Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

у серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , в якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язати відділ державної реєстрації внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини за № 17 від 01 квітня 2004 року, вчиненого виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що з червня 2002 року він почав проживати однією сім`єю з [PERSON] та вести з нею спільне господарство, а [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . На момент народження дитини [PERSON] була вдовою, оскільки її чоловік [PERSON] помер ще [INFO] . Між тим, на момент реєстрації народження дитини у [PERSON] були відсутні документи, що посвідчували б факт смерті її чоловіка, а тому відомості про батька дитини в актовому записі про народження були вчинені у відповідності до вимог ст.133 СК України. Крім того, позивач зазначає, що лише в 2007 році [PERSON] змогла отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка [PERSON] , і лише після цього, а саме 06 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували між собою шлюб. З самого народження і по цей час [PERSON] знає позивача як батька, про існування іншого чоловіка, прізвище та по батькові якого носить дізналася лише коли пішла до школи. На цей час [PERSON] має отримувати паспорт громадянина України, і має бажання отримати його за прізвищем біологічного батька. Отже, визнання його батьком необхідне позивачеві для реалізації в повній мірі батьківських прав, представництва та захисту інтересів своєї дитини. У зв`язку з вищевикладеним, позивач посилаючись на вимоги ч.1 ст.129 СК України, звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрите провадження у справі. В судове засідання представник позивача - адвокат Пташинський О.А. не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] позов визнала, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, представник відповідача - Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 11 травня 1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить відмітка про сімейний стан у паспорті громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.15). У відповідності до ч.1 ст. 112 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Суду подано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 01 квітня 2004 року, у відповідності до якого [PERSON] народилася [INFO] в сел.Гвардійське Новомосковського районі Дніпропетровської області, про що 01 квітня 2004 року виконкомом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис №17, батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Зазначений у свідоцтві про народження батько дитини - [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, видане 27 березня 2007 року відділом РАСЦу Рокитнівського району Рівненської області (а.с.14). Як зазначає, [PERSON] у своєму позові, з 2002 року він почав проживати з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне домашнє господарство, а [INFO] у них народилася донька [PERSON] . У відповідності до ч.1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Так, суду подано експертний висновок про біологічне батьківство, у відповідності до якого вірогідність батьківства позивача відносно [PERSON] , [INFO] , - складає 99,9999%. Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суду подано свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до якого сторони зареєстрували шлюб 06.03.2008 року (а.с. 12), позивач працює, має позитивні характеристики (а.с. 10-12). У відповідності до ч. 2 ст.76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання позивача батьком дитини [PERSON] , [INFO] обґрунтований та підлягає задоволенню. Вирішуючи позов в частині зобов`язання Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, то ці вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на те, що відомості про батька та пов`язані з цим інші зміни зазначені в рішенні суду, вносяться органом державної реєстрації актів цивільного стану України, на підставі рішення суду, що врегульовано наступними нормами законодавства. У відповідності до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ПРАВИЛ державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно ПРАВИЛ внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерстваюстиції України 12.01. 2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно ч.4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: partial