Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р., в якому вказав, що 20.02.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/17-07/2283-40, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 14000 доларів США, строком на 240 місяців з 20.02.2006 р. по 19.02.2026 р., зі сплатою 12,5 % відсотків річних (п.1.1, 1.2, 1.4 кредитного договору) . Відповідно до п.3.1 цього договору банк надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п.4.1. банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок та надати кредитні кошти, за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п.3.5 цього договору. Таким чином банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши йому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені кредитним договором. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до п.5.1 Кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 19.02.2026 р. на рахунок; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. 06.05.2009 р. з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника [PERSON] було укладено Додаткову угоду №014/17-07/2283-40/1 до Кредитного договору, відповідно до умов, якої з 15 травня 2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Тимчасово на період з 15 травня 2009 р. до 15 квітня 2010 р. сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. Відповідно до п.3 даної Додаткової угоди дата погашення щомісячних ануїтетних платежів - 15 числа кожного календарного місяця. Відповідно до п.6.5. кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору. За порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. (п.9.1. кредитного договору). До всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст.257, 259 ЦК України, п.10.4 кредитного договору). Позичальник [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, зокрема позичальник не здійснює належним чином погашення щомісячних платежів, визначених Графіком погашення, незважаючи на переплату по тілу кредиту, позичальник не сплачує відсотків. Внаслідок прострочення у кредитодавця виникло право на вимогу повернення тієї частини кредиту, строк виплати якої не настав, та сплати відсотків. 11.12.2015 р. позичальнику [PERSON] було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за вих.№114-0-000/15-58509, якою було зобов'язано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитним договором повернута не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р. станом на 11.03.2016 р. складає 12751,19 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 325400,08 грн., і з них: заборгованість за кредитом - 10557,64 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 269422,45 грн.; заборгованість за відсотками - 2193,55 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 53677,07 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р. станом на 11.03.2016 р. у сумі 12751,19 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 325400,08 грн., із них: заборгованість за кредитом - 10557,64 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 269422,45 грн.; заборгованість за відсотками - 2193,55 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 55977,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2103,40 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 53677,07 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 4881,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, в своїй заяві позов підтримав повністю, просив суд справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення від 11.05.2016 р. та від 23.05.2016 р. про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно п.1.3. Статуту, що зареєстрований 19.06.2015 р. протоколом загальних зборів АППБ «Аваль» №Зб-36 від 21.04.2006 р. прийнято рішення про зміну найменування акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» на Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль». Протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-45 від 14.10.2009 р. прийнято рішення про зміну найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». За кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р. Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було надано [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 14000 доларів США, строком на 240 місяців з 20.02.2006 р. по 19.02.2026 р., зі сплатою 12,5 % відсотків річних (п.1.1, 1.2, 1.4 кредитного договору) . Згідно п.3.1 кредитного договору банк надав позичальнику [PERSON] кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п.4.1. банк зобов'язався відкрити позичальнику [PERSON] позичковий рахунок та надати кредитні кошти, за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п.3.5 цього договору. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником [PERSON] за кредитним договором, надавши йому кредитні кошти в сумі 14000,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку №2213.4.1173061 від 20.02.2006 р. п.5.1 кредитного договору передбачено, що позичальник [PERSON] зобов'язався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 19.02.2026 р. на рахунок; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. 06.05.2009 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №014/17-07/2283-40/1 до Кредитного договору. Згідно п.1.3. даної додаткової угоди з 15.05.2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. П.2 додаткової угоди, передбачено, що тимчасово на період з 15.05.2009 р. до 15.04.2010 р. (кредитні канікули) сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. За п.3 Додаткової угоди дата погашення щомісячних ануїтетних платежів - 15 числа кожного календарного місяця. Згідно розрахунку станом на 11.03.2016 р. курс НБУ валюти кредиту становив: 25,519193 грн. за 1 долар США, заборгованість [PERSON] по кредитному договору 014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р. становить 12751,19 доларів США, (в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку становить 325400,08 грн.), і з них: заборгованість за кредитом - 10557,64 доларів США, (в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку становить 269422,45 грн.); заборгованість за відсотками - 2193,55 доларів США, (в еквіваленті до курсу НБУ на дату розрахунку становить 53677,07 грн.). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Згідно п.6.5. кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору. П.10.4 кредитного договору закріплює, що до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконання кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст.257, 259 ЦК України). [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, а саме не здійснює належним чином погашення щомісячних платежів, визначених Графіком погашення, незважаючи на переплату по тілу кредиту, він не сплачує відсотків. За вих.№114-00-00/15-58509 від 11.12.2015 р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" направив [PERSON] вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р.у якій вказано зміст порушених зобов"язань та вимога про дострокове виконання порушеного зобов'язання у 60-ти денний строк з дати вимоги. Але вимога ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] не була виконана. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. П.9.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до рішення кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, але продовжує нараховуватися. На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №014/17-07/2283-40 від 20.02.2006 р. станом на 11.03.2016 р. у сумі 12751,19 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 325400,08 грн., із них: заборгованість за кредитом - 10557,64 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 269422,45 грн.; заборгованість за відсотками - 2193,55 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 55977,63 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 2103,40 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 53677,07 грн. Згідно платіжного доручення №491865 від 23.03.2016 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплатив судовий збір за позовом до [PERSON] в розмірі 4881,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 4881,00 грн.

Outcome: approved