Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

09.07.2019 року акціонерне товариство «Юнекс Банк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість у розмірі 27 705,65 грн., у тому числі сума основної заборгованості складає 16 470,57 грн., сума простроченої заборгованості складає 6 684,55 грн., сума нарахованих відсотків за кредитом складає 943,55 грн., сума прострочених відсотків за овердрафтом складає 2 706,98 грн., та 900 грн. - сума пені та штрафів та сплачений судовий збір у розмірі - 1 921,00 грн. В обґрунтування позову зазначається про те, що 18.07.2018 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки. Відповідно до підписаної Анкети-Заяви від 18.07.2018 року, відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідач отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Зазначена Публічна пропозиція АТ «ЮНЕКС БАНК» оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку за адресою: www.unexbank.com.ua. Таким чином, відповідно до Анкети-Заяви відповідач, акцептував та приєднався до Публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку. Відповідно до пункту 10.1 договору про комплексне банківське обслуговування, даний договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування клієнтом, тобто з моменту отримання банком від клієнта належним чином заповненої та підписаної Анкети-Заяви та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з будь-яких інших причин. Відповідно до п. 6.2.17 договору, відповідач зобов`язався погашати всі заборгованості по рахунках та кредиту в строки, передбачені договором та у разі виникнення простроченої та/або Несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та кредитом, штрафами, пенями та/або Несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту. Таким чином, відповідачем, з 19.07.2018 року по 22.03.2019 року були здійснені операції з придбання товарів та послуг на суму 31 618,73 гривень. Після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та внаслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 48% річних. Станом на 18 червня 2019 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 27 705,65 грн., у тому числі: сума основної заборгованості складає 16 470,57 грн.; сума простроченої заборгованості складає 6 684,55 грн.; сума нарахованих відсотків за кредитом складає 943,55 грн.; сума прострочених відсотків за овердрафтом складає 2 706,98 грн.; сума пені та штрафів складає 900,00 грн. 09.12.2019 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва, задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства "Юнекс Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування. Стягнуто із [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» (04070, м. Київ, вул. Почайнинська 38; код ЄДРПОУ: 20023569) суму боргу за прострочену заборгованість у розмірі 27 705,65 грн., у тому числі: сума основної заборгованості складає 16 470,57 грн., сума простроченої заборгованості складає 6 684,55 грн., сума нарахованих відсотків за кредитом складає 943,55 грн., сума прострочених відсотків за овердрафтом складає 2 706,98 грн., та 900 грн. - сума пені та штрафів., та суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. 30.01.2020 року [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 488/2856/19 провадження № 2/488/1398/19, за позовною заявою Акціонерного товариства "Юнекс Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування. Мотивуючи заяву тим, що 09.12.2019 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва позовні вимоги Акціонерного товариства "Юнекс Банк" було задоволено в повному обсязі, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ "Юнекс Банк" суму боргу за прострочену заборгованість у розмірі 27 705,65 грн., та 1 921,00 грн., судового збору. Пояснила, що про наявність заочного рішення їй стало відомо 30.12.2019 року, коли було отримано поштове повідомлення. 02.01.2020 року [PERSON] , звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Метеріали справи для ознайомлення були надані завнику-відповідачу 24.01.2020 року, тому строк на перегляд заочного рішення нею пропущено з причин не залежних від неї, тому має вважатися поважним. Ухвалою суду від 26.02.2020 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 488/2856/19 провадження № 2/488/1398/19, за позовною заявою Акціонерного товариства "Юнекс Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування та скасовано заочне рішення Корабельного районного суду від 09.12.2019 року за позовною заявою Акціонерного товариства "Юнекс Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування, справа № 488/2856/19 провадження № 2/488/1398/19. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у разі її задоволення, суд своєю ухвалою скасовує заочне рішення і призначає справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду в загальному порядку, викликавши сторони по справі в судове засідання призначене на 09.04.2020 року, яке не відбулося з причини неявки в судове засідання сторін по справі, судове засідання відкладено на 18.06.2020 року та здійснено повторний виклик сторін. 27.03.2020 року на адресу Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшов письмовий відзив в якому відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що договір про комплексне банківське обслуговування є нікчемним. Разом із відзивом також надані докази його направлення на адресу позивача від 24.03.2020 року. Крім того, 07.04.2020 року відповідач звернувся із заявою про слухання справи за її відсутності. У судове засідання 18.06.2020 року сторони по справі не з"явилися, однак суд беручі до уваги заяву представника позивача - Голенко М.Л., від 21.02.2020 року про проведення всіх судових засідань без його участі та той факт, що відповідач скористався своїм правом на подачу письмового відзиву на позов, суд розглянув справу без участі сторін та їх представників за наявними матеріалами у справі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.07.2018 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки. Відповідно до підписаної Анкети-Заяви від 18.07.2018 року, відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідач отримав банківську платіжну картку та надав банку розписку про отримання картки та про ознайомлення з правилами користування карткою визначених у Публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до розписки від 19.07.2018 року [PERSON] отримала платіжну картку, яка емітована на її ім`я. Зазначена Публічна пропозиція АТ «ЮНЕКС БАНК» оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку за адресою: www.unexbank.com.ua. Таким чином, відповідно до Анкети-Заяви відповідач, акцептував та приєднався до Публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку. Відповідно до пункту 10.1 договору про комплексне банківське обслуговування, даний договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування клієнтом, тобто з моменту отримання банком від клієнта належним чином заповненої та підписаної Анкети-Заяви та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з будь-яких інших причин. Відповідно до умов вказаного договору, позивач відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї. Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 6.2.17 договору, відповідач зобов`язався погашати всі заборгованості по рахунках та кредиту в строки, передбачені договором та у разі виникнення простроченої та/або Несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та кредитом, штрафами, пенями та/або Несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту. Таким чином, відповідачем, з 19.07.2018 року по 22.03.2019 року були здійснені операції з придбання товарів та послуг на суму 31 618,73 гривень. Після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та внаслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 48% річних. Станом на 18 червня 2019 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 27 705,65 грн., у тому числі: сума основної заборгованості складає 16 470,57 грн.; сума простроченої заборгованості складає 6 684,55 грн.; сума нарахованих відсотків за кредитом складає 943,55 грн.; сума прострочених відсотків за овердрафтом складає 2 706,98 грн.; сума пені та штрафів складає 900,00 грн. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В матеріалах справи міститься анкета-заява від 18.07.2019 року підписана відповідачем та розписка, якою відповідач підтвердила, що отримала платіжну картку № 5375........2060 емітовану на її ім"я від 19.07.2018 року, також підписана відповідачем по справі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Таким чином посилання відповідача на те, що договір було не укладено є хибним на підставі того, що позивач виконав умови договору та надав гроші, а відповідач в свою чергу прийняла їх та використала. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. (в даному випадку АТ «Юнек Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18.07.2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третійстатті 509 ЦК Українивказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] , щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач - Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування - підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] , на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованість за кредитним договором про комплексне банківське обслуговування від 18.07.2018 року у розмірі 24 098, 67 грн., з яких: сума основної заборгованості складає 16 470,57 грн., сума простроченої заборгованості складає 6 684,55 грн., сума нарахованих відсотків за кредитом складає 943,55 грн. Посилання відповідача у відзиві на нікчемність укладеного договору спростовується наявною в матеріалах справи розпискою від 19.07.2018 року, підписаною власноруч відповідачем [PERSON] , яка підтверджує отримання кредитної картки. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1670,90 грн. грн., пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial