Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач по основному позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 19.05.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є вони (позивач), та ТОВ "Тандем-Авто" було укладено Генеральну кредитну угоду №010/14/375. Відповідно до умов даної угоди вони як кредитор зобов'язалися надавати позичальнику ТОВ "Тандем-Авто" грошові кошти шляхом відкриття кредитної лінії, в порядку та на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках, межах угоди, а позичальник зобов'язався використати отримані кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплатити нараховані відсотки, комісійну винагороду. В рамках вказаної Угоди 24.06.2008 року між ними (позивачем) та Боржником укладено кредитний договір №012/14/412 "Корпоративний інвестиційний кредит Невідновлювальна кредитна лінія", за умовами якого позичальнику надано кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 530 922,17 доларів США під 12,25% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 12.12.2014 року. Згідно п.2.2 Кредитного договору боржник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту. В подальшому до Кредитного договору було укладено ряд додаткових угод. Так 30.06.2010 року була укладена додаткова угода №012/14/412/3, якою змінено ліміт невідновлювальної кредитної лінії до 2 511 000,00 доларів США. 08.04.2011 року між ними (позивачем) та позичальником було укладено Додаткову угоду №012/14/412/5, якою встановлено, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: - з 24.06.2008 року по 11.12.2008 року - 12,25% річних; - з 12.12.2008 року по 09.08.2010 року - 13,75% річних; - з 20.08.2010 року по 07.04.2011 року - 13% річних; - з 08.04.2011 року - 11,00% річних. Сторони дійшли згоди, що процентна ставка встановлюється в розмірі 13,00% річних при прострочені позичальником виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором більше ніж на 30 календарних днів. Також 27.12.2012 року Додатковою угодою №012/14/412/8 було змінено графік погашення кредиту по кредитному договору. Ними (позивачем) були виконані всі їх зобов'язання, позичальнику надано кредитні кошти в сумах та в строки, передбачені кредитним договором. Проте, в порушення умов кредитного договору та додаткових угод до нього, боржник - ТОВ "Тандем-Авто" свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.07.2013 року виникла заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені в загальній сумі 2 530 922,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 15 536 962,87 грн. З метою забезпечення належного виконання позичальником ТОВ "Тандем-Авто" кредитних зобов'язань між ними (позивачем) та [PERSON] 08.04.2011 року укладено договір поруки №12/14/1258., за умовами якого поручитель [PERSON]взяв на себе зобов'язання відповідати перед ними як кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, з урахуванням п.2.1 договору поруки, ними (позивачем) було направлено відповідачу - поручителю [PERSON] лист-претензію №140-0-0-00/8/171 від 06.02.2013 року. Однак, по цей час даний лист-претензія залишений без відповіді. В судовому засіданні представники позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підтримали їх позовні вимоги, викладені в заяві про уточнення позовних вимог, надану до справи в судовому засіданні 28.08.2014 року, та просили стягнути з [PERSON] заборгованість, яка станом на 26.08.2014 року становить суму 766 181,58 доларів США, що складається з залишку заборгованості за кредитом - 642 514,04 доларів США та заборгованості за відсотками - 123 667,54 доларів США. Вказані уточнені позовні вимоги обгрунтували тим, що за період розгляду цієї справи відбувся розгляд справи в Господарському суді міста Києва, яким було постановлено рішення про стягнення заборгованості з цьому ж спірному кредитному договору з боржника ТОВ "Тандем-Авто" та іншого поручителя. Дане рішення було виконане боржником ТОВ "Тандем-Авто" в повному обсязі та сплачено їм (позивачу) суму заборгованості 13 041 437,05 грн. в серпні 2014 року. Враховуючи те, що кредитний договір є доларовим, ними (позивачем) отримані від ТОВ "Тандем-Авто" кошти (на виконання рішення суду) були переведені за курсом в долари та зараховані на погашення пені, частково на погашення процентів та кредиту. Частину, яка не покрила заборгованість, та проценти за період з 04.12.2013 року (період, по який був розрахунок заборгованості в справі, що розглядалася Господарським судом міста Києва) по 26.08.2014 року (час сплати заборгованості боржником на виконання рішення суду) - просили стягнути з поручителя - відповідача [PERSON], загальна сума якої і становить 766 181,58 доларів США. Не заперечували того, що рішенням Господарського суду міста Києва стягувалася вся заборгованість, включаючи як прострочену заборгованість так і строкову; що вказане рішення боржником ТОВ "Тандем-Авто" було виконане в повному обсязі, виконавче провадження закрите у зв'язку з виконанням рішення. Зазначили, що