено описку в написанні по батькові власника, а саме : в документі зазначено по батькові " [PERSON] ", що не збігається з по батькові, зазначеним в паспорті та інших правовстановлюючих документах, де значиться " [PERSON] ". Заявник, бажаючи здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно, звернувся до державного реєстратора, однак у державній реєстрації йому було відмовлено через розбіжності в написанні по батькові власника нерухомого майна в договорі дарування та в інших правоустановлюючих документах. Із наявних доказів видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Шепарівці, Коршівського району Станіславської області і його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Наведене стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 січня 1959 року (а.с. 5). На підставі свідоцтва про народження заявнику [INFO] паспорт громадянина України, де власником зазначено [PERSON] (а.с.3). 23 лютого 1993 року між [PERSON] та заявником укладено договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , в якому помилково зазначено по батькові заявника " [PERSON] " (а.с.7-8). Із виписки з інвентаризаційних матеріалів вбачається, що право власності на вищевказаний будинк зареєстровано за заявником в Коломийському МБТІ відповідно до договору дарування, де також зазначено його по батькові " [PERSON] " (а.с 9). Також той факт, що вищевказаний договір дарування житлового будинку належить заявнику, а помилка в написанні по батькові власника допущена через неуважність працівників органу, що видав документ, підтверджується довідкою № 68 про реєстрацію місця проживання особи, з якої вбачаєтьься, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та Витягом із рішення Коломийської міської ради за № 4392-57/2020 про надання заявнику земельної ділянки за вищевказаною адресою у власність (а.с. 4, 10). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що договір дарування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім"я [PERSON] , належить заявнику, а до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла документ та невірно вказала по батькові власника, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved