Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Покровська, 52. В позові посилалась на те, що земельні ділянки за вказаною адресою належали на праві спільної сумісної власності [PERSON], яка померла 19 лютого 2018 року, [PERSON], яка померла 28 вересня 2014 року та [PERSON]. Позивач є спадкоємцем співвласника нерухомого майна. Частки співвласників у праві спільної власності на земельну ділянку не визначені, що перешкоджає позивачу у оформленні її спадкових прав. Тому позивач просила суд визначити частки співвласників у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: 5310136400:11:002:0200, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Покровська, 52 та на земельну ділянку, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер: 5310136400:11:002:0199, цільове призначення: для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Покровська, 52: [PERSON] 2/5 частки, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 2/5 частини. Ухвалою судді від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідачі з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертались, відзиву на позов не подали. Клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину з заповітом, виданого 28 лютого 1975 року нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] на праві власності належала 1/5 частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Войкова, 52 у м.Полтаві (а.с.16). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 25 березня 1981 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] також належала 1/5 частина жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться у м.Полтаві по вул.Войкова, 52 (а.с.17-18). Таким чином частка [PERSON] у праві спільної часткової власності на жилий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м.Полтава, вул.Войкова, 52, становила 2/5. На підставі договору дарування, посвідченого 18 серпня 1993 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори, власником 1/5 частини жилого будинку з частиною надвірних побудов, що знаходиться у м.Полтаві по вул.Войкова, 52, є [PERSON] (а.с.13-15). В подальшому вулиця Войкова перейменована на Покровську. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 грудня 2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], власником 2/5 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в м.Полтаві, вул.Покровська, 52, була [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №262260 співвласниками земельної ділянки площею 0,056 га, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Покровська, 52, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:11:002:0199, є [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності (а.с.10-11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №262261 співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Покровська, 52, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:11:002:0200, є [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності (а.с.12-13). 28 вересня 2014 року померла [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2018 року, виданого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла 28 вересня 2014 року, є її син [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 2/5 часток житлового будинку з відповідними частками господарських будівель і споруд за номером 52, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Покровська (а.с.25). Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03 вересня 2018 року № 1215/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 28 вересня 2014 року [PERSON] на спадкове майно, що знаходиться у місті Полтаві, вул. Покровська, 52, а саме на частку земельної ділянки площею 0,1000 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5310136400:11:002:0200, частку земельної ділянки площею 0,0569 га для ведення садівництва, кадастровий номер: 5310136400:11:002:0199 (а.с. 29). Як підставу для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом зазначено, що спадкове майно перебувало у спільній сумісній власності, а оскільки частки в спільній сумісній власності не визначено, то встановити склад спадкового майна і видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. 19 лютого 2018 року померла [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18 грудня 2018 року № 2751/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 19 лютого 2018 року [PERSON] на спадкове майно, що знаходиться у місті Полтаві, вул. Покровська, 52, а саме на частку земельної ділянки площею 0,1000 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5310136400:11:002:0200, частку земельної ділянки площею 0,0569 га для ведення садівництва, кадастровий номер: 5310136400:11:002:0199 (а.с. 27). У постанові нотаріусом також зазначено, що нерухоме майно перебуває у спільній сумісній власності, нотаріус позбавлений можливості встановити склад спадкового майна (частки [PERSON]І.) і видати свідоцтво про право на спадщину її спадкоємцям. Частки співвласників земельної ділянки визначені не були. Ця обставина перешкоджає спадкоємцям у оформленні їх спадкових прав. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 ЦК України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила "з урахуванням обставин, що мають істотне значення". При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої". Абзацом 1 пункту 21 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. \~ \~ \~ \~Будь-які дані щодо наявності між співвласниками будинку та земельних ділянок угод щодо користування спільним майном в матеріалах справи відсутні. Тому при вирішенні справи суд виходить з розміру часток співвласників у праві спільної власності на жилий будинок та вважає за необхідне визначити частки співвласників у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га та земельну ділянку площею 0,0569 га відповідно до їх часток у праві спільної власності на жилий будинок: [PERSON] 2/5 частини, [PERSON] 2/5 частини, [PERSON] 1/5 частина. На підставі викладеного позов підлягає до задоволення в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved