Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2016р. по 30.06.2019р. в сумі 11530, 76 грн., 3% річних в сумі 1123,00грн. та інфляційні втрати в сумі 5060,41 грн., мотивуючи тим, що відповідач являється власником квартири [ADDRESS] ; позивач у відповідності до рішення Броварської міської ради є балансоутримувачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , надає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, таким чином між сторонами існують зобов?язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Позивач виконує взяті на себе зобов?язання в повному обсязі, проте відповідач відмовляється укладати договір з відповідачем та оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно (неодноразово) не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Згідно договору дарування частини квартири від 29.08.2000р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв у дар ѕ частини квартири [ADDRESS] . Із реєстраційного посвідчення № [NUMBER] від 07.08.2000 р. вбачається, що ще ј частина вказаної вище квартири належала [PERSON] на підставі договору обміну, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міськрайонного нотаріального округу 25.07.2000р. № 2835. Таким чином [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням Броварської міської ради Київської області від 26.03.2003р. ВАТ "Броварський ЗБК" (правонаступником якого є ЖЕС ПрАТ "Броварський завод залізобетонних конструкцій") призначено балансоутримувачем будинку [ADDRESS] . На підставі рішення ВК БМР Київської області від 18.11.2014р. № 667 "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ЖЕС ПрАТ "БЗЗК" та рішення ВК БМР Київської області від 17.07.2018р. № 477 "Про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ЖЕС ПрАТ "БЗЗК" позивачем були проведені на надані послуги із розрахунку 2,69 грн. за 1с. кв. та 4,42 грн. за 1 м. кв . після встановлення нових тарифів. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2016р. по 30.06.2019р. на загальну суму 11530,76грн. 11.06.2019р. відповідачу направлялася претензія щодо необхідності погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 11530,76 грн. в десятиденний термін, повідомлено про необхідність звернутися до ЖЕС ПрАТ "БЗЗК" для заключення договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Таким чином, судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем даного житлового будинку, в якому розташована квартира позивача, за яку останнім не сплачуються житлово-комунальні послуги; договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, але оскільки позивач згідно норм чинного законодавства позбавлений права в односторонньому порядку відмовитись від надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, який знаходиться у нього на балансі, конкретному власнику певної квартири, тому позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач їх приймає, що свідчить про його згоду на надання таких послуг та підтвердженням того, що між сторонами існують правовідносини в житлово-комунальній сфері. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Згідно із статтями 67 та 68 Житлового кодексу України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із положенням статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, станом на 30.06.2019р. відповідач заборгував позивачу зі сплати за надані ним житлово-комунальні послуги 11 530, 76грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що у встановлений строк відповідач існуючу заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг не погасив, позивачем правомірно нараховано інфляційні втрати на вказану суму боргу та 3% річних. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору 1921грн. На підставі ст.ст.509, 526, 527, 530, 610, 611, 625 ЦК України, та

Outcome: approved