Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, який згодом уточнив, до ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" про повернення строкового банківського вкладу у розмірі 1189,41 євро, нарахованих відсотків у розмірі 0,18 євроцентів на день починаючи з 01 грудня 2014 року, а також збитки з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення виконання зобов'язання. Крім цього, неправомірними діями банку щодо неповернення коштів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 1000 гривень. В обґрунтування вимог вказує, що 29.01.2014 року між ним та ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" було укладено договір банківського вкладу, в іноземній валюті, з процентною ставкою 5,5 % річних. Ним було повністю виконано умови договору та внесено кошти на рахунок банку. 02.09.2014 року він звернувся до банку з вимогою повернути банківський вклад. На даний кошти не повернуті. У зв'язку із невиконанням банком умов договору, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Вказав, що позов підтримує повністю та просить задовольнити Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 29.01.2014 року між [PERSON] та банком було укладено договір банківського вкладу за №4-в/16-278774 "Доступний" в іноземній валюті. Відповідно до умов п.п.1.1, 2.1 договору банк відкрив позивачу вкладний рахунок на вимогу, зі сплатою 5,5 % річних. 29.01.2014 року [PERSON] було внесено грошові кошти в розмірі 1540 євро на відкритий банком йому рахунок [NUMBER], що підтверджується квитанцією від 29.01.2014 року. 09.09.2014 року між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4-в/16-278774/5 від 29.01.2014 року, згідно умов якого [PERSON] зняв з вкладного рахунку суму 100 євро та загальна сума по первинному договору становить 1274,39 євро. 02.09.2014 року позивач повідомив банк про розірвання договору та повернення суми коштів . 05 грудня 2014 року між позивачем та банком було укладено додатковий договір, згідно умов якого [PERSON] зняв вклад розмірі 100 євро та сума вкладу станом на 05.12.2014 року становить 1189,41 євро. По даний час, банк коштів не повернув . Згідно офіційного розпорядження Національного банку України, станом на 26 грудня 2014 року офіційний курс гривні до євро становить за 100 євро -1926,7976 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк зобов'язаний незалежно від виду договору банківського вкладу видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. В силу вимог ч. 1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із вимогами ст.ст.625, 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст.625 цього Кодексу, а саме, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вкладу у розмірі 1189,41 євро, та нарахованих процентів за період з 01 по 26 грудня 2014 року у розмірі 4,66 євро, виходячи із ставки 5,5 % річних. Враховуючи те, що по даний час борг не повернуто, позивач має право на стягнення сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, на три проценти річних від простроченої суми, як відповідальність за невиконання грошового зобов'язання. На підставі вимог ст. 625 ЦК розмір трьох % річних від простроченої суми 1189,41 євро, за період з 02 вересня 2014 року по 26 грудня 2014 року включно, тобто за 116 днів, складає 11,34 євро, що еквівалентно 218,50 грн., виходячи із наступного розрахунку 1189,41 євро*3%/100 річних=35,68 євро /365 днів=0,0977597 євро* 116 днів прострочки= 11,34євро). Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції та моральної шкоди . Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Застосування до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за своєю правовою природою є відшкодуванням збитків, завданих кредитору внаслідок знецінювання його грошових коштів у зв'язку зі зростанням загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу. Таким чином, норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у валюті України - гривні. Встановлено, що між сторонами було укладено договір вкладу в іноземній валюті, а тому позовні вимоги щодо стягнення індексу інфляції до задоволення не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору випливають із договірних відноси, пов'язаних з невиконанням умов договору банківського вкладу. Відповідальність за невиконання договірних зобов'язань передбачена ст. 625 ЦК України. Зі змісту договору вбачається, що сторони не передбачили відшкодування моральної шкоди в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Крім того, позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення збитків, спричинених інфляцією та моральної шкоди до задоволення не підлягають. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з банку в користь [PERSON] заборгованості за договором банківського вкладу за №№4-в/16-278774 на суму 1189,41 євро, нарахованих процентів за період з 01 по 26 грудня 2014 року у розмірі 4,66 євро та 3% річних у розмірі 218,50 грн. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено, а судом не здобуто доказів щодо безпідставності позовних вимог та належного виконання банком умов договору щодо повернення вкладу. Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією про оплату. На підставі наведеного,

Outcome: partial