зарахування сплачених боржником коштів на виконання рішення суду було здійснено ними правильно, оскільки погашення мало бути в доларах США, а Господарським судом міста Києва стягнуто заборгованість в гривнях. Стосовно зустрічного позову пояснили наступне. Зустрічні позовні вимоги вони не визнають, позов є безпідставний, необгрунтований. Просили врахувати при прийнятті рішення по справі положення ст.61 ЦПК України, та рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року. Зазначили, що з [PERSON] укладалося два договори поруки - в 2008 та в 2012 роках. В обгрнутування своїх позовних вимог вони посилаються на договір поруки 2012 року. Представник [PERSON], яка є відповідачем по основному позову та позивачем по зустрічному, в судовому засіданні пояснила, що їх зустрічні позовні вимоги обгрунтовуються наступним. 12.12.2008 року між [PERSON] та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON], як поручитель, на добровільних засадах зобов'язалася відповідати перед кредитором (банком) за борговими зобов'язаннями ТОВ "Тандем-Авто" та АТ "5-й Київський авторемонтний завод", які виникають з умов Генеральної кредитної угоди від 19.05.2008 року з додатковими угодами до неї та кредитними договорами, що будуть укладені в її рамках. 24.06.2008 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Тандем-Авто" було укладено кредитний договір на виконання умов визначених на виконання умов, визначених у Генеральній кредитній угоді. Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дні настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Однак, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зазначила, що [PERSON], як фізична особа, не має права заключати будь-які договори поруки, оскільки не є фізичною особою-підприємцем, а надання поручительства - є фінансовою послугою відповідно до ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Статтею 5 цього закону передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами-підприємцями. Частиною 2 статті 203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, встановлених ст.203, в тому числі і частиною другою. Дане є їх обгрнутуванням до зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсним спірного договору поруки. Стосовно позовних вимог основного позову зазначила, що відсутні підстави для його задоволення. Банком нараховані відсотки, які є невідповідні умовам договорів, як ставки їх, так і періоди. Без повідомлення поручителя збільшувалася відсоткова ставка, що суперечить вимогам договору поруки за 2008 рік, та законодавству. Також просила врахувати, що боржник - ТОВ "Тандем-Авто" сплатили всю заборгованість за рішенням Господарського суду і на цей час тіло кредиту сплачено в повному обсязі, але не дивлячись на це, банк знову просить стягнути тіло кредиту. Зазначила, що [PERSON] банком не направлялася вимога про стягнення боргу, що є на даний час предметом спору, а була лише вимога по боргу, що був на розгляді в Господарському суді міста Києва. Просила відмовити в задоволенні основного позову та задовольнити вимоги їх зустрічного позову. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав надані представник відповідача [PERSON] пояснення, обгрунтування зустрічного позову та заперечення основного позову, просив в задоволенні основного позову відмовити, а зустрічний задовольнити. Зазначив, що ними, як боржником, було виконане в серпні 2014 року рішення Господарського суду міста Києва в повному обсязі, сплачена вся, стягнута з низ рішенням суду, заборгованість. Вислухавши пояснення представників ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", представника [PERSON], представника ТОВ "Тандем-Авто", дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що як позовні вимоги по основному позову, так і по зустрічному не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 19.05.2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є позивач, та ТОВ "Тандем-Авто" було укладено Генеральну кредитну угоду №010/14/375. Відповідно до умов даної угоди ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" зобов'язалося надавати позичальнику ТОВ "Тандем-Авто" грошові кошти шляхом відкриття кредитної лінії, в порядку та на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках, межах угоди, а позичальник зобов'язався використати отримані кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплатити нараховані відсотки, комісійну винагороду. В рамках вказаної Угоди 24.06.2008 року між ВАТ (ПАТ) "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Тандем-Авто" укладено кредитний договір №012/14/412 "Корпоративний інвестиційний кредит Невідновлювальна кредитна лінія", за умовами якого позичальнику надано кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 530 922,17 доларів США під 12,25% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 12.12.2014 року. Згідно п.2.2 Кредитного договору боржник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту. В подальшому до Кредитного договору було укладено ряд додаткових угод. А саме, 30.06.2010 року була укладена додаткова угода №012/14/412/3, якою змінено ліміт невідновлювальної кредитної лінії до 2 511 000,00 доларів США. 08.04.2011 року було укладено Додаткову угоду №012/14/412/5, якою встановлено, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: - з 24.06.2008 року по 11.12.2008 року - 12,25% річних; - з 12.12.2008 року по 09.08.2010 року - 13,75% річних; - з 20.08.2010 року по 07.04.2011 року - 13% річних; - з 08.04.2011 року - 11,00% річних. Сторони дійшли згоди, що процентна ставка встановлюється в розмірі 13,00% річних при прострочені позичальником виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором більше ніж на 30 календарних днів. Також 27.12.2012 року Додатковою угодою №012/14/412/8 було змінено графік погашення кредиту по кредитному договору. З метою забезпечення належного виконання позичальником ТОВ "Тандем-Авто" кредитних зобов'язань, між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 08.04.2011 року укладено договір поруки №12/14/1258, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед ними як кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В суді було встановлено та підтверджено документально, не оспорено поясненнями сторін, що ВАТ (ПАТ) "Райффайзен Банк Аваль" були виконані всі їх зобов'язання, позичальнику надано кредитні кошти в сумах та в строки, передбачених кредитним договором. Проте, в порушення умов кредитного договору та додаткових угод до нього, боржник - ТОВ "Тандем-Авто" свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.07.2013 року виникла заборгованість по тілу кредиту, відсоткам та пені в загальній сумі 2 530 922,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 15 536 962,87 грн. У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, з урахуванням п.2.1 договору поруки, ВАТ (ПАТ) "Райффайзен Банк Аваль" було направлено відповідачу - поручителю [PERSON] лист-претензію №140-0-0-00/8/171 від 06.02.2013 року. Однак, по цей час даний лист-претензія залишений без відповіді. В суді встановлено, що в період розгляду даної справи одночасно розглядалася в Господарському суді міста Києва і справа про стягнення заборгованості по вказаному кредитному договору з боржника ТОВ "Тандем-Авто" та поручителів - фізичної особи-підприємця [PERSON], Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод". За результатами розгляду вказаної справи Господарським судом міста Києва 09.12.2013 року було постановлене рішення, відповідно до якого позовні вимоги (уточнені позивачем в процесі розгляду справи) були задоволені в повному обсязі та було стягнуто на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з боржника та вказаних поручителів заборгованість в сумі 13 041 437 грн. 06 коп. Вказана сума заборгованості включала в себе заборгованість по тілу кредиту (дострокове стягнення) - 12 984 250 грн. 35 коп., по процентах - 33 462 грн. 34 коп., пеня за кредитом - 18 209 грн. 26 коп., пеня за відсотками - 5 515 грн. 10 коп. та судовий збір 68 820 грн. Вказане рішення було оскаржене боржником ТОВ "Тандем-Авто" і відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 року рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року скасоване частково, а саме - припинено провадження в частині вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПАТ "5-й Київський авторемонтний завод" на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, а в іншій частині рішення залишено без змін. Враховуючи вищезазначене, слідує, що по спірному кредитному договору є вже прийняте рішення суду про стягнення всієї суми заборгованості по тілу кредиту (було дострокове стягнення) та заборгованості по процентам, нарахованим по 03.12.2013 року, з боржника та поручителя фізичної особи-підприємця [PERSON] По даному рішенню було відкрите виконавче провадження. Відповідно до Постанови від 27.08.2014 року, складеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень виконавчої служби України Медведєвим О.В., вказане виконавче провадження закінчено у зв'язку з повним виконанням рішення суду. Підтвердженням цього є копія платіжного доручення від 19.08.2014 року, приєднана до справи, згідно якого боржник ТОВ "Тандем-Авто" сплатив на рахунок стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 13 041 437 грн. 05 коп., призначенням платежу є - сплата боргу за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року. Таким чином, станом на час постановлення рішення по даній справі про стягнення заборгованості з ще одного поручителя [PERSON] борг по тілу кредиту сплачено у повній сумі (дострокове стягнення) та борг по процентах станом по 03.12.2013 року сплачено в повному обсязі боржником ТОВ "Тандем-Авто" у повній відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року. Факт сплати боржником суми заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року, сторона позивача - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підтвердила в судовому засіданні. Зазначили, що дані кошти вони зарахували на погашення боргу, а саме - оскільки кредитний договір є доларовим, то вони отриману від боржника суму перевели в долари США за курсом НБУ, що був станом на 03.12.2013 року (7,993 грн. за 1 долар США), отримали суму 1 631 607,29 доларів США, після чого саме цю суму зарахували на погашення заборгованості, виходячи з сум боргу в доларах, а не в гривнях, що було вказано в рішенні Господарського суду міста Києва. Після такого зарахування сплаченої суми залишилася заборгованість по тілу кредиту - 642 514,04 доларів США, заборгованість по відсоткам - 123 667,54 доларів США. Вказані суми боргу і просили стягнути з поручителя [PERSON] З даними розрахунками суд не може погодитися, виходячи з наступного. Рішенням Господарського суду міста Києва було стягнуто всю заборгованість по тілу кредиту, як прострочену так і дострокове погашення, як і просила сторона позивача. Стягнення боргу було визначено в гривні, з чим погодилася сторона позивача, рішення не оскаржувала. Рішення суду є обов'язковим до виконання, сторона боржника ТОВ "Тандем-Авто" виконало дане рішення в повному обсязі, сплатило всю визначену рішенням суду суму заборгованості, що з урахуванням змісту рішення, свідчить про те, що заборгованості по тілу кредиту не існує взагалі, а по відсоткам не існує заборгованості по 03.12.2013 року. Однак, позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" виконав вказане рішення не у відповідності до його змісту, а на свій розсуд, а саме - здійснив зарахування отриманих ними від боржника коштів в іншому порядку, не так як вказано в рішенні суду. Вказані дії позивача потягли за собою знову нарахування заборгованості по тілу кредиту та по процентах станом по 03.12.2013 року, при тому, що ці питання вже були вирішені судом, заборгованість за кредитом в цілому та за процентами за вказаний період вже була стягнута та сплачена. Оскільки, оплата заборгованості (тіло кредиту, проценти, пеня) була здійснена боржником 19.08.2014 року, а розрахунок процентів був здійснений по 03.12.2013 року згідно рішення Господарського суду, слідує, що кредитний договір діяв по час здійснення оплати і тому за період з 04.12.2013 року по 19.08.2014 року банк має право нараховувати проценти на суму боргу по тілу кредиту (за рішенням борг по тілу кредиту 12 984 250 грн. 35 коп.). Однак, позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" має іншу позицію, інші розрахунки, інші суми заборгованості, що в свою чергу позбавляє суд самостійно визначити розмір заборгованості по процентах за вказаний період. Крім цього, часткове задоволення позовних вимог в цій частині за розрахунками визначеними вище судом, є неможливим, так як це є за межами позовних вимог. Таким чином, позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Судом, окрім зазначеного вище, враховуються положення ст.61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року було встановлено про наявність заборгованості боржника ТОВ "Тандем-Авто" перед банком по тілу кредиту за умови дострокового погашення кредиту, визначена сума цієї заборгованості, а також було встановлено та визначено суму заборгованості по процентах по 03.12.2013 року, і всі ці суми були стягнуті з боржника на користь банку, а в подальшому і сплачені боржником у повному обсязі. Стосовно зустрічних позовних вимог суд приходить до наступного. [PERSON] просить визнати договір поруки недійсним, обгрунтовуючи цю вимогу ст.ст.203, 215 ЦК України, а саме, що вона не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення спірного договору поруки, не мала права заключати такі договори, так як не була на час його укладення фізичною особою-підприємцем і вона не є і не може бути визначена як фінансова установа, про що зазначено в Законі України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". З вказаними обґрунтуваннями суд не може погодитися, оскільки вони є безпідставні. Порука є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань і жодних обмежень щодо можливості бути поручителем фізичній особі законодавством України не передбачено, при тому, що спірні правовідносини регулюються ЦК України, а саме: ст.ст.546, 553 ЦК України. Зазначене [PERSON] в змісті зустрічного позову посилання на ст.559 ч.4 ЦК України щодо підстави припинення договору поруки, судом також не може бути враховано, оскільки, по-перше самої вимоги про припинення договору поруки [PERSON] не заявлялося, по-друге - жодних належних та допустимих доказів цьому не надано. Крім цього, безпідставним є пояснення представника [PERSON] стосовно того, що остання не отримувала вимогу банку по сплаті заборгованості, по уточненим позовним вимогам, оскільки вимогу від банку [PERSON] перед подачею первісного позову отримувала, а після надання заяви позивачем про зміну позовних вимог, збільшення чи зменшення позовних вимог - законодавством не передбачено направлення нової вимоги боржнику. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed