Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить зняти арешт з усього її майна , накладений постановою Бершадського районного відділу державної виконавчої служби по виконавчому провадженні № 53697647 та виключити з Єдиного реєстру боржників відповідний запис. Позов обгрунтований тим, що заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15.11.2016 року в справі № 126/2437/16-ц було задоволено повністю позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості . Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13.05.2011 року в розмірі 23 617,76 грн. та судовий збір в розмірі 1378 гривень. Відповідно до листа Бершадського районного відділу ДВС від 12.02.2020 року № 6502 на виконанні перебував виконавчий лист № 126/2437/16-ц від 17.02.2017 року виданий Бершадським районним судом Вінницької області про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в сумі 26 617,76 грн. 05.04.2017 року старшим державним виконавцем Есаульцевою О. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53697647 та направлено сторонам для ознайомлення. 30.05.2017 року державним виконавцем Шевчуком В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) та направлено 30.05.2017 року за адресою [ADDRESS] . Однак, державним виконавцем Шевчуком В.В. при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" не вирішено, у відповідності до ч.2 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", питання про зняття арешту з усього майна боржника. У визначений законом строк представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву та зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби в період з 05.04.2017 року по 30.05.2017 року перебувало виконавче провадження № 53697647 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 23617,76 грн. Під час вчинення виконавчих дій державним виконавцем Шевчуком В.В. було встановлено, що пенсію боржник не отримує, джерела отримання доходів відсутні, боржник не працює за цивільно-правовим договором, не має відкритих рахунків банківських установах, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, а також за боржником не зареєстроване будь яке нерухоме майно. Тому, державним виконавцем Шевчуком В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто виконавчий документ виконано не було та вимоги стягувача за виконавчим документом № 126/2437/16-ц від 17.02.2017 року станом на 06.05.2020 року не задоволено. Крім того, в ході проведення виконавчих дій була винесена постанова про виконавчий збір в сумі 2361,78 грн. на користь держави, яка станом на 06.05.2020 року також боржником не виконана. Крім того зазначив, що в межах виконавчого провадження №62005467 арешт на майно боржника не накладався, а відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11 частини першої ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" або повернення виконавчого документу до суду на підставі ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів. Просив в задоволенні позову відмовити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача, державний виконавець Анущенко І.А., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 53697647 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в сумі 23617,76 грн. Під час вчинення виконавчих дій державним виконавцем Шевчуком В.В. було встановлено, що пенсію боржник не отримує, джерела отримання доходів відсутні, боржник не працює за цивільно-правовим договором, не має відкритих рахунків банківських установах, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, а також за боржником не зареєстроване будь яке нерухоме майно. Тому, державним виконавцем Шевчуком В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». 06.05.2020 року АТ КБ "Приватбанк" повторно подав заяву про відкриття виконавчого провадження та дублікат виконавчого листа по справі № 126/2437/16-ц і 07.05.2020 року нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62005467 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" 23617.76 грн. боргу. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників. Під час вчинення виконавчих дій було встановлено, що [PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ , який на даний час оголошено в розшук. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження №53697647 та № 62005467, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15.11.2016 року у справі № 126/2437/16-ц було задоволено повністю позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, що підтверджується копією вказаного рішення . Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13.05.2011 року в розмірі 23 617,76 грн. та судовий збір в розмірі 1378 гривень. За приписами ч. 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Відповідно до п.1 ч.1 статті 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною 3 статті 26 Закону передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунку боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження, тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. З матеріалів, оглянутого в судовому засіданні, виконавчого провадження № 53697647 встановлено, що 05.04.2017 року старшим державним виконавцем Есаульцевою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53697647 про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ "Приватбанк" та постанову про стягнення виконавчого збору . 30.05.2017 року державним виконавцем Шевчуком В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) . Позивач вважає, що при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону державний виконавець, у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону, мав вирішити питання про зняття арешту з усього майна боржника, а тому звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.4,5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, в судовому засіданні встановлено, що 29.04.2020 року АТ КБ "Приватбанк" повторно звернувся до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький) з заявою про відкриття виконавчого провадження та дублікатом виконавчого листа № 126/2437/16-ц, а 07.05.2020 року державним виконавцем Анущенко І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62005467 та проведені виконавчі дії з метою встановлення наявності у боржника майна та грошових коштів, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 62005467. З матеріалів виконавчих проваджень №53697647 та № 62005467 вбачається, що постанова про накладення арешту на майно боржника державним виконавцем не виносилася і, відповідно, арешт не накладався. Разом з тим, представник відповідача повідомила, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження відомсті про боржника були внесені до Єдиного реєстру боржників. Відповідно до частини 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до частини 7 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Положення №2432/5), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2015 №614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2015 за №478/26923. Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Реєстр рішень, виконання яких гарантується державою, - складова частина Системи, в якій здійснюється облік рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризація заборгованості за цими рішеннями та їх передача до органу Казначейства. Згідно з пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру. Згідно з п.15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, при надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Згідно з пунктом 6 розділу Х Положення №2432/5 Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: - про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України Про виконавче провадження; - про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження; - про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання. Таким чином, пунктом 7 ст. 9 Закону, а також п. 6 Розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників. Реалізація іншого механізму наповнення Єдиного реєстру боржників та/або вилучення з нього інформації, нормативними документами не передбачена. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем арешт на майно позивачки не накладався, а позивач була внесена до Єдиного реєстру боржників, однак рішення суду про стягнення з неї на користь АТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 23617,76 грн. не виконала, виконавче провадження №62005467 на даний час не закінчено та виконавчий лист стягувачу з підстав передбачених п.1,3,11 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження " не повернуто . За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову [PERSON] до Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна, слід відмовити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed