Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району про визнання права власності в порядку спадкування, після смерті [PERSON], на земельну ділянку площею 8,22 га., яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, передана для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту на право приватної власності на землю належала спадкодавцю [PERSON]., померлого [INFO] року, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 29.06.2005 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області, мотивуючи позовні вимоги тим, що відсутній правовстановлюючий документ, а саме державний акт на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, який був втрачений, що позбавляє можливості позвача реалізувати своє право на спадщину, а тому останній змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Крім того попросила встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 29.06.2005 року, виданого на ім'я "[PERSON]. В обгрунтування заяви зазначає, що встановлення даних юридичних фактів необхідне заявнику для реалізації свого спадкового права, так як державний нотаріус із-за розбіжностей в документах не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, що і змусило останню звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, але від представника позивача [PERSON] надійшла заява в якій просить справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач - голова Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 та п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Позивач бажаючи прийняти спадщину після смерті батька, із-за виниклих розбіжностей, у прізвищі батька позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право. Згідно свідоцтво про смерть від 10.09.2012 року, серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що останній помер [INFO] року, у віці 57 років, про що 10 вересня 2012 року, актовий запис №17. Місце державної реєстрації смерті Кетрисанівська сільська рада, Бобринецького району, Кіровоградської області. Згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно, на ім'я [PERSON], вбачається, що останній помер [INFO] року, у віці 57 років, про що 10 вересня 2012 року, актовий запис №8. Місце державної реєстрації смерті Кетрисанівська сільська рада, Бобринецького району, Кіровоградської області. Орган державної реєстрації, що видав свідоцтво - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградської області. Таким чином, органом державної реєстрації актів цивільного стану було виправлено помилку допущено під час видачі свідоцтва про смерть на ім'я [PERSON] В той же час, при видачі державного акту на земельну ділянку площею 8,22 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради, серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], 29 червня 2005 року, також було допущено помилку в прізвищі власника, а саме значиться [PERSON], а не [PERSON], що позбавляє можливості, реалізувати спадкове право позивачки на вказану ділянку. Згідно довідки виданої виконкомом Кетрисанівської сільської ради, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], який помер [INFO] року був власником земельної ділянки серії [NUMBER] загальною площею 8,22 га, яка знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради. Інших власників вказаної земельної ділянки з вищезазначеним прізвищем, ім'ям та по батькові немає. З довідки виданої Держземагенством в Бобринецькому районі від 18.05.2015 року №М-44/о-52/6-15, вбачається, що згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на гр. [PERSON] зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 29.06.2005 року цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальної площею 8,22 га ріллі, яка знаходиться на теритрії Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яку останній отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.2003 року серія [NUMBER]. Відповідно ст. 256 ч.1 п.4,6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах, що мають юридичне значення", передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Встановлення зазначених фактів необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті батька, а тому враховуючи, що в свідоцтві про смерть спадкодавця та в державному акті на право приватної власності на землю різниця лише в одній букві, а саме значиться не "[PERSON]", а "[PERSON]", дана вимога про встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO] року, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 29.06.2005 року Бобринецькою районною державною адміністрацією, в якому він значиться як [PERSON]" підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що [INFO] року помер - [PERSON] Крім того, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть від 23.05.2013 року, виданого повторно про те, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (позивачка) народилась [INFO] року, в графі батько значиться [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини після смерті якого звернулася його донька [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] заповіла земельну ділянку, розміром 8,22 га, в межах згідно планом наданої для введення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кетрисанівської сільської ради [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. В матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (копія), площею 8,22 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради, серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], 29 червня 2005 року. З пояснень позивача вбачається, що оригінал даного державного акту втрачений. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом О.П. Дроздовою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, так як з наданих позивачем документів вбачається неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю вимогам діючого законодавства, а саме при з'ясуванні підстав для спадкування та факту родинних стосунків виявлено розбіжність у прізвищі спадкодавця та спадкоємиці, а саме у свідоцтві про смерть [PERSON], значиться прізвище "[PERSON]", а у свідоцтві про народження [PERSON], у графі прізвище дитини, так і у графі батько значиться прізвище "[PERSON]" Також при перевірці складу спадщини з'ясовано, що у спадкоємиці [PERSON] відсутній державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім'я спадкодавця, оскільки він зі слів останньої втрачений. Як вбачається з інформації наданої відділом держземагенства в Бобринецькому районі, видати дублікат державного акту на ім'я [PERSON] не виявляється можливим, в зв'язку з втратою держземагенством цих повноважень. Позивач по справі є спадкоємцем 1-ої черги за законом після смерті [PERSON] Як вбачається із інформації про реєстрацію в Спадковому реєстру спадкових справ та заповітів, після смерті [PERSON], заведена спадкова справа №229-2012, копія якої, надано до Бобринецького районного суду. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі, яка прийняли спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б приняли спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Заповіти від імені останнього не посвідчувалися. Отримати свідоцтво про прийняття спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON] позивач не має можливості, в зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку було втрачено. З газети "Честь Хлібороба", значиться інформація про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 29.06.2005 року на ім'я [PERSON].. Даний факт підтверджує також відмова у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2013 року, зі змісту якої слідує, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну земельну ділянку після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця та відсутності факту родинних стосунків. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно приписів ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Слід зауважити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ. В той час, при встановлених обставинах, з урахуванням того, що з 1 січня 2013 року відбулися зміни в законодавстві і Порядком ведення Державного земельного кадастру не передбачено виготовлення та державна реєстрація державних актів, замість зіпсованих, суд вважає, що позивач позбавлена можливості іншим (не судовим) шляхом довести своє право власності, набуте в порядку спадкування, і з 1 січня 2013 року належним способом захисту прав спадкоємців в разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Відповідно норм Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкодавців/ /ст..1216/, право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприймання спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визнанні у статтях 1261-1265 ЦК. Відповідно до ст. 1258 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка є дитиною померлого та є його спадкоємицею за законом першої черги, прийняла спадщину, так як у встановлений строк прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, тому в силу вищевказаних норм закону мають право успадкувати його майно земельну ділянку. Ці обставини встановлені в судовому засіданні при дослідженні копії спадкової справи, з якої також вбачається відсутність інших спадкоємців, відсутність заповітів, спадкових договорів, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Оскільки в судовому засіданні підтверджено факт того, що [PERSON] був власником земельної ділянки, але державний акт про право власності на земельну ділянку був втрачений, а тому суд вважає за можливе задовольнити заявлену вимогу позивача визнавши за позивачами в порядку спадкування після смерті спадкодавця право власності на належну йому земельну ділянку в повному обсязі.

Outcome: approved