Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили, до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Ради про про визнання права користування житловим приміщенням. Просили суд визнати за ними право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] працюючи на підприємстві «АрселорМіттал Кривий Ріг», п'ять років назад отримала квартиру за адресою [ADDRESS], для себе та членів сім′ї [PERSON], та [PERSON]. В підтвердження даного факту, Позивачу [PERSON] була видана «Поселювальна» від 17 грудня 2010 року, а також «Ордер» на житлове приміщення від 11.05.2012 року. Позивачі проживають за вищевказаною адресою та сплачують комунальні послуги. Але на даний момент не мають змоги прописатися у власному житлі, так як вимогою є явка всіх членів сім′ї до відділу Міграційної служби. Позивач звернулася до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, з проханням надати їй допомогу в вирішенні ситуації, а саме: у видачі ордеру на житлове приміщення та щодо реєстрації за вищевказаною адресою, без присутності всіх членів сім′ї, т.я. [PERSON] тривалий час хворів, а потім помер. Виконком Дзержинської районної у місті ради прохання в продовженні терміну дії ордеру на квартиру не задовольнив та порекомендував вирішувати порушене питання в судовому порядку. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення відносно позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішень виконкому Дзержинської районної ради від 15.12.2010 № 450 та від 18.04.2012 № 178, [PERSON] на склад сім'ї три особи ([PERSON], її чоловік [PERSON] та син [PERSON]) було надано квартиру [ADDRESS]. Квартиру було розподілено за місцем роботи [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві "АрселорМіттал Кривий Ріг" (протокол спільного засідання адміністрації та профспілки підприємства від 10.12.2010 № 15). Квартира складається з 2-х кімнат жилою площею 29,9 кв.м., відповідно до діючих норм достатня для проживання сім'ї з 3-х осіб. У зв'язку з чим, квартиру було надано сім'ї [PERSON] за умови передачі займаного сім'єю жилого приміщення на [ADDRESS] до міського житлового фонду (а.с.16) . Встановлено, що 11 травня 2012 року [PERSON] Виконавчим комітетом Дзержинської районної у місті ради видано Ордер на жиле приміщення [NUMBER] на право зайняття жилого приміщення жилою площею 29,9 кв. м., за адресою [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Дзержинської районної у м. Кривому Розі Ради від 16 квітня 2012 року за № 178, за поданням ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 17.12.2010 року на ПАТ "АрселоМіттал Кривий Ріг" було видано поселювальну на вищевказане жиле приміщення № 21 (а.с.14). Також судом встановлено, що у період з 2012 року по 2015 рік позивач [PERSON] постійно сплачувала нараховані суми за житлово-комунальні послуги, утому чмслі за: водопостачання та водовідведення, підігрів води, газопостачання, електроенергі.ю, телекомунікаційні послуги, домофонні системи, про що свідчать копії квитанцій за вказаний період (а.с. 15, 18-34). Судом також встановлено, що [PERSON] фактично проживає у квартирі [ADDRESS], але вона та члени її сім'я до теперішнього часу не зареєстрували місце проживання за даною адресою. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] до 19 травня 2015 року (а.с. 3-8). [PERSON], член сім"ї [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. У червні та липні 2015 року [PERSON] звернулася до виконкому Дзержинської районної у місті ради з питання подовження терміну дії ордера на квартиру та користування нею. Відповідачем надано відповідь, що фактично [PERSON] та члени її сім"ї проживають у квартирі [ADDRESS] без реєстрації, та зазначено, що термін дії ордера може бути подовжено виконкомом районної у місті ради тільки з поважних причин та за умови надання документів, що підтверджують наявність поважних причин, через які не було вчасно виконано реєстрацію, [PERSON] до виконкому районної у місті ради. Крім того, роз"яснено, що квартиру [ADDRESS]було надано за умови передачі займаного жилого приміщення на [ADDRESS] до житлового фонду (а.с.16,17). Таким чином, між сторонами у справі вбачається спір щодо користування житловим приміщенням - квартиробю [ADDRESS] Судом встановлено, що позивачі фактично проживают, тобто вселилися в квартиру [ADDRESS], але не зареєстрували у встановленому законом порядку місце проживання. Факт користування вказаною квартирою позивачами не заперечується відповідачем, а також підтверджується матеріалами справами, зокрема квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг. Відповідач, заперечуючи проти позову, фактично не визнає право позивачів на користування спірним житловим приміщенням, оскільки позивачами не надано доказів, що житлове приміщення, в якому останні були зареєстровані ([ADDRESS]) до міського житлового фонду. Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Серед основних прав і свобод людини і громадянина є право на житло. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду (ст. 47 Конституції України). Ця норма гарантує громадянам, які потребують соціального захисту, надання житла державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1). У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права. Свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч.2). Відмова від звернення до суду за захистом є недійсною (ч.3). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст.4). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб»єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Позов про визнання права як способу захисту цивільних прав, визначений статтею 16 ЦК України, подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. В контексті застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЄСПЛ здійснив тлумачення поняття «майно» та визначив, що до майна відносять як рухому, так і нерухому приватну власність. Термін «власність» може означати або «існуючу власність» або претензії щодо яких заявник може довести, що він принаймні має «законні підстави» отримати можливість використати право власності. Крім того, відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. Згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме до п. 1 ст.8, дана Конвенція гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. У цій справі, спір стосується наявного майна, яке було передане у користуванні позивача та членів її сім"ї відповідно до рішення виконкому Дзержинської районної у місті Кривому Розхі ради у зв"язку з розподілом житлових приміщень серед працівників ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". Таким чином, відповідно до положень ст. 41 Коституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 1216 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] має право на судовий захист свого порушеного права. Статтею 6 ЖК УРСР визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Згідно ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Відповідно до п. 69 Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, та надання їм житлових приміщень в Українській PCP, визначено термін дії ордера на житлове приміщення - 30 днів з дня видачі ордера. Вказаний термін передбачено для того, щоб сім'я мала можливість заселитися та зарахуватися на реєстраційний облік у наданій квартирі. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Відповідачем не надано доказів, що ордер на житлове приміщення, а саме квартиру № 19 в будинку № 2в на вул. 22-Партз′їзду у м. Кривому Розі визнано недійсним у встановленому законодавством порядку, а отже й відсутні підстави вважати, що позивачі не мають права на користування спірним житлом. З урахуванням викладеного, суд вважає уточнені позовні вимоги доведеними, та такими, що підлягають задоволенню, тому за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], що буде відповідати характеру порушених прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, підлягає поверненню за рахунок коштів державного бюджету. Враховуючи викладене,

Outcome: approved