Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

05.12.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] з наступними вимогами: 1) позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: 1) [PERSON], [INFO], 2) [PERSON], [INFO], 3) [PERSON], [INFO]; 2) позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей: 1) [PERSON], [INFO], 2) [PERSON], [INFO]; 3) призначити [PERSON] піклувальником у відношенні неповнолітньої онуки - [PERSON], [INFO], та передати цю дитину їй на виховання; 4) призначити [PERSON], опікуном у відношенні малолітніх онуків - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та передати цих дітей їй на виховання; 5) стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь опікуна та піклувальника [PERSON] в в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн щомісячно на кожного з урахуванням індексації, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку; 6) стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь опікуна [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що вона є рідною бабою неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які з 2013 року покинуті матір'ю та проживають з нею за адресою: [ADDRESS]. Їхня мати - [PERSON], [INFO], є її рідною дочкою. 10 червня 2000 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Відповідачі проживали однією сім'єю у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS], де вели спільне господарство. Шлюб було розірвано між відповідачами 28.03.2003, але фактично [PERSON] та [PERSON] проживали разом до 2005 року. Від цього шлюбу у відповідачів народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час проживання у шлюбі обидва відповідача вели аморальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями, не з'являлися вдома, не забезпечували дітей всім необхідним, не цікавилися життям дітей. В 2005 році [PERSON] остаточно пішов від [PERSON] та покинув двох малолітніх дітей. З того часу [PERSON] не цікавиться дітьми взагалі, не виявляє до них жодної турботи чи цікавості, стверджував про намір відмовитись від батьківських прав. [INFO] [PERSON] народила дочку - [PERSON], батько якої записаний зі слів матері. Відомостей про батька наймолодшої онуки немає. 12.12.2011 Службою у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області родину [PERSON] було внесено до Єдиного банку даних багатодітних родин району, як багатодітну родину. Проте, догляд за дітьми [PERSON] фактично не здійснювала, продовжувала зловживати спиртними напоями і у 2013 році покинула всіх трьох дітей, після чого пішла у невідомому напрямку. Через відсутність будь-якого батьківського піклування вона (позивачка) забрала всіх трьох дітей до себе додому у квартиру за адресою: [ADDRESS], де вони проживають разом до теперішнього часу. Матеріальної допомоги відповідачі не надають, місцем перебування дітей, їх станом здоров'я, вихованням не займаються і не цікавляться, власних дітей не відвідують, не займалися влаштуванням до школи, дитячих садків, закладів охорони здоров'я. Як їй стало відомо, [PERSON] на даний час мешкає без реєстрації у [ADDRESS]. За місцем фактичного проживання вона характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст. 152, 178, 151-1 КУпАП. Вона (позивачка) проживає разом з чоловіком, сином та трьома онуками у належній їй квартирі, саме вони слідкують за навчанням онуків, їхнім здоров'ям, забезпечують всім необхідним для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Таким чином, з 2013 року мати дітей [PERSON] та батько дітей [PERSON] не піклуються дітьми, не турбуються про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дітьми взагалі, тобто не дбають про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідачі не приділяють уваги їх навчанню, не здійснюють підготовку до самостійного життя, взагалі не забезпечують продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням дітей, не спілкуються з дітьми та не виявляють інтересу до їхнього внутрішнього світу, вони повністю самоусунулися від батьківської ролі у житті дітей, тобто злісно та систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи ситуацію, що склалася, конкретні обставини виховання нею дітей та інтереси її малолітніх онуків, Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області 14.11.2017 було надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відношенні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Членам комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] повідомив, що згоден до позбавлення батьківських прав. [PERSON] та [PERSON] є працездатними особами, не мають інших утриманців, але не працевлаштовані та мають нестабільний дохід, хоча зобов'язані нести витрати по утриманню дітей: на придбання їжі, одягу, шкільного приладдя тощо. Крім того, періодично доводиться купувати ліки, адже їхні діти періодично хворіють на простудні захворювання. Добровільно відповідачі коштів на утримання дітей не надають. З урахуванням вказаних обставин вважала за необхідне стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожного з урахуванням індексації, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Також, вважала за необхідне стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, вважала, що необхідно призначити її піклувальником у відношенні неповнолітньої онуки - [PERSON], [INFO], а також опікуном у відношенні малолітніх онуків - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та передати цих дітей їй на виховання. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 14.12.2017 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. 26.01.2018 підготовче засідання відкладено в зв'язку з першою неявкою відповідачів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України ця справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, тому судовий розгляд по суті проведено за правилами загального позовного провадження. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] в цілому підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] про причини повторної неявки не повідомила, будь-яких заяв не подавала. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутністю. Представник третьої особи [PERSON] підтримала позов [PERSON] та просила його задовольнити. Вислухавши позивача. представника позивача, представника третьої особи - Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], довідки органу реєстрації актів громадянського стану №349 від 19.11.2003, свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а. с. 56-58). Даними свідоцтв про народження Серії [NUMBER], Серії [NUMBER], та про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], підтверджується, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 14, 15, 21). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER], матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] Батьком дитини записаний [PERSON] (а. с. 13). 12.12.2011 Службою у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області родину [PERSON] було внесено до Єдиного банку даних багатодітних родин району, як багатодітну родину, що підтверджується листом начальника відділу у справах сім'ї та молоді №152 від 12.12.2011. (а. с. 20). З листа Державної виконавчої служби у Зміївському районі Харківської області від 28.11.2006 вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], станом на 09.04.2004 становить 2606 грн 21 к. (а. с. 22). З інформації, наданої адміністрацією Комунального закладу охорони здоров'я "Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], перебувають на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Першотравневе. До медичного закладу діти приходять у супроводі бабусі та у разі захворювання лікуванням дітей займається також [PERSON] (а. с. 23, 67). З Акта, складеного 14.08.2017 депутатом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області Чаркіним С. І., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що діти [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], з вересня 2013 року не проживають з матір'ю, оскільки проживають разом з бабусею [PERSON], яка ними опікується, за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 24). Про фактичне проживання дітей з [PERSON] свідчить також Акт депутата Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] складеного 16.08.2017, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а. с. 25). З характеристик на ученицю 11 класу [PERSON] та учня 7 класу [PERSON] наданих директором Першотравневої ЗОШ І-ІІІ ступенів вбачається, що вихованням та навчанням дітей займається бабуся [PERSON], яка відвідує батьківські збори та відповідально ставиться до виховання дітей. Мати й батько дітей до школи не з'являються. (а. с. 26, 27). Згідно з довідкою, наданою Першотравневим дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) Бірківської сільської ради, [PERSON] відвідує Першотравневий ДНЗ з 01.10.2014. За період відвідування дитиною дошкільного закладу тільки бабуся [PERSON] піклується про дитину, належним чином доглядає за нею, тощо. Мати дівчинки участі у житті дитини не бере. (а. с. 28). З довідки Основ'янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 05.10.2017, та пояснень [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично мешкає близько року за адресою: [ADDRESS], за місцем фактичного проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, соціальний рівень, зі слів сусідів, характеризується низьким. Згідно ІПС "Армор" [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме за ст. ст. 152, 178, 175-1 КУпАП. Також неодноразово зверталася із заявами до відділу поліції щодо неправомірних дій співмешканця [PERSON], з приводу фактів насилля по відношенню до неї та нанесення їй тілесних ушкоджень. 20.07.2017 та 09.09.2017 була доставлена до медичної установи у стані сильного алкогольного сп'яніння та з тілесними ушкодженнями. (а. с. 31, 63, 64, 65). З висновку Зміївської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] від 14.11.2017, вбачається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 29-30). З висновку Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про можливість бути опікуном №01-32/121 від 15.02.2018 вбачається, що [PERSON], яка перебуває на обліку служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації, як потенційний опікун від 08.02.2018 №2, може виконувати обов'язки опікуна та піклувальника (а. с. 68). У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначеними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Положеннями статей 58, 59 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. У відповідності до частин 3, 4 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Оскільки відповідачів, які є баткьами дітей, належить позбавити батьківських прав, в інтересах неповнолітніх дітей, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, наявні законні підстави для встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] та опіки над малолітніми [PERSON] та [PERSON] М Є., а також для призначення їх піклувальником та опікуном баби [PERSON], у сім'ї якої вони фактично проживають та на утриманні якої знаходяться. Позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по утриманню дітей, тому за вимогою позивача, на утриманні якої фактично знаходяться діти, належить стягнути з відповідачів, які не мають постійного заробітку, аліменти на утримання дітей. Оскільки у відповідачів відсутні стабільні заробітки, вимога про визначення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованою. Водночас, виходячи з того, як сформульовано позовні вимоги, відсутності будь-яких доказів щодо наявності у відповідачів доходів, аліменти належить визначити у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial