Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач з 02.08.1986 року по 1998 рік перебувала у шлюбі з [PERSON]. У період шлюбу, позивачем була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу № 1-2818 від 27.12.1996 року, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та договором купівлі-продажу. Тобто квартира є спільною сумісною власністю подружжя і була виставлена на електронні торги та продана без згоди іншого співвласника. 17.08.2007 р. між ВАТ "Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є AT "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-4163-087К, згідно умов якого відповідачу надано кредит в сумі 211 000,00 грн. Того ж дня між вищеназваними сторонами був укладений договір іпотеки трикімнатної квартири [ADDRESS], за № 2126, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 25.03.2013 року по справі № № 801/12089/2012 було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] (поручителя) на користь публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" заборгованість по кредитному договору № 7-4163-087К від 17.08.2007 р. та договору поруки № 7-4163-08 П від 17.08.2007 р. в розмірі 332 761 (триста тридцять дві тисячі сімсот шістдесят одну) грн., 59 коп. Це рішення перебувало на примусовому виконанні у відділі ДВС Бердянського МУЮ. У листопаді 2016 року [PERSON] дізналася, що її квартира була продана на електронних торгах, оскільки до неї почали приходити додому якісь люди та називалися покупцями квартири, вимагали звільнити квартиру та виселитися. Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналася, що 07.10.2016 року за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, номер 1835, виданого 07.10.2016 року приватним нотаріусом Дмитренко М.Р. було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Вважає проведені електронні торги незаконними, проведеними з порушеннями вимог законодавства, з наступних підстав: - реалізація квартири відбулася без урахування положень Закону України «Про іпотеку», оскільки квартира є предметом іпотеки; - торги відбулися з порушенням правил визначення оцінки майна та уцінення предмета продажу з торгів; - торги відбулися за звітом про оцінку квартири, яка втратила чинність; - державний виконавець не мав право виставляти квартиру на торги за боргами боржника перед іншими особами, відмінними від особи іпотекодержателя; - квартира перебуває у спільній власності, оскільки є спільною власністю подружжя, а передача квартири на реалізацію відбулося без згоди іншого співвласника. Таким чином, вищевказані порушення призвели до порушень прав боржника, оскільки квартира була продана не за актуальною ціною, явно заниженою, погашення боргу відбулося не тільки перед іпотекодержателем, а ще перед іншими особами, це призвело до того, що борг не був погашений перед іпотекодержателем в повному обсязі, а боржник від реалізації предмета іпотеки зазнав майнових втрат. Так, згідно до даних системи електронних торгів арештованим майном «Сетам», згідно до протоколу проведення електронних торгів № 162028, 28.04.2016 року почалися торги щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] за стартовою ціною 402 240 грн. торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Наступні торги відбулися лише 04.07.2016 року за стартовою ціною 341 904 грн. Згідно до протоколу проведення електронних торгів № 181377, торги теж не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 197705, 22.08.2016 року почалися торги щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] вже за стартовою ціною 241 344 грн. 24.08.2016 року торги були завершені і ціна продажу склала 255 824,64 грн. Так, згідно до характеристики лоту вказано, що це майно не є предметом іпотеки, але це не відповідає дійсності, оскільки 17.08.2007 р. між ВАТ "Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір іпотеки трикімнатної квартири [ADDRESS], за № 2126, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Як вбачається.з протоколів проведення електронних торгів, початкова ціна продажу предмета іпотеки складала 402 240 грн. Згідно до акту про проведення уцінки майна від 22.07.2016 року, за результатами уцінки, на треті прилюдні торги квартира була виставлена за ціною у 241 344 грн., але така ціна визначена в порушенні ст. 49 Закону України «Про іпотеку», оскільки у цьому випадку ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна. Натомість, за актом про проведення уцінки майна від 22.07.2016 року, в порушенні законодавства, ціна продажу квартири була знижена на 40%. Отже, стартова ціна предмета іпотеки на третіх торгах повинна була складати 281 568 грн. Натомість вона була занижена на 40 224 грн., що є суттєвим порушенням прав позивача, оскільки при визначенні правильної ціни продажу, вона була б більшою і у результаті торгів ціна продажу значна зросла і борг був погашений у більшому розмірі. Окрім цього, відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності -суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Оцінка була проведена станом на 10 грудня 2015 року, а звіт № 10251 15 складений 16.12.2015року ФОП «[PERSON].», при цьому, початок електронних торгів відбувся 22.08.2015року, тобто коли звіт втратив чинність. Отже, виходячи з зазначених норм звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Крім цього, другі торги відбулися не у місячний строк після перших торгів, копія протоколу електронних торгів на адресу позивача не надходила. Якщо переможець електронних торгів відмовився від підписання протоколу, наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем електронних торгів. За його відсутності або відмови електронні торги оголошуються такими, що не відбулися. організатор протягом трьох днів з дня підписання переможцем протоколу електронних торгів надсилає відповідний протокол державному виконавцю. Протягом п'яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про іпотеку» та не пізніше наступного робочого дня надсилає його організатору. Протягом п'яти робочих днів з дня надходження від державного виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки організатор видає цей акт переможцю електронних торгів (покупцю), нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю. Нотаріально засвідчені копії акту позивачу також не надсилались. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - державного підприємства « Сетам» в судове засідання не з»явився, надав судові письмові заперечення проти позову. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р. в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим судом в передбаченому законом порядку. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 17.08.2007 року між ВАТ " Фінанси та кредит», правонаступником якого є АТ «Банк» Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7-4163-087 К, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 211 000 гривень. У якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 17.08.2007 року між позивачем та банком був укладений договір іпотеки, предметом якого є: трикімнатна квартира [ADDRESS], за № 2126, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Зобов'язання за кредитним договором позичальником не були виконані належним чином. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі №№ 801/12089/2012 було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] (поручителя) на користь публічного акціонерного товариства « Банк»Фінанси та кредит заборгованість по кредитному договору № 7-4163-087 К від 17.08.20007 року та договору поруки № 7-4163-08 П від 17.08.2007 року в розмірі 332761 гривні. В межах даного виконавчого провадження 24.08.2016 було проведено електронні торги по реалізації арештованого нерухомого майна. Реалізація проводилася ТОВ «СЕТАМ». За результатами електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, воно було продано. Відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, номер 1835, виданого 07.10.2016 року приватим нотаріусом Дмитренко М.Р. було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] Судом встановлено, що ДП « Сетам» проведено електронні торги арештованого майна, а саме квартири № 93, загальною площею 67,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( за номером лоту № 163272). Торги відбувалися з 22.08.2016 року до 24.08.2016 року, за наслідками яких складено протокол про проведення електронних торгів № 197705, в якому переможцем став учасник № 6, який запропонував ціну, що була перед ціною, запропонованою переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно, а саме- 255824,64 гривні. Встановлено, що торги розпочалися - 28.04.2016 року,про що свідчить протокол проведення електронних торгів № 162028 за стартовою ціною 402240 гривень, торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Наступні торги відбулися 04.07.2016 року за стартовою ціною 341904 гривні згідно протоколу проведення електронних торгів № 181377, торги також не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 197705 , 22.08.2016 року почалися торги щодо продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] вже за стартовою ціною 241 344 гривні. 24.08.2016 року торги були завершені і ціна продажу склала 255 824, 64 гривні. Позивач вважає, що електронні торги проведені з порушенням норм чинного законодавства. У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою ст.215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину. В постанові Верховного суду України від 13.04.2016 року у справі №6-2988цс15 зазначено, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Приписами ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядок проведення електронних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна передбачений відповідним Порядком реалізації арештованого майна (далі по тексту - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р. Електронні торги, в розумінні порядку, це продаж майна за принципом аукціону засобами електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Продаж майна здійснюється за певною процедурою, яка складається з підготовки до проведення торгів, проведення торгів, визначення переможця та оформлення результатів торгів. Кожний з етапів даної процедури повинен здійснюватися за певними правилами. Протокол електронних торгів з повною інформацією про переможця торгів є підставою для складання державним виконавцем акту про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов'язків, у зв'язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. З огляду на це, порушення встановлених порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів. Позивач, як на одну з підстав звернення до суду з даним позовом, посилався на те, що він не погоджується із ціною продажу нерухомого майна, оскільки ціна продажу спочатку була 402 240 гривень, після проведення повторної уцінки майна стартова ціна склала - 241 344 гривень і в даному випадку порушені вимоги Закону України « Про іпотеку», саме ст.49, ціна продажу квартири була занижена на 40%, що є суттєвим порушенням прав позивача, крім того, звіт про оцінку майна втратив чиність, оскільки відповідно до ст.58 Закону України « Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб»єктом оціночної діяльності- суб»єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає свою чинність і оцінка майна проводиться повторно. Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно достатті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 3, 5, 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Твердження позивача про те, що під час проведення електронних торгів звіт про оцінку майна втратив свою чинність і це суттєво вплинуло на права позивача не відповідають вимогам Закону. Відповідно до ч.5 ст. 58 Закону України « Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня підписання його суб»єктом оціночної діяльності- суб»єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Разом з тим, ч.2 ст. 30 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства та ін. Отже, на період реалізації майна строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, а тому, строк чинності звіту про оцінку майна у такому виконавчому провадженні не обчислюється під час реалізації майна. Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5,відповідно до якого відбувалися торги з реалізації квартири № 93, що знаходиться за адресою: м. Бердянськ, буд. 25 за номером лоту № 163272 (попередньо уцінені лоти № 155068 та № 138903) організатор електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим порядком. Зокрема, п.1 розділу 2 Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості ( оцінки) відповідно до ст. 58 Закону України « Про виконавче провадження» Пунктом 1 розділу 5 Порядку вказано, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором прилюдних торгів.Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Так, звіт про незалежну оцінку визначення вартості квартири [ADDRESS] було підписано суб»єктом оціночної діяльності - 16.12.2015 року, а 08.04.2016 року Бердянським міськрайонним відділом ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області державному підприємству « Сетам» подано заявку щодо реалізації майна шляхом проведення електронних торгів ( інформаційне повідомлення з веб Сайту Системи реалізації арештованого майна 141645 про торги за лотом № 138903, додано до матеріалів цивільної справи). Таким чином, встановлено, на час передачі майна на реалізацію - 08.04.2016 року звіт про оцінку майна був чинний і спеціальними нормативними актами, які встановлюють порядок реалізації арештованого майна, зокрема, Законом України « Про виконавче провадження» та Порядком не встановлено обов»язку організатора торгів чи державного виконавця, після передачі майна на реалізацію, знімати майно з реалізації у зв»язку з втратою чинності звіту про оцінку майна. Більше того, Положення містять норму, яка прямо встановлює у організатора торгів відсутність обов»язку перевірки документів на відповідність вимогам законодавства, в тому числі і звіту про оцінку. Отже, на момент проведення оскаржуваних електронних торгів у відповідачів були відсутні правові підстави для зняття лота з реалізації, а відтак підстави для визнання електронних торгів та їх результатів недійсними відсутні. У своєму роз»ясенні, викладеному у листі від 13.04.2016 року № 8340-0-32-16/20.6 ( копія додається), Міністерство юстиції України зазначає, що « якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, тобто після внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги, повторна оцінка не проводиться. Крім того, позивач зазначав, що його права порушені також, порушенням про проведенні торгів порядку уцінки майна. Відповідно до ч.5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінено не більше, як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш, як на 50 відсотків початкової вартості майна. Встановлено, що стартова ціна арештованого майна - квартири [ADDRESS] за лотом № 138903 складала - 4024200 грн. Після проведення уцінки майна та присвоєння лоту номера № 155068 стартова ціна складала 341904 гривні, що складає 85 відсотків від суми початкової вартості майна, тобто майно було уцінено на 15 відсотків. Після проведення повторної уцінки майна та присвоєння лоту номера № 163272 стартова ціна складала 241344 грн., що складає 60 відсотків ві суми початкової вартості майна, тобто майно було уцінено на 40 відсотків. Тобто, порушень вимог законодавства при проведенні уцінки майна судом не встановлено. Відповідно до вимог п. 2, 3 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У статті 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Що стосується порушень вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Суду не надано позивачем письмових доказів про те, що позивач оскаржував дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження. Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016р. у справі №6-2988цс15 приходить до правового висновку, що "головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними". При цьому, суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Проте, обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права з боку відповідачів, способом захисту якого є визнання електронних торгів недійсними. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що порушень порядку проведення електронних торгів, які відбулись 24.08.2016 року, за якими права позивача зазнали б обмежень і шкоди, не було. Проведені прилюдні торги відповідали Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р. А відтак в задоволенні вимог в частині визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та акту державного виконавця відділу ДВС Бердянського МУЮ Тоцької Н.А. про проведення електронних торгів від 04.10.2016 року щодо реалізації трикімнатної квартири [ADDRESS] щодо реалізації трикімнатної квартири № 93 в межах зведеного виконавчого провадження № 49391411, слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, то і в задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів також слід відмовити, оскільки ці вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними прилюдних торгів. Основною підставою позову позивач зазначив те, що при проведенні прилюдних торгів нерухомого майна, яке в даному випадку є предметом іпотеки повинні були застосовані норми Закону України « Про іпотеку», а не норми Закону України « Про виконавче провадження» і що саме не застосування цього закону при проведенні прилюдних торгів призвело к суттєвому порушенню права позивача, а саме порушення ст. 49 Закону України « Про іпотеку», відповідно до якої початкова ціна продажу на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна, виходячи із змісту цієї статі вартість майна була занижена на 40 224 гривні. Відповідно до ст.54 Закону України « Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України « Про іпотеку». Отже, за змістом, цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто, його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України « Про виконавче провадження». Норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення ро звернення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотеко держателя. Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосію виконання рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржникові. Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження» першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об»єкти нерухомості. Ст. 54 вищевказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя. Норми Закону України « Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень суду про стягнення на користь іпотеко держателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов»язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можно першочергово звернути стягнення, наявність заборгованості виключно перед іпотеко держателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України « Про іпотеку». Судом не встановлено, суттєвого порушення прав позивача при проведенні прилюдних торгів. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги є безпідставними та не заснованими на законі, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і спростовані наданими стороною відповідача письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем при подачі позову судовий збір не підлягає поверненню. На підставі викладеного, ст.ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р.,

Outcome: dismissed