Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання за ним права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , що позначений на плані під літерою «А», загальною площею 56,6 м.кв., житловою площею 22,5 м.кв., та складається із: веранди, площею 11,1 м.кв., кухні, площею 15,9 м.кв., кімнати, площею 22,5 м.кв., санвузла, площею 7,1 м.кв., а також належні до нього господарські будівлі та споруди: стайню під літерою «Б», оборіг під літерою «В», погріб під літерою «Г», навіс під літерою «Д», майстерню під літерою «Е», вбиральню під літерою «Ж», криницю під №1, огорожу під №2; земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0646, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області; земельну ділянку, площею 0,5100 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0645, цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с.Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області; земельну ділянку, площею 0,0900 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0647, цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок та житлового будинку. Своє право на прийняття спадщини після смерті бабусі він реалізував, звернувшись своєчасно із заявою про прийняття спадщини, однак йому в оформленні спадкових прав на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки, розташовані в с. Кривопілля, Верховинського району було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно. Однак переконаний, що на момент смерті вказаний будинок перебував у власності його бабусі, оскільки будинок було побудовано у 1966 році відповідно до чинного на той час законодавства та такий не являвся самочинним будівництвом. Крім цього, на той час державна реєстрація права власності на будинки у сільській місцевості не проводилася, і чинним законодавством такого обов`язку у власників не вимагалося. Щодо земельних ділянок, то право власності покійної [PERSON] на такі було оформлено у встановленому законом порядку та підтверджене Державним актом серія ІФ №012447 від 26.12.2002, однак такий було втрачено. Тому переконаний, що спірний будинок та земельні ділянки входять в об`єм спадкового майна після смерті [PERSON] , а оскільки він являється єдиним спадкоємцем за заповітом, то має право на визнання за ним права власності на дане майно, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 08 липня 2020 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити в підготовчому засіданні. Представник відповідача Кривільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, Стефурак Ю.Ю. в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову та завершення розгляду справи у підготовчому засіданні. Представник третьої особи, Відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Глусь І.І. проти задоволення позову не заперечила, подала заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.10), [PERSON] померла [INFO] у с Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, про що вчинено актовий запис від 06.08.2012 за №60. Як вбачається із заповіту від 04.06.1996 (а.с.52), [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла онуку [PERSON] , 1983 року народження, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати в день смерті і на що вона за законом матиме право. Як встановлено судом, позивач у встановленому законом порядку звернувся до Верховинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 49), на підставі чого 30.01.2013 було зареєстровано спадкову справу №54110987 (10-2013) (а.с.56). Як вбачається з листа-роз`яснення від 10.03.2020 №33/02-14 (а.с.57), у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно позивачу було відмовлено через відсутність підтверджуючих документів про право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Дійсно, як встановлено судом на даний час право власності на житловий будинок [ADDRESS] , ні за ким, в тому числі і за [PERSON] , не зареєстровано і свідоцтво про право власності на будинок не видавалося. Рішенням Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №54 від 12.11.2019, на підставі заяви [PERSON] , житловому будинку та господарським спорудам, присвоєно поштову адресу, а саме: [ADDRESS] (а.с.17). 20.03.2020 на житловий будинок [ADDRESS] позивачем виготовлено технічний паспорт (а.с. 18-22). Згідно представленого технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , та складається з: житловий будинок [ADDRESS] , що позначений на плані під літерою «А», загальною площею 56,6 м.кв., житловою площею 22,5 м.кв., та складається із: веранди, площею 11,1 м.кв., кухні, площею 15,9 м.кв., кімнати, площею 22,5 м.кв., санвузла, площею 7,1 м.кв., а також належні до нього господарські будівлі та споруди: стайню під літерою «Б», оборіг під літерою «В», погріб під літерою «Г», навіс під літерою «Д», майстерню під літерою «Е», вбиральню під літерою «Ж», криницю під №1, огорожу під №2. Будівлі були споруджені у 1966 році та завершені будівництвом. Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України "Про власність", який введено в дію з 15.04.1991. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що спірний будинок був належним чином набутий у власність покійною [PERSON] і на момент її смерті входив в об`єм спадкового майна. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. Разом з тим суд вважає, що в порядку спадкування до позивача перейшло право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, а не садиби, як про це зазначено у позові, оскільки за змістом ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком та господарськими спорудами. Однак предметом даного позову земельна ділянка, розташована під будинком, не являється. Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на ДБН А.3.1-3-94 та роз`яснення в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 №12/5-126, оскільки вказані положення регулюють правові механізми передачі в експлуатацію та власність збудованих житлових будинків до 05.08.1992, в той час як в даних правовідносинах встановлено факт набуття спадкодавцем спірного будинку у власність на момент введення в дію закону України «Про власність». Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що згідно з Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ІФ №012447 від 26.12.2002 (а.с.73) покійній [PERSON] належали на праві власності дві земельні ділянки, загальною площею 0,8500 га для обслуговування будівель та ведення підсобного господарства в с. Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області. Однак, такий державний акт був втрачений, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації, а саме газеті "Верховинські Вісті" (а.с.40). Позивачем [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.74-97), на підставі якої Відділом у Верховинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-ФІранківській області 29.05.2020, внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельні ділянки, загальною площею 0,8500 га, зокрема земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0646, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку, площею 0,5100 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0645, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку, площею 0,0900 га, кадастровий номер 2620885001:01:001:0647, цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: с. Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області. Власником таких земельних ділянок є на підставі Державного акту від 26.12.2002 серія ІІ-ІФ №012447 є покійна [PERSON] (а.с.28-40). Оскільки, правовстановлюючий документ, на підставі якого [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки, загальною площею 0,8500 га був втрачений, що підтверджується належними доказами, а тому суд вважає доведеним факт належності їй на момент смерті таких земельних ділянок. А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] прийняв спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від його волі, а тому позовні вимоги слід задовольнити. При цьому, з урахуванням положень ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки відповідач визнав повністю позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Outcome: approved