Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

08 липня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить скасувати арешт, накладений Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції, на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 39733180 від 06 листопада 2013 року на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], належного відповідачу на праві власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 13 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № NKN0GA00000060. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 50000,00 доларів США на 20 років зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 12 березня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 13 березня 2008 року був укладений договір іпотеки. Згідно з умовами цього договору, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29 січня 2008 року. Обумовлена сторона договору ціна предмету іпотеки дорівнювала 363 600,00 грн. Державним виконавцем відділу виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 39733180 від 06 листопада 2013 року, з метою виконання виконавчого листа № 2/477/310 виданого 27 червня 2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області, накладено арешт на все майно боржника та заборону його відчуження, в тому числі на іпотечне майно [PERSON], а саме: на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач просить скасувати арешт, накладений Державним виконавцем, оскільки право іпотеки у ПАТ КБ "Приватбанк" виникло 13 березня 2008 року, тобто з моменту підписання договору іпотеки, а постанова про накладання арешту на все майно боржника винесена 06 листопада 2013 року, тобто пізніше, ніж спірну нерухомість було передано в іпотеку позивачу. Крім того, станом на 01 липня 2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" 146 966,08 доларів США, що за курсом 11,65 грн. складає 1712 154,84 грн., а це значно перевищує вартість предмету іпотеки, яка на дату укладення договору іпотеки складала 363 600,00 грн. Оскільки щодо предмету іпотеки відділом ДВС Жовтневого районного управління юстиції в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено записи про його обтяження, позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом Іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом проінформований своєчасно та належним чином. Представник відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно. Відповідно до письмових заперечень на позовну заяву, направлених до суду, відділ державної виконавчої служби Жовтневого району заперечує проти задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що зняття арешту з житлового будинку боржника, унеможливить виконання відділом виконавчого провадження відкритого по виконавчому листу № 2/477/310 виданому 27.06.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "ПРИВАТБАНК" боргу у розмірі 89267,20 грн. Дослідивши матеріали справи, які представлені сторонами, судом встановлений факт укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] 13 березня 2008 року кредитного договору № NKN0GA00000060. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 50000,00 доларів США на 20 років зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 12 березня 2028 року (а.с. 17-23). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 13 березня 2008 року був укладений договір іпотеки. Згідно з умовами даного договору, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7, 11-16), який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29 січня 2008 року (а.с. 5, 10). Обумовлена сторона договору ціна предмету іпотеки дорівнювала 363 600,00 грн. З метою виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 05.01.2006 року в сумі 89267,20 грн. постановою державного виконавця відділу ДВС Жовтневого районного управління юстиції від 06.11.2013 року накладений арешт на все майно, що належить боржнику (а.с. 8 -9). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" право іпотеки виникає з моменту укладення договору іпотеки. Як вбачається зі ст. 7 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель за рахунок предмета іпотеки має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 12 Законом України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно Інструкції "Про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15 грудня 1999 року та ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що накладення державним виконавцем арешту на житловий будинок [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці, порушує права Банку як іпотекодержателя, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved