Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

04.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~ [PERSON] про поділ житлового будинку [ADDRESS] в натурі, просила виділити у власність позивачу [PERSON] 5/12 часток житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року позивачці належить 5/12 частки житлового будинку [ADDRESS] . Решта будинку 7/12 часток житлового будинку [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . Спільне використання будинку є неможливим, тому позивачка вимушена звернутися до суду для вирішення питання щодо поділу майна в натурі. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.03.2019 року провадження по справі зупинено, у зв`язку з призначенням по справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.05.2019 року провадження по справі відновлено, у зв`язку з надходженням висновку експерта №2468 від 06.05.2019 року. 11.10.2019 року представником позивача адвокатом Діденко В.Є. надано до суду уточнену позовну заяву зі зміненим предметом позову, відповідно до якої просить встановити порядок користування житловим будинком [ADDRESS] , виділивши у власність позивачу [PERSON] 5/12 часток житлового будинку. У уточненій позовній заяві представник позивача просив призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Які можливі варіанти порядку користування житловим будинком [ADDRESS] , згідно технічного паспорту від 31.07.2014 року станом будівель та споруд на 03.10.2009 року /а.с.133-134/. Відзив на позов відповідачем не надано. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.11.2019 року провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням по справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2020 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням висновку експерта №2662 від 22.06.2020 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 14.04.2021 року на 14 годину 30 хвилин. Сторони у судове засідання не з`явилися. 14.04.2021 року від представника позивача адвоката Діденка В.Є. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягають. 14.04.2021 року від представника відповідача адвоката Сивової Я.В. на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнають. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахування клопотання представника позивача та представника відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено наступне. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року з урахуванням Постанови Верховного суду від 21.02.2018, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 5/12 частки житлового будинку [ADDRESS] . Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третіх осіб: [PERSON] , Мелітопольської державної нотаріальної контори про визнання власності на частину житлового будинку у порядку спадщини та стягнення грошової компенсації задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 7/12 часток житлового будинку [ADDRESS] /а.с.9-19/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про реєстрацію права власності №140267676 від 04.10.2018 року, що\~5/12 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року /а.с.22-25/. Відповідно до ч.1\~ст. 356 Цивільного кодексу України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі. Між сторонами, як співвласниками у праві спільної часткової власності, виник спір щодо порядку користування майном. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Однак такої домовленості між сторонами досягнуто не було, у зв`язку з чим позивачі звернулись до суду 06.07.2018 року з позовом про поділ майна. Після надходження позовної заяви до суду, 28.02.2019 року від представника позивача адвоката Діденка Е.В. до суду надійшла заява про оголошення по справі перерви для можливості врегулювання спору /а.с.75/, з чим погодився відповідач, однак конкретний варіант поділу сторони не визначили. З метою з`ясування можливості поділу житлового будинку в натурі між сторонами, ухвалою суду від 18.03.2019 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза /а.с.82/. Згідно висновку експерта №2468 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №320/8280/18 від 06.05.2019 року встановлено, що після виконаного візуально-інструментального дослідження, аналізу технічної документації, методичних рекомендації щодо проведення досліджень з розподілу та порядку користування нерухомим майном та аналізу будівельних норм і правил встановлено, що технічна можливість поділу в натурі житлового будинку за адресою [ADDRESS] , в частках 5/12 та 7/12 з дотриманням вимог нормативних актів у галузі будівництва відсутня. Так, загальна площа приміщень житлового будинку літ. "А-1", який розташовано за адресою: [ADDRESS] , складає 53,2м". На ідеальну частку [PERSON] у 5/12 частини покладається приміщень у житловому будинку загальною площею 22,17м2 (53,2*5/12). На ідеальну частку [PERSON] у 7/12 частини покладається приміщень у житловому будинку загальною площею 31,03м (53,2*7/12). Проведеним дослідженням встановлено, що загальної площі приміщень житлового будинку літ. "А-1", який розташовано за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативних документів, що діють в галузі будівництва на території України, недостатньо для влаштування двох ізольованих квартир - п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення" - мінімальна площа однокімнатної квартири складає 30,Ом". Таким чином, розробити та надати на розгляд суду варіанти поділу в натурі житлового будинку [ADDRESS] , згідно наданого технічного паспорту, з технічної точки зору не видається за можливе, тому що на 5/12 частин житлового будинку покладається приміщень загальної площі 22,17м2, а мінімальна площа однокімнатної квартири складає 30,0м2 (п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення"). Отже, проведеним дослідженням встановлено, що розробити та надати на розгляд суду варіанти поділу в натурі житлового будинку [ADDRESS] , згідно наданого технічного паспорту, з технічної точки зору не видається за можливе, тому що загальної площі приміщень житлового будинку літ. «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативних документів, що діють в галузі будівництва на території України, недостатньо для влаштування двох ізольованих квартир, а на 5/12 частин житлового будинку покладається приміщень загальної площі 22,17 м2, а мінімальна площа однокімнатної квартири складає 30,0 м2 (п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення») /а.с.88-114/. Дані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту того, що виділ в натурі позивачу [PERSON] 5/12 частки із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , - неможливий. У абзаці 2-3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. Відповідно до положень\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Однак, між сторонами домовленості про порядок користування майном, що є їх спільною частковою власністю - житлового будинку [ADDRESS] - не досягнуто. У зв`язку з чим 11.10.2019 року представником позивачки адвокатом Діденко В.Є. змінено предмет позову та надано уточнену позовну заяву про визначення порядку користування житловим будинком /а.с.133-134/. Встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками відповідно до змісту статей\~319,\~358 ЦК України\~є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних кожному із співвласників. При встановленні порядку користування будинком (квартирою) кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку (квартири) з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок (квартиру). Разом з тим, виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 14.11.2019 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої поставлене питання: «Які можливі варіанти порядку користування житловим будинком [ADDRESS] , згідно технічного паспорту від 31.07.2014 року, станом будівель та споруд на 03.10.2009?» /а.с.142,152/. Згідно висновку експерта №2662 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №320/8280/18 (провадження №2/320/510/19) від 22.06.2020 року встановлено, що площі розташування приміщень та конфігурація житлового будинку [ADDRESS] не дозволяють запропонувати на розгляд суду варіанти порядку користування у відповідності до ідеальних часток співвласників. На розгляд суду пропонується єдиний варіант порядку користування житловим будинком [ADDRESS] , з відступом від ідеальних часток співвласників та з урахуванням вимог нормативних документів, що діють в області будівництва на території України,відповідно до якого частина приміщень\~житлового будинку\~пропонується у\~загальне користування\~співвласників:\~1-1\~площею 6,0м".\~1-2\~площею 9,2м",\~1-6\~площею 5,1м'(\~з погребом),\~загальною площею\~20,3м\~(6,0+9,2-5,1) (рожевий маркер). Співвласнику [PERSON] ,\~пропонується у\~особисте користування\~приміщення 1-4\~площею 9,9\~м2\~та 1-5\~площею 8,7м2 (жовтий\~маркер). Так як частина приміщень житлового будинку пропонується у загальне користування співвласників, то співвласнику [PERSON] пропонується в загалі приміщень площею 28,75м2 (9,9+8,7+20,3*1/2), що становить 54/100 частини від загальної площі житлового будинку (28,75/53,2* [NUMBER] ). Співвласнику [PERSON] пропонується у особисте користування приміщення 1-3 площею 14,3м2 (зелений маркер). Так як частина приміщень житлового будинку пропонується у загальне користування співвласників, то співвласнику [PERSON] пропонується в загалі приміщень площею 24,45м2 (14,3 -20,3*1/2), що становить 46/100 частини від загальної площі житлового будинку (24,45. 53,2*100). Для даного варіанту порядку користування житловим будинком [ADDRESS] , необхідно виконати наступні переобладнання: 1.Закласти дверний отвір між приміщеннями 1-4 та 1-3. 2.Вхід до будинку перенести з приміщення 1-1 до приміщення 1-2. 3.Перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-4, влаштувати таким чином кімнату площею 18,6м2. 4.В приміщенні 1-1 обладнати кухню. 5.Підвал у приміщенні 1-6 та приміщення горища залишити у загальному користуванні. Всі переобладнання виконувати у відповідності до державних будівельних норм України/а.с.190-229/. Допитана в судовому засіданні 02.02.2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» Давидова О.В. пояснила, що експерт [PERSON] , який виконував вказану експертизу наразі помер, а вона не може відповісти, яким чином експертом було проведено огляд приміщення. Взагалі, для дослідження експерт використовує документи, які надійшли з суду це копія технічного паспорту, рішення суду, постанова суду. У вступній частині висновку експерта зазначені ці документи, вони бралися до уваги експертом. Експерт зобов`язаний провести дослідження самостійно та зробити висновок. При проведенні експертизи № 2662, експертом було зроблено особистий виїзд на об`єкт, як вбачається з тексту висновку. Що стосується наявності перепланування в будинку відповісти не може, оскільки експертиза проводилась іншим експертом. Відповідно до\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у будинку. В п.6\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини відповідно до уточнених позовних вимог не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15. У пункті 18 згаданої вище\~постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7\~судам роз`яснено, що відповідно до заявлених вимог суд має запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати: висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а\~у необхідних випадках\~- органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість пов`язаних з цим переобладнань. Відповідно до\~статті 152 ЖК Української РСР, в редакції, що діє на цей час, виконання власником робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в\~статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. Непорушність права власності закріплено і в\~статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями\~317,\~383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Таким чином, оскільки [PERSON] на праві власності згідно з рішенням суду від 29 грудня 2015 року належить 5/12 частин у праві власності на житловий будинок, вона не може бути позбавлена права користування та розпорядження своїм житлом на власний розсуд, зокрема права використовувати його для власного проживання та для проживання членів сім`ї. Враховуючи, що експертом було визначено єдиний варіант порядку користування житловим будинком, тому саме цей варіант підлягає застосуванню для встановлення порядку користування ним. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до ч.2\~ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За правилами\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, маючи право на подання зустрічного позову із запропонуванням свого варіанту поділу чи користування будинком чи з іншими вимогами, своїм правом не скористався, між тим порушує право позивача використовувати житловий будинок для власного проживання. Більш того, заперечення проти позову відповідача зводяться до неможливості знайти порозуміння з позивачем, враховуючи, як зазначає відповідач, що саме ним зроблено ремонтні роботи в будинку. За таких обставин та з наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в заявлених межах. Судові витрати, понесені позивачем та підтверджені документально (квитанцією №6436 від 04 жовтня 2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 гривень; квитанцією № 0.0.1688460018.1 про здійснення 25 квітня 2020 року позивачкою платежу в сумі 6500,00 гривень за проведення будівельно-технічної експертизи; квитанцією №0.0.1327923668.1 про здійснення 17 квітня 2019 року позивачкою платежу в сумі 3500,00 гривень за проведення будівельно-технічної експертизи) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача всього в сумі 10704,80 гривень, згідно\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved