Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху. 19 жовтня 2018 року позивачем на виконання вимог вказаної ухвали надано належним чином оформлену позовну заяву, якою, з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 24 жовтня 2019 року, просила визнати громадянина [PERSON] , [INFO] батьком доньки [PERSON] , [INFO] ; Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , народилася у місті Кропивницькому (Кіровограді) Кіровоградської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кіровоградській області Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №260 від 10.02.2012 року), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] - громадянина України; стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу ) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття доньки, а саме до [INFO] ; допустити рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання; стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати понесені в зв"язку з проведенням експертизи в розмірі 7 614 грн. 00 коп. Вимоги мотивує тим, що 29 травня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зроблено актовий запис №232 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 11 березня 2011 року шлюб між ними розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №52. Від шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис №260 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідач є її батьком, але він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач їй матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, так як говорить, що вона не його і він не зобов`язаний її утримувати, відповідач працездатного віку (а.с. 22-23, 140). Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 25). 24 січня 2019 року представником відповідача, через канцелярію суду, подано відзив на позовну заяву, вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити та стягнути понесені відповідачем судові витрати, у зв"язку з розглядом справи. Вказала, що 11 березня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Приблизно за 3 місяці до розірвання шлюбу, а саме з кінця 2010 року відповідач з позивачем припинили фактичні шлюбні відносини: не проживали разом, не вели спільного господарства та не мали статевих стосунків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у позивача [INFO] народилася дитина, яка з огляду на викладене вище не може бути біологічною дитиною відповідача. До матеріалів справи позивачем додано акти (показання свідків) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які, на її думку підтверджують факт батьківства. Але надані акти містять інформацію про те, що позивача та відповідача у період з квітня 2011 року по січень 2012 року бачили разом в районі [ADDRESS] . Разом з тим, свідки не вказують, з якою періодичністю їх бачили, чи проживали вони фактично разом та за якою адресою, чи мали вони між собою статеві стосунки та ймовірні дати таких відносин. Крім того, відповідач взагалі не пам`ятає таких людей в колі свого спілкування, що ставить під сумнів їх доводи. Протягом зазначеного свідками періоду відповідач фактично проживав у селі Велика Чечеліївка Новгородківського району Кіровоградської обл., про що міститься відмітка в його паспорті та переїхав до м. Кропивницького у листопаді 2012 року, де і був фактично зареєстрований з моменту переїзду. Крім того, позивач зазначає про те, що відповідач інших утриманців не має. Але на утриманні у нього знаходиться його донька [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що надає копію свідоцтва про народження та його дружина, яка наразі доглядає за дитиною та не має доходу (а.с. 50-62). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2019 року призначено по справі судово- генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України (м. Київ, вул. Володимирська, 15) (а.с. 73, 74-75). Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2019 року клопотання судового експерта Лазаренко О.Є. -задоволено. Вважати по справі №404/6194/18 (номер провадження 2/404/3249/18) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання дитини призначення судом 25.03.2019 року судово молекулярно-генетичної експертизи. Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , з`явитись для відбору біологічних зразків (буквального епітелію) до Київського НДЕКЦ МВС України за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 15, 27 травня 2019 року з 14:00 год. до 15:00 год. При собі мати документи, що посвідчують особу з їх копіями (паспорт, свідоцтво про народження дитини), а також грошові кошти для оплати проведення експертизи в сумі 7 614,00 грн. або оплаченим рахунком (а.с. 90-91). Судом 08.07.2019 року отримано висновок експерта №10-679 від 20 червня 2019 року, в зв"язку з чим ухвалою суду від 10 липня 2019 року поновлено провадження у справі (а.с. 94-110, 112). Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2019 року, за клопотанням сторони позивача, залучено до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 144). 18 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с. 160-161). В судове засідання позивач, її представник, подали заяву про зменшення заявлених вимог щодо визначеного розміру аліментів та просили стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку(доходу) на утримання доньки. Розгляд справи провести у їх відсутності та просили зняти питання виклику в судове засіданні свідків ( а.с. 175-176). Відповідач, його представник в судове засідання також подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, визнання позову щодо встановлення батьківства та стягнення з нього на утримання доньки аліментів в розмірі 1/6 частки , а також стягнення судових витрат ( а.с. 177). Третя особа- Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), її представник в судове засідання не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, через канцелярію суду, надала заяви про розгляд справи у їх відсутності, заперечень не має, задоволення позовних вимог залишила на розгляд суду. Зазначила, що в архіві відділу зберігається актовий запис про народження №260 від 10.02.2012 року, складений на [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька записані за заявою матері. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , з наступного. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, з`ясовано, що 29 травня 2010 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зроблено актовий запис №232 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №52 від 11 березня 2011 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища йому- [PERSON] , їй [PERSON] (а.с. 9). [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2012 року, актовий запис №260. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 7). На час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач батьком дитини себе не визнавав, тому в свідоцтві про народження доньки запис про батька вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За клопотанням сторони позивача призначалася відповідна експертиза. При цьому встановлено, що згідно висновку експертів Київського НДЕКЦ МВС України судово молекулярно-генетичної експертизи №10-679 від 20.06.2019 року, питання "Чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ?" буде вирішене в аспекті біологічного батьківства з ймовірністю його підтвердження. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999999996%. [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] .. Ймовірність даної події складає 99,999999999996% (а.с. 95-99). Після отримання висновку судової експертизи, сторона відповідача визнала позов. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності з ч. 2 п. 3 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно статті 128 цього ж Кодексу, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до статей 263, 265 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово молекулярно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо визнання батьківства та про внесення змін до актового запису є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи. Разом з тим, принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, з дня народження дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] , відповідач матеріально не допомагає та ухиляється від цього обов`язку. В судовому засіданні позовні вимоги, які були позивачем зменшені щодо розміру аліментів визнав. Офіційно працює, отримує заробітну платню, перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку , що і вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України, суд стягує також з відповідача на користь позивача- 704,80 грн. внесеного нею (за подачу позову щодо визнання батьківства) судового збору (а.с. 1), та 7 614,00 грн. на відшкодування витрат, пов"язаних із проведенням судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 139); на користь держави стягує з відповідача- 704,80 грн. судового збору (при вирішенні питання стягнення аліментів), та рішення суду, в частині стягнення аліментів, допускає до негайного виконання, але у межах платежу за один місяць( ст. 430 ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved