Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до суду, який мотивують тим, що [PERSON], 1918 р.н., є [PERSON] - свекрухою, а [PERSON] - бабусею. [INFO] р. померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на праві приватної власності та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,04 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка була передана померлій у приватну власність на підставі рішення виконкому Сумської міської Ради народних депутатів від 15.09.1993 р. № 562. Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON] на момент її смерті були її сини, а саме: [PERSON] ([PERSON] - чоловік та [PERSON] - батько), та [PERSON] ([PERSON] - дядько). У встановлений законом строк вони прийняли спадщину після смерті матері [PERSON], але не оформили своїх спадкових прав. [INFO] р. помер [PERSON] Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках на його майно, а саме: 127/300 частини будинку за адресою: [ADDRESS], явилися [PERSON] - дружина та [PERSON] - дочка. Зазначену спадщину вони отримали, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] р. помер [PERSON] Після його смерті належне йому майно у вигляді 173/300 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] по заповіту отримала [PERSON] Але на інше майно померлої [PERSON], а саме: земельну ділянку, пл.0,04 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка була передана [PERSON] у приватну власність згідно рішення виконкому СМР народних депутатів від 15.09.1993 р. № 562, ніхто з спадкоємців свідоцтво не отримав, оскільки за своє життя [PERSON] не завершила процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки, не отримала державний акт про право власності на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що в рішенні виконкому СМР народних депутатів від 15.09.1993 р. №562 про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, пл.0,04 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку було невірно зазначено її по батькові, а саме: [PERSON], замість [PERSON]. Крім того, в зазначеному рішенні виконкому СМР народних депутатів помилково зазначена адреса, за якою розташована земельна ділянка, яка передається у приватну власність, а саме: [ADDRESS]. Тому на даний час вони, як спадкоємці зазначеного майна, не мають можливості отримати спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з цим, просять суд встановити факт прийняття виконкомом Сумської міської Ради народних депутатів рішення № 562 (дод.1 пункт 88) від 15.09.1993 р. про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, пл.0,04 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право на завершення процедури приватизації та одержання у приватну власність 127/600 частки від 0,04 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], передану на підставі рішення виконкому Сумської міської Ради народних депутатів № 562 від 15.09.1993 р. у власність [PERSON], яка померла [INFO] р., в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] р.; визнати за [PERSON] право на завершення процедури приватизації та одержання у приватну власність 127/600 частки від 0,04 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], передану на підставі рішення виконкому Сумської міської Ради народних депутатів № 562 від 15.09.1993 р. у власність [PERSON], яка померла [INFO] р., в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] р., та 173/300 частки від 0,04 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], передану на підставі рішення виконкому Сумської міської Ради народних депутатів № 562 від 15.09.1993 р. у власність [PERSON], яка померла [INFO] р., в порядку спадкування за заповітом, посвідченим Другою Сумською держнотконторою 13 липня 2000 р. № 2-695, після смерті дядька [PERSON], який помер [INFO] р. Представник відповідача - Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - Другої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в якому просив справу розглядати без участі представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON], 1918 р. народження, є свекрухою [PERSON], а [PERSON] - бабою. Зі свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. (а.с. 8). З архівного витягу рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №562 від 15.09.1993 р. «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» вбачається, що [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,04 га, по [ADDRESS] (а.с.6). Тобто, в рішенні виконавчого комітету Сумської міської ради №562 від 15.09.1993 р. не вірно зазначено по батькові [PERSON], а саме записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» та невірно зазначена адресу, за якою розташована земельна ділянка, яка передається у приватну власність, а саме: "[ADDRESS]" замість "[ADDRESS]. Також факт того, що [PERSON] є по батькові "[PERSON]", а не "[PERSON]", підтверджується копіями свідоцтва про одруження з [PERSON], копіями свідоцтв про народження її дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11, 14, 15). Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON] на момент її смерті були її сини, а саме: [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.9,10). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2004 р., виданого завідуючою Другої Сумської держнотконтори, вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] в рівних частинах є: [PERSON] та [PERSON]; спадкове майно складається з 127/300 частин житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.10.2004 р., виданого завідуючою Другої Сумської держнотконтори, вбачається, що спадкоємицею майна [PERSON] є [PERSON]; спадкове майно складається з 173/300 частин житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.18). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України,- громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України,- рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 р. № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 р. № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами. (ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України). Згідно з правовою позицією, викладеною у п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Суд вважає, що право на завершення процедури приватизації та отримання правовстановлюючого документа, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилось внаслідок її смерті, а тому вказане право перейшло до позивачів як спадкоємців. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно довідки, наданої Управлінням земельних ресурсів у місті Суми Сумської області №1146/01-20 від 17.04.2008 р., вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не надавався (а.с.7). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], набули право на спадкування усіх їхніх прав та обов'язків, що їм належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлій [PERSON] за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлої, її спадкоємці, а саме; [PERSON] та [PERSON], а після їх смерті [PERSON] та [PERSON] згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтва про право на цю спадщину, тому, захищаючи охоронювані законом права позивачів, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ними. Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт прийняття виконкомом СМР народних депутатів рішення №562 від 15.09.1993 р. про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,04 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved