Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

01.07.2019 року позивач звернулась до суду із позовом у якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблено відповідний актовий запис № 1419, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Обгрунтовуючи вимоги тим, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство починаючи з січня 2014 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Спори щодо поділу спільного майна відсутні. Також позивач зазначає, що 24 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиціх у м. Севастополі видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Проте, дане свідоцтво не є дійсним в силу ч.ч. 2,3 ст .9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". 3 липня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання [PERSON] про визначення теритлоріальної підсудності позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у порядку статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Ухвалою Київського апеляційного суду у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ від 04 липня 2019 року підсудність цивільної справи з метою первинного звернення до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Дніпровський районний суд міста Києва. (а.с.12). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу визначено до розгляду суддею Астаховою О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. (а.с.18). Відповідачу був встановлений пятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк, відповідач відзив не подав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.26). Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2008 року зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблено відповідний актовий запис № 1419. (а.с.4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 24 червня 2014 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблено відповідний актовий запис №107, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.(а.с.5). Відповідно до ч.ч. 2.3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що сім`я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А відтак, позовні вимоги щоб надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] " також підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову в розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved