Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

у серпні 2015 року ПАТ "Альфа-Банк" звернувся у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 17 грудня 2012 року між ПАТ "Альфа - Банк та ПАТ "АКПІБ" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "АКПІБ" відступило ПАТ "Альфа-Банк" права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ "АКПІБ" та фізичними особами. 27 вересня 2009 року ЗАТ "АКПІБ" та [PERSON] уклали кредитний договір № 10689-к, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 300 000 доларів США та зобов"язувалася в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього. Позивач зазначає, що первісний кредитор свої зобов"язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 300 000 доларів США, проте боржник неналежно виконує взяті на себе зобов"язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 30.06.2015 р. має прострочену заборгованість: - за кредитом - 203 788,29 доларів США, що закурсом НБУ на дату розрахунку складає 4 282 683,88 грн., - по відсотках - 72 803,34 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 529 988,25 грн., - пеня - 82 806,55 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 740 209,29 грн., - пеня у сумі 1 422 005,67 грн. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 10689-к з [PERSON] був укладений договір поруки № 10690-к від 27.09.2006 р., та з [PERSON] був укладений договір поруки № 10691-к від 27 вересня 2006 р., відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] поручилися за виконання борником умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до умов договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов"язань за кредитним договором поручитель разом з відповідачем солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобов"язань, передбачених кредитним договором. У зв"язку з невиконанням боржником свого обов"язку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя. За таких підстав, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON]та [PERSON] заборгованість у розмірі 7 234 677,80 грн. В судове засідання позивач не забезпечив явку свого представника, надав клопотання про судовий розгляд без участі їх представника. Відповідач [PERSON] звернулася у суд з зустрічним позовом про визнання поруки такою, що припинена. (а.с. 78) Зазначає, що 27 вересня 2006 року між нею та АКПІБ, правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк", був укладений договір поруки № 10691-к, за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов"язання перед банком відповідати за зобов"язаннями [PERSON], які виникають з умов договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.09.2006 р., який був укладений між [PERSON] та банком. 12.11.2011 р. між банком та кредитором було укладено договір про внесення змін до 12736-к до договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.02.2006 р., в якому зазначено, що пункти 2.4, підпункт 5.2.2 договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.09.2006 р. викласти в такій редакції: п. 2.4 погашення кредиту здійснюється щомісячно згідно графіку, що міститься в додатку № 1, що є невід"ємною частиною цього договору. До договору про внесення змін № 12736-к від 12.01.2011 р. до договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.02.2006 р. було додано новий додаток № 1, який був підписаний банком та позичальником, в якому з 26.10.2011 р. збільшено суму щомісячного платежу за кредитним договором до 3 850 долларів США, у зв"язку з чим розмір зобов"язань кредитора перед банком збільшився на 1 100 доларів США щомісячно, збільшивши, таким чином, обсяг відповідальності поручителя без надання згоди на таке збільшення поручителем. За таких підстав, позивач за зустрічним позовом просить визнати припиненою поруку за договором поруки № 10691-к від 27 вересня 2006 року, укладеного між нею та АКПІБ, правонаступником якого є ПАТ "Альфа - Банк". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. надіслала письмові заперечення, в яких просить відмовити задоволенні позову, зазначивши, що договір поруки припинив свою дію і факт припинення правовідношення встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року,залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року. (а.с. 122) Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Судом встановлено, що 27 вересня 2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (право вимоги по якому перейшло до ПАТ «Альфа-банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10689-к. (а.с. 5-6) Згідно п.п. 2.1 - 2.3 кредитного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у сумі 330 000 доларів США строком до 26.09.2016 р. зі сплатою відсотків в розмірі 12,5 % річних. Позичальник зобов"язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки та комісії за кредитом у встановлений договором строк та виконати інші зобов"язання за договором в повному обсязі. Пункт 2.4 кредитного договору вказує, що погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (додаток № 1 до договору), що є невід"ємною частиною цього договору. Разом з підписанням кредитного договору 27 вересня 2006 року його сторонами було підписано додаток № 1 до кредитного договору, згідно якого було встановлено графік повернення кредитних коштів та суму, яка підлягає поверненню, зокрема 2 750 доларів США. 27 вересня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), [PERSON] та [PERSON] (за договором - поручитель) (а.с. 14-15). Згідно з п. 2.1 договору поруки поручитель у відповідності до умов цього договору, у випадку невиконання у повному обсязі та/або прострочення виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором зобов"язується виконати зобов"язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, а саме: - заборгованість в розмірі наданого кредиту - 330 000 доларів США, - нарахування за користування кредитом проценти на момент погашення вказаної у підпункті 1 п. 2.1 цього договору суми кредиту, - неустойки (штрафу, пені), - сума збитків, завданих кредиторові. Згідно п. 2.2 договору поруки у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов"яань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й позичальник. В справі містяться копії вимог від 20 липня 2015 року, відповідно до змісту якого банком повідомлено про невиконання зобов'язань [PERSON], у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість, в сумі 359 398,18 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 7 552 881,42 грн. Враховуючи вищенаведене, банком висунуто вимогу про усунення порушень шляхом сплати боргу, процентів та пені у строк до 30 днів з дати отримання вимоги (а.с. 45). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 12 січня 2011 року між банком та кредитором було укладено договір про внесення змін № 12736-к до Договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.02.2006 р., в якому зазначено, що пункти 2.4, підпункт 5.2.2 договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.09.2006 р. викладено в наступній редакції: "пункт 2.4 - погашення кредиту здійснюється щомісячно згідно графіку, що міститься в додатку № 1, що є невід"ємною частиною цього договору". (а.с. 10) Договором про внесення змін № 12736-к від 12.01.2011 р. до договору про іпотечний кредит № 10689-к від 27.02.2006 р. було додано новий Додаток № 1, який був підписаний ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON], в якому з 26.10.2011 р. збільшено суму щомісячного платежу за кредитним договором до 3 850 доларів США. (а.с. 11) Сторона позивача посилається на те, що поручитель [PERSON] про таке підвищення не повідомлялася, розмір її відповідальності збільшився, проте вона своєї згоди на таке збільшення не надавала. Відповідачем не надано доказів на спростування зазначених обставин. Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року в справі № 6-97цс13 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України). За таких обставин, поруку за договором поруки № 10690-к від 27 вересня 2006 року, укладеного між Акціонерним комерціним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ), [PERSON] та [PERSON] слід визнати припиненою. Заочим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, залишеним беззмін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року, постановлено визнати поруку за договором № 10690-к від 27.09.2006 р., укладеним між [PERSON], [PERSON] та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ), припиненою. З огляду на наведене, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні позовних вимог ПАТ "Альфа-Банк" про стягнення заборгованості необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ПАТ "Альфа - банк" на користь [PERSON] 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved