Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов вмотивований тим, що 12.08.2017 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу було набуто спільне майно, а саме автомобіль марки KIA "Sportag" вартістю 63 648 грн., який зареєстровано за відповідачем. На даний час вони припинили шлюбні відносини і сторони проживають окремо. Вона як співвласник автомобіля не має можливості ним користуватися, і оскільки така річ є неподільною, то погоджується на виплату їй компенсації вартості 1/2 частини автомобіля. В позовній заяві позивач просить суд визнати автомобіль марки KIA "Sportag" спільною сумісною власністю подружжя. В порядку поділу спільного майна подружжя виділити автомобіль марки KIA "Sportag" [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини у спільному майні подружжя у розмірі 31824 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представником позивача адвокатом Перегінець О.Г. подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов [PERSON] визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 12.08.2017 року у Хустському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 149 (а.с.7). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З Декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку подав [PERSON] за 2019 рік, вбачається, що [PERSON] задекларував у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» автомобіль марки KIA "Sportag" 2005 року випуску, датою набуття майна є 09.02.2019 року, вартість 63648 грн. (а.с.13-21). Згідно ч.2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відтак, оскільки спірний автомобіль придбано у період шлюбу, такий є неподільною річчю і позивач згідна на компенсацію їй вартості автомобіля, то пред`явлений [PERSON] позов ґрунтується на вимогах закону. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] повністю визнав позов, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, то суд приймає визнання позову відповідачем, що згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для його задоволення. Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається 07.12.2020 року між адвокатом Перегінець О.Г. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу та здійснює представництво прав та інтересів клієнта, в усіх цивільних справах, в тому числі й щодо поділу майна подружжя. Згідно розрахунку судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя становлять 5000 грн. Вказана сума була сплачена [PERSON] на користь адвоката Перегінець О.Г., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2/21 від 09.03.2021 року. А отже, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 судового збору сплаченого позивачем за пред`явлення позову у розмірі 454 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору у розмірі 454 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 681 грн, тобто на загальну суму 1135 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved