Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У квітні 2021 року орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області, в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про позбавлення її батьківських прав, та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку управління, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] разом із сином, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю та бабусею відповідача. Згідно з результатами оцінювання потреб дитини, складеним директором центру соціальних служб, виявлені умови та обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я, розвиток дитини, та призводять до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб, відповідно до віку, статі, стану здоров`я, інвалідності та особливостей розвитку. Родина [PERSON] , з метою подолання складної життєвої ситуації та вирішення соціальних проблем, знаходилась під соціальним супроводом в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, проте, ніякого позитивного результату це не дало. За час перебування на обліку з матір`ю постійно проводилась профілактична робота, складалися акти обстеження житлово-побутових умов проживання дитини. Згідно з останнім актом обстеження від 11 березня 2021 року, матері дитини вдома не було. Зі слів [PERSON] (матері [PERSON] ), та [PERSON] (баби [PERSON] ), відповідач декілька днів з ними не проживає, веде бродяжний спосіб життя, належного виховання за своїм сином не здійснює, утриманням дитини не займається, не забезпечує медичним доглядом, зловживає спиртними напоями. Хоча в будинку, на час обстеження умов проживання дитини, було чисто, тепло, хлопчик доглянутий, оскільки, фактично вихованням малолітнього займаються його бабуся, та прабабуся. [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як особа, що веде аморальний спосіб життя, постійно змінює співмешканців, зловживає спиртними напоями, безвідповідальна, тижнями відсутня вдома, не приділяє належної уваги малолітньому сину, який потребує медичної допомоги. Згідно інформації КП «Олександрівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрівської районної ради Донецької області», малолітній - [PERSON] , знаходиться на обліках у сімейного лікаря, та у лікаря - психіатра КЗОЗ «Олександрівська ЛПЛ», є дитиною з інвалідністю. Щеплення зроблено згідно його віку. Дитина з малою вагою, виснажена, має захворювання, яке потребує оперативного втручання. Мати рекомендації лікарів не виконує, операцію не зроблено, сімейним лікарем було проведено з нею бесіду, щодо стану здоров`я дитини, але мати не виконує своїх батьківських обов`язків, та не лікує дитину. Відповідач - [PERSON] , перебуває на обліку у лікаря-нарколога . Відповідно до інформації відділу освіти Олександрівської селищної ради, хлопчик має вади розвитку, заклад дошкільної освіти не відвідує. З 2019 року дитина почала відвідувати заняття в КУ «ІРЦ», але не регулярно. Протягом ІІ половини 2020 року дитина зовсім не відвідувала заняття. Мати знаходиться в довготривалому алкогольному сп`янінні, дитиною не займається. Крім того, 26.03.2021 року до служби у справах дітей надійшла інформація від відділення поліції №1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, щодо складання відносно матері - [PERSON] , адміністративних протоколів за частиною 1 статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, та частиною 2 статті 184 КУпАП - повторного, протягом року? ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області, вважає за необхідне вирішити питання, про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - [PERSON] . Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 28.05.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 10 год. 30 хв. 23 червня 2021 року. 23.06.2021 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було призначено справу до розгляду по суті на 14 год. 10 хв. 13 липня 2021 року. 13.07.2021 року слухання справи відкладено на 09 год. 00 хв. 29 липня 2021 року, у зв`язку з неявкою свідків. 29.07.2021 року слухання справи відкладено на 09 год. 00 хв. 27 серпня 2021 року, у зв`язку з викликом сімейного лікаря - [PERSON] 27.08.2021 року слухання справи відкладено на 09 год. 30 хв. 16 вересня 2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача та свідка. Представник позивача - [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Крім того, в обгрунтування заявлених позовних вимог надала до суду наступні документи: лист центру соціальних служб від 26.08.2021 року 3/01-168; лист Олександрівського закладу дошкільної освіти (дитячий садок) "Журавка" від 30.08.2021 року № 57; інформацію з відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 06.09.2021 року № 4829/206/05-2021; копію листа КНП "Олександрівська лікарня планового лікування" від 07.09.2021 року № 01-11/414; копію заяви [PERSON] від 13.05.2021 року. Відповідач - [PERSON] , в судовому засіданні проти позову заперечувала, та зазначила, що стала на шлях виправлення, приділяє більше уваги сину. Крім того, звернулась до лікаря, з приводу здоров`я дитини, де було призначено оперативне втручання. На даний час збирає кошти на його лікування. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 24.03.2021 року №00030059368 ( а.с. 9). Відповідач - [PERSON] , разом з сином [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Олександрівської селищної ради від 25.05.2021 року № 1181/01-44 ( а.с. 30). Згідно побутової характеристики, складеної депутатом Олександрівської селищної ради від 26.03.2021 року № 35, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: безвідповідальна, вживає спиртні напої, тижнями відсутня вдома, не приділяє належної уваги неповнолітньому сину, який потребує медичної допомоги ( а.с. 12). Відповідно до інформації центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вбачається, що [PERSON] перебувала під соціальним супроводом в центрі з 09 квітня 2019 року по 27 серпня 2020 року, відповідно до наказу КМУ від 31.03.2016 року № 318 «Про затвердження Державного стандарту соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах. З цього часу було встановлено контроль за умовами проживання та виховання дитини її матір`ю, родину відвідували соціальні та медичні працівники. За час перебування на обліку, з матір`ю - [PERSON] , постійно проводилась профілактична робота, складалися акти обстеження житлово-побутових умов проживання дитини. Проте, вона частково виконувала план соціального супроводу, та заходи для досягнення результату та мінімізації наслідків складних життєвих обставин ( а.с. 15, 47). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 11.03.2021 року, складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей - Мелешко Е.В., провідного спеціаліста служби у справах дітей - Моргай Л.В., та директора центру соціальних служб - Бахтар В.П., за адресою: [ADDRESS] де фактично проживає [PERSON] , разом зі своїм сином - [PERSON] , [INFO] , матір`ю - [PERSON] , та бабою - [PERSON] . Стан житлового будинку задовільний; дитина має окреме спальнє ліжко, іграшки, книжки, одяг та взуття за сезоном. Крім того, в будинку є необхідні речі побуту, та в наявності продукти харчування. Проте, як зазначено в акті, мати - [PERSON] , характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде бродяжницький спосіб життя, не приділяє належної уваги стану здоров`я дитини, неодноразово надходили скарги від сімейного лікаря, яка не виконує її рекомендації, та систематично залишає сина на родичів. Згідно довідки КП «Олександрівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрівської районної ради Донецької області» від 29 січня 2021 року №01-09/44, малолітній - [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку у сімейного лікаря КП «Олександрівський РЦ ПМСД», та у лікаря - психіатра КЗОЗ «Олександрівська ЛПЛ», є дитиною з інвалідністю. Щеплення зроблено згідно його віку. Дитина з малою вагою, виснажена, має захворювання, яке потребує оперативного втручання. Мати рекомендації лікарів не виконує, операцію не зроблено. З матір`ю дитини неодноразово проводились бесіди, щодо стану здоров`я та лікування хлопчика, проте, мати їх не виконує ( а.с. 14). Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Олександрівська лікарня планового лікування» від 25.03.2021 року № 01-11/145, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога ( а.с. 13). Відповідно до інформації відділу освіти Олександрівської селищної ради від 01 лютого 2021 року № 35/01-18, [PERSON] , 2015 року народження, має вади розвитку. Починаючи з 2019 року дитина почала відвідувати заняття в КУ «ІРЦ», протягом ІІ половини 2020 року зовсім не відвідував жодного заняття, хоча, він має бажання вчитися. Проте, його розвитком ніхто не займається. Мати хлопчика - [PERSON] , знаходиться в довготривалому алкогольному сп`янінні, дитиною не займається ( а.с. 17). Згідно довідки Олександрівського закладу дошкільної освіти "Журавка" [PERSON] почав відвідувати дитячий садок з 25.08.2021 року. Працівники ДДЗ спілкувалися лише з бабусею. За такий короткий період перебування дитини в ДДЗ стало зрозуміло, що дитина соціально і педагогічно запущена (нігті та шия брудні, ковтун збитого волосся, одяг не за розміром). Дитина помітно відстає у розвитку від однолітків. Не має навичок самообслуговування. [PERSON] має фізичні вади та відхилення у стані здоров`я, які підтвердженні консультаційними висновками спеціалістів. Дитина закриває вуха руками та ховається від будь-якого прояву уваги педагогів в його бік, заляканий, відстає у фізичному розвитку, проте виявляє щирий інтерес і бажання пізнавати світ. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Олександрівського районного суду Донецької області від 29.03.2016 року, 15.03.2019 року, 07.05.2019 року, за вчинення домашнього насильства, що підтверджується постановами Олександрівського районного суду Донецької області від 06.06.2019 року та 10.03.2021 року. Крім того, відповідно до листа відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області [PERSON] неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях) від 19.02.2021 року та від 01.03.2021 року. В судовому засіданні, за клопотанням сторін, були допитані свідки. Свідок [PERSON] , яка працює директором центру соціальних служб Олександрівської селищної ради суду пояснила, що з 09 квітня 2019 року родина [PERSON] , з метою подолання складної життєвої ситуації та вирішення соціальних проблем, знаходилась під соціальним супроводом, який здійснює центр соціальних служб, але ж ніякого позитивного результату це не дало. Ще у 2019 році [PERSON] пройшла курс лікування від алкоголізму, але лікування не допомогло, і вона й далі продовжує вживати спиртні напої. Зі своїм сином постійно не проживає, залишає його на бабусю та прабабусю, які його виховують, а сама займається бродяжництвом. Центром соціальної служби були надані рекомендації: працевлаштуватися, вилікуватися від алкогольної залежності, влаштувати дитину до дитячого закладу, та зайнятися лікуванням дитини. Проте, [PERSON] дані рекомендації не виконала, пільгами, також, не може скористатися, оскільки не працевлаштована. З початку 2020 року вона на обліку в центрі не перебуває, але коли перебувала, то її перевіряли кожного місяця. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю відповідача, суду пояснила, що раніше, у 2013 році, [PERSON] рішенням суду вже позбавляли батьківських прав відносно її двох дітей від першого шлюбу, які виховувалися у родині її колишнього чоловіка. На шлях виправлення не стала, продовжує зловживати алкогольними напоями, вести аморальний спосіб життя, покидає дитину та уходить з дому у невідомому напрямку на тиждинь, а то і більше, а дитина залишається з нею та прабабусею, якій вже більше 80 років. Здоров`ям та вихованням дитини не займається. Також зазначила, що після звернення органу опіки та піклування до суду з позовом, про позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона на деякий час перестала вживати алкогольні напої, та більше уваги стала приділяти сину, але це було не довго. На теперешній час вона знову зловживає спиртним та веде бродяжницький спосіб життя. Крім того, пояснила суду, що має бажання, у разі позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , оформити над ним опіку. Свідок [PERSON] , який доводиться знайомим відповідачу, суду пояснив, що знає [PERSON] ще з 2014 року. Оскільки, вона проживає разом зі своєю матір`ю, бабусею, та малолітнім сином, а отже, у родині одні жінки, то інколи приходив до них, і допомагав по господарству. Коли у них працював, то відповідач була у тверезому стані, доглядала за сином, який був охайно вдягненим, та нагодованим. Підтвердив факт того, що коли [PERSON] починає вживати спиртне, то може займатися бродяжництвом. Свідок [PERSON] , яка працює сімейним лікарем Олександрівської амбулаторії ЗПСМ, суду пояснила, що родина [PERSON] перебуває під наглядом з моменту народження сина [PERSON] . Його мати зарекомендувала себе як безвідповідальна особа, по відношенню до своєї дитини. З моменту народження у дитини діагностовано патологічні процеси сечостатевої системи, та уроджена аномалія розвитку головного мозку, із затримкою всіх видів розвитку. У 2016 році дитині була надана група інвалідності, та матері були надані рекомендації, щодо лікування сина. Проте, мати рекомендації ігнорувала, тому, у 2018 році була направлена на повтору консультацію до обласної лікарні, для продовження терміну інвалідності. Було проведено УЗД серця, МРТ головного мозку, надані рекомендації лікарів, які відповідач знову не виконала. Мати, за час хвороби сина, тричі відвідувала обласного лікаря-хірурга, з приводу хірургічного втручання, оскільки, у нього аномалія з народження. Кожного разу отримувала від лікаря перелік обстеження, перед початком операції, але, жодного разу дані рекомендації не виконувала, та на сьогоднішній день, операція дитині не зроблена. Отже, це свідчить про те, що матір`ю не вчинялись дії, направлені на його лікування та профілактику захворювань. Хоча, на виклик до лікаря вона приходила щоразу, та дитині всі необхідні щеплення, були виконані. Вона, як сімейний лікар, неодноразово відвідувала дитину вдома. Останнього разу, 06.09.2021 року, [PERSON] вдома не було, він перебував у дитячому садочку. Вдома була лише його бабуся - [PERSON] . Під час останнього відвідування, в будинку було брудно, кімнати не провітрюються, дитячі іграшки, теж брудні. Мати хлопчика - [PERSON] , перебуває на обліку по загальним захворюванням. Вона потребує лікування органів шлунково-кишкового тракту. Стан матері, у порівнянні з минулим роком, погіршився: вона втратила вагу, змінився зовнішній вигляд. Висновком органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради № 707/01-32 від 31.03.2021 року, складеного на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, його матері, інших осіб, які проживають з дитиною, та беруть участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, зазначено, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння та повинна, колице можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ч. 4 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р.) З огляду на викладені обставини вбачається, що відповідач - [PERSON] , не у повні мірі виконує свій материнський обов`язок до сина, однак, при цьому, не втратила інтересу до нього, має можливість виховувати його, враховуючи доведеність певних намагань відповідачки проявити турботу про дитину, та змінити своє відношення до його виховання, а також, врахувавши інтереси малолітнього [PERSON] , який повинен рости під опікою і відповідальністю своєї матері, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову, про позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дитини, та з метою захисту останнього, враховуючи, що повернення дитини в сім`ю є передчасним та на даний час становить небезпеку для його життя, здоров`я і морального виховання, суд вважає за необхідне відібрати малолітнього [PERSON] від його матері - [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Як передбачено ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ч. 3, 4 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, та з урахуванням того, що дитина передається під опіку органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області, а позивач звертався до суду, крім іншого, з вимогою про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне дані позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене та

Outcome: partial