Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми "Колос" с. Мерва Горохівського району Волинської області розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах та яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. [PERSON] залишив заповіт на користь позивача. Оригінал правовстановлюючого документу на це майно втрачено. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на цей пай, а тому позивач просив визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] Представник відповідача - Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області у судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21 липня 2001 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] помер [INFO] в с.Мерва Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 208 від 03 лютого 2016 року, виданої Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), [PERSON] проживав до [INFO] у с.Мерва Горохівського району Волинської області одиноко і після його смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Спадкоємцем за заповіту після смерті [PERSON] є [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Горохівської райдержадміністрації від 14 жовтня 1997 року та зареєстрований в книзі реєстрації за № 502, [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 16 липня 2001 року Мервинською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 44184129 від 15 червня 2016 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.31-33). Матеріалами спадкової справи № 220/2016, заведеної 15 червня 2016 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.29-36), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Із дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 17 травня 2016 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області, вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми "Колос" с. Мерва Горохівського району Волинської області, розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10). Оголошенням у газеті "Горохівський вісник" (а.с.6) стверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який був виданий на ім'я [PERSON], втрачено. Із довідки № 32-305-99.3-1797/2-16, виданої 08 серпня 2016 року відділом Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області (а.с.37), вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] від 17 травня 2016 року виданий взамін втраченого сертифіката серії [NUMBER]. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівськоїдержавної нотаріальної контори від 15 червня 2016 року (а.с.3), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після померлого [PERSON], має право на спадкування його майна, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Колос" с. Мерва Горохівського району Волинської області, розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах та яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області від 14 жовтня 1997 року № 299 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 20 жовтня 1997 року за № 502після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved