overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

08 червня 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання в червні 2015 році спожив електричної енергії без оплати на суму 179,79 грн. І добровільно не бажає її сплатити. Просить постановити рішення про примусове стягнення заборгованості та судові витрати за розгляд справи в суді. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. В якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після звернення до суду відповідач повністю погасив заборгованість за спожиту електроенергію. Але не відшкодував судові витрати в розмірі 243 грн, 60 копійок які просить стягнути з відповідача. Судом установлено, підтверджуються наявними і справі доказами, що відповідач [PERSON] , проживає в житловому будинку №15, по вулиці Радянській в с. Павлівка Снігурівського району Миколаївської області та перебуває в договірних відносинах з ПАТ ЕК "Миколаївобленерго".(а.с.4) Відповідно до яких товариство забезпечує житло відповідача електроенергією, а той належним чином, через прилад обліку, її використовує та своєчасно сплачує вартість спожитої електроенергії не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. В порушення вимог "Правил користування електричною енергією для населення" та своїх договірних зобов'язань, відповідач за місцем свого проживанням в червні 2015 році спожив електричної енергії на суму 179,79 грн. Та добровільно не бажає погасити заборгованість за спожиту без оплати електричної енергії. (а.с.3). Після звернення позивача до суду з позовом відповідач добровільно погасив заборгованість позивачу за спожиту, але не оплачену електроенергію в сумі 179.79 грн.(а.с.14) Але не відшкодував судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за подання позову до суду. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але не оплачену електроенергію в сумі 179,79 грн, не підлягають задоволенню. Оскільки відповідач добровільно оплатив заборгованість на день розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 88 ЦПК України Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

29 грудня 2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання в 2014 році спожив електричної енергії без оплати на суму 1679 грн. 58 коп. Яку добровільно не бажає відшкодувати позивачу. Просить постановити рішення про примусове стягнення заборгованості та судові витрати за розгляд справи в суді. В судове засідання сторони не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність. Крім того повідомив, що відповідач ка погасила заборгованість, просить задовільнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору за розгляд справи в суді. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, але частково з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідач [PERSON], проживає в житловому будинку [ADDRESS] та перебуває в договірних відносинах з ПАТ ЕК "Миколаївобленерго".(а.с.4) Відповідно до яких товариство забезпечує житло відповідача електроенергією, а той належним чином, через прилад обліку, її використовує та своєчасно сплачує вартість спожитої електроенергії не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. В порушення вимог "Правил користування електричною енергією для населення" та своїх договірних зобов'язань, відповідач за місцем свого проживанням в 2014 році спожив електричної енергії без оплати на суму 1679.58 гривень. Даний факт виявлено у листопаді 2014 року працівниками філії. Після звернення позивача до суду до позивача з'явилася [PERSON]. Пояснивши, що дійсно проживає в даному будинку та споживала електричну енергію. Оскільки не мала достатніх коштів тому і виникла заборгованість. Погасила заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1679.58 гривень та зобов'язалась відшкодувати судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за подання позову до суду. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору за розгляд справи в суді, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

В листопаді 2014 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - державного акта на право приватної власності на землю від 23 травня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 757, виданого на ім'я [PERSON]. В обґрунтовування заяви [PERSON] вказувала, що на підставі розпорядження Жовтневої районної держадміністрації № 189р від 23.04.1996 року їй була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,10 гектарів для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. На підставі цього розпорядження 23 травня 1996 року заявнику було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 07435, в якому була допущена помилка при написанні по батькові заявника, яке вказано як "[PERSON]" замість "[PERSON]". Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність, свої вимоги підтримує. Зацікавлена особа по справі - Миколаївська міська рада в судове засідання свого представника не направила, не надала заперечень проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не співпадають з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаних в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлений також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Судом встановлено, що відповідно до державного акта про право приватної власності на землю від 23.05.1996 року земельна ділянка площею 0,10 га в м. Миколаєві належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається з паспорту громадянина України, виданого Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 14.01.1998 року, по батькові заявниці "[PERSON]" (а.с. 4). Враховуючи зазначені розходження у документах, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що в період часу з 1974 року по 1977 рік він навчався в середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Староконстянтинова в Хмельницькій області, по завершенні навчання йому було видано диплом, проте прізвище було зазначено " [PERSON] ", в той самий час як заявник відповідно до паспорту громадянина України має прізвище " [PERSON] ". Так, у вересні 2019 року заявник звернувся до пенсійного фонду, з метою оформленням пенсійних виплат, проте йому було відмовлено в призначенні пенсії, через зазначену помилку в дипломі. Просив суд встановити факт належності йому диплому серія [NUMBER] , з метою реалізації його законного права. В судове засідання заявник [PERSON] надав заяву, в якій підтримав заяву, просив її задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи провести без його участі. Представник заінтересованої особи - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, із будь-якими клопотаннями, заявами, листами на адресу суду не зверталися. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими, та задовольняє заяву з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З диплому серія [NUMBER] слід, що заявник [PERSON] в період часу з 1974 рік по 1977 рік навчався у середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Староконстянтинова, яке розташоване в Хмельницькій області та здобув професію: слюсаря-електромонтажника, при цьому диплом видано із зазначенням прізвища " [PERSON] ". (а.с.4) В той самий час, як прізвище заявника є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] , копією паспорта громадянина України. (а.с.5,6) Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] , [INFO] диплому виданого на його ім`я, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику має юридичне значення та дозволяє йому реалізувати його законні права в частині оформлення пенсійних виплат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 28 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Хмелівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Позивачка зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різняться погляди на сімейне життя, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння. Вказує, що шлюб існує формально, його збереження та подальше спільне проживання буде суперечити її інтересам. З огляду на викладене, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2015 року у виконавчому комітеті Хмелівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 4). В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який є неповнолітнім (а.с. 5). Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати, відновити позивачці її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного та ст. 104 - 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 19 жовтня 1997 року в Монастирчанській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №6. Дітей у шлюбі немає. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали непорозуміння і суперечки через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. Фактично кожен з них живе своїм життям. Примирення з [PERSON] позивачка вважає неможливим, зазначає, що це буде суперечити її інтересам, тому просить шлюб між ними розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 жовтня 1997 року в Монастирчанській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 4). Дітей у шлюбі немає. Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати, відновити позивачці її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного та ст. 104 - 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, в якому проживає її мати [PERSON] Як дитина спадкодавця [PERSON] являється спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак відмовилась від її оформлення на користь дочки. Для оформлення спадщини заявник звернулась в Черняхівську державну нотаріальну контору, де з'ясувалось, що її мати проживала з її батьком у фактичних шлюбних відносинах і у свідоцтві про народження її прізвище вказане "[PERSON]", а не [PERSON], а батько записаний "[PERSON]", а не [PERSON]. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище [PERSON]. За вказаної обставини заявниця позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. В зв'язку з цим, просила суд встановити факт, що вона є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] в с.Очеретянка, Черняхівського району. Даний факт слід встановити для оформлення спадщини. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. З рішенням суду погоджуються. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне для оформлення спадщини. Без встановлення факту родинних відносин таке оформлення неможливе тому, що в свідоцтві про народження заявниці в графі батько вказане лише ім'я "[PERSON]" (а.с.4). Дослідивши подані до суду письмові докази: свідоцтво про народження та про одруження заявниці, свідоцтво про смерть [PERSON], довідку виконкому Очеретянської сільської ради Черняхівського району №72 від 04.03.2015 року про те, що з 1948 р. [PERSON], який помер [INFO]. до дня смерті проживав з [PERSON] та вів з нею спільне господарство (а.с.3-6), а також враховуючи те, що даний факт ніким не оспоряться, суд відповідно до ст.61 ЦПК України, задовольняє заяву та встановлює факт родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем 19.03.2012 зареєстровано шлюб. За період їх перебування у шлюбі, дітей у них не було. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне сімейне життя сторін не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя та шлюб. Відповідач добровільно через орган державної реєстрації актів цивільного стану шлюб розірвати відмовляється. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить шлюб з відповідачем - розірвати. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з'явився, у позовній заяві вказав, що розгляд справи просить здійснювати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій вказала, що позов не визнає, справу просить розглянути без її участі, судові витрати просить залишити за позивачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 19.03.2012. При укладенні шлюбу, відповідач змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с. 4). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільних дітей не мають, відповідач, хоч і не визнала позов, однак, не зазначила жодних доводів для збереження шлюбу, строку для примирення з метою збереження сім'ї не просила, суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з викладеним, після розірвання шлюбу суд залишає відповідачу прізвище "[PERSON]" на її прохання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволено позовних вимог. Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що при зверненні до УПФУ в Білокуракинському районі щодо призначення пенсії, стало відомо, що в трудовій книжці його помилково вказано по батькові як "[PERSON]" (російською мовою), в той час як справжнє по батькові заявника "[PERSON]" (українською мовою) В зв'язку з розбіжностями по батькові в документах, в заявника виникають проблеми в оформленні пенсії, що й змусило його звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи - УПФУ у Білокуракинському районі - не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорта [NUMBER] правильне по батькові заявника "[PERSON]" (а.с.4). За таких підстав заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що при зверненні до УПФУ в Білокуракинському районі щодо призначення пенсії, стало відомо, що в дипломі [NUMBER] Вінницького державного педагогічного інституту ім. М. Островського виданого 28.06.1984 року прізвище заявниці вказано як "[PERSON]", в той час як справжнє прізвище заявниці "[PERSON]". В зв'язку з цим, в заявниці виникають проблеми в оформленні пенсії, що й змусило її звернутися до суду. В судове засідання заявниця не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи - УПФУ у Білокуракинському районі - не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорта [NUMBER] прізвище заявниці "[PERSON]" (а.с.4). За таких підстав заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved