Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що 13 вересня 2011 року між нею та ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00073778 , відповідно до умови якого ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» надав їй кредит в розмірі 11 000 грн., з терміном повернення до 13.09.2014 року та з процентною ставкою 15% річних. 30 січня 2020 року на належний їй номер мобільного телефону надійшло СМС-повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк», в якому було зазначено, що належний їй рахунок заблоковано на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича про арешт коштів боржника від 27.01.2020 року. З метою з`ясування підстав накладення арешту на належні їй банківські рахунки, 31 січня 2020 року, вона звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. з відповідною заявою. На виконання даної заяви виконавцем їй було надано копію виконавчого напису, вчиненого 07.12.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Ознайомившись з змістом спірного виконавчого напису нотаріуса, вважає його таким, що не підлягає до виконання. Позивач, вважає, що оскільки з моменту виникнення права вимоги у ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором минуло п`ять з половиною років, то вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., було проведене з порушенням строків, передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Ще однією підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання на її думку, є та обставина, що заборгованість за кредитним договором не була безспірною. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконавчий напис, вчинений 07.12.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з неї в користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованості в розмірі 24 682,50 грн. 15.06.2020 року представник позивача Поліщук В.А. подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за його відсутності, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Предстаник відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є повідомлення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Д.В. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень , установив таке. Судом встановлено, що 13 вересня 2011 року між позивачем та ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00073778 . Відповідно до умов даного правочину ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» надав [PERSON] кредит в розмірі 11 000 грн., з терміном повернення до 13.09.2014 року та з процентною ставкою 15% річних. Як випливає з матеріалів справи, 30 січня 2020 року на належний позивачу номер мобільного телефону надійшло СМС-повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» , про заблокування її рахунку, на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича про арешт коштів боржника від 27.01.2020 року. З метою з`ясування підстав накладення арешту на належні позивачу банківські рахунки 31 січня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. з відповідною заявою. На виконання даної заяви виконавцем мені була надана копія виконавчого напису вчиненого 07.12.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем та копію постанови про відкриття виконавчого провадження. З оглянутого в судовому засіданні виконавчого напису, вчиненого 07.12.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вбачається, що ним було звернене стягнення з позивача, як з боржника за кредитним договором №BLaЖГА00073778 від 13.09.2011 року, укладеним з ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 41448 від 28.05.2019 року є ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС». Сума заборгованості складає 24 682. 50 грн., з яких поточна заборгованість за сумою кредиту становить 8 869. 76 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 1732.50 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках становить 559.32 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 13 520.92 грн. З договору банківського обслуговування №BLaЖГА00073778 13 вересня 2011 року вбачається, що кредит [PERSON] мав бути повернутий ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» до 13 вересня 2014 року, однак в обумовлені договором строки позивач зобов`язання в повній мірі не виконала. На думку суду, перебіг строку позовної давності розпочався з 13 вересня 2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Аналізуючи вищезазначені норми ЦК України, суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності для вимог про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» поточної заборгованості за сумою кредиту, простроченої заборгованості за комісією, а також простроченої заборгованості по несплачених відсотках сплив ще 14 вересня 2017 року. Що стосується стягнення з позивача в користь відповідача заборгованості штрафів та пені в розмірі 13 520,92 грн., то в силу п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до даної категорії позовних вимог застосовується спеціальна позовна давність, строком в один рік. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. В силу вимог даної норми зміна сторони у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору №BLaЖГА00073778 від 13.09.2011 року, з ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» на ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС», на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №41448 від 28.05.2019 року, не змінило перебіг строку позовної давності. Згідно з ст.88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки з моменту виникнення права вимоги у ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором минуло п`ять з половиною років, то вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., було проведено з порушенням строків передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З оглянутих судом платіжних квитанцій вбачається, що кредитним договором [PERSON] здійснювала наступні платежі по погашенню кредиту: 400 грн. - 08 лютого 2011 року, 1233 грн. - 11 листопада 2011 року квитанція №574521, 570 грн. 11 січня 2012 року квитанція №471855, 802 грн. - 12 березня 2012 року квитанція №466302, 838 грн. - 12 березня 2012 року квитанція №467416, 600 грн. - 14 червня 2012 року квитанція №734591, 1210 грн. - 23 липня 2012 року квитанція №1363901. Загальна сума платежів становить 5 653 грн. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п.2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису по виконанню кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Жоден з документів, зазначених нотаріусом у виконавчому написі, не свідчить про безспірність заборгованості, оскільки про безспірність заборгованості можуть говорити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не розрахунок заборгованості. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Так, розрахунок заборгованості, поданий відповідачем приватному нотаріусу, містить лише загальну суму заборгованості за кредитом, загальну суму відсотків та інші нарахування за користування кредитом та не є випискою з рахунку боржника. Варто зауважити, що відповідно до п. 2 Переліку для вчинення виконавчого напису необхідно долучати виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, не надано доказів того, що нотаріус з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні такого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу.

Outcome: approved