Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

04 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі виконавчого напису №7907, виданого 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінфорс" заборгованості в розмірі 9 520 гривень. Вона не отримувала будь-які кредити від ТОВ "Фінфорс" або від іншої особи на вказану суму, ніяких угод з відповідачем не укладала, від відповідача не отримувала повідомлень про наявність боргу. Приймаючи до уваги, що заборгованість не є безспірною, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості у розмірі 9 520,00 гривень; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень та судові витрати по справі. Позивач та її представник - адвокат Савченко С.А. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не надійшло, про дату розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не сповістив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи містять копію кредитного договору №577070-А від 07 червня 2019 року, укладеного між ТОВ "СС Лоун" та [PERSON] про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. За умовами кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом. Строк, на який надається кредит - 29 календарних днів. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі (шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника). Загальний розмір наданого кредиту 4 000 гривень, плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,5% в день. Кредит вважається наданим з моменту списання коштів з банківського рахунку кредитодавця в банківській установі, що його обслуговує, при перерахуванні грошових коштів на платіжну картку позичальника. Датою укладання договору є дата його підписання сторонами в електронній формі. Вказаний кредитний договір містить персональні дані [PERSON] , які збігаються з її даними, наданими суду: паспорт серії [NUMBER] , виданий Першотравенським МВ УМВС 21 вересня 1999 року, РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації. Електронний підпис позичальника здійснено одноразовим ідентифікатором /"691021"/. Згідно графіку платежів до кредитного договору №577070-А від 07 червня 2019 року строк кредиту становить 29 календарних днів, сума кредиту 4 000 гривень, проценти за користування кредитом 11,60, термін платежу 05 липня 2019 року, загальна сума, що підлягає сплаті 4 011,60 гривень. 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. був виданий виконавчий напис №7907, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №577070-А від 07 червня 2019 року, укладеним між ТОВ "СС Лоун", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінфорс", на підставі договору про відступлення прав вимоги №40071779-15 від 29 серпня 2019 року, на користь ТОВ "Фінфорс", далі іменоване як стягувач, заборгованості за кредитним договором №577070-А від 07 червня 2019 року; стягнення заборгованості проводиться за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року; сума заборгованості становить 9 520 гривень, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4 000 гривень, простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом - 3 540 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, відкрито ВП №61945116 та постановами від 29 квітня 2020 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно [PERSON] та на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до ч.1 ст.630 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За умовами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що врегульовано положеннями ст.1054 ЦК України. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Волевиявлення учасника правочину має бути: вільним та таким, що відповідає внутрішній волі. У разі, якщо воля суб`єкта правочину формувалася не вільно і не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним. Згідно ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частинами 6,11\~ст.11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію"\~передбачено,\~що відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом:\~надсилання електронного\~повідомлення особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону;\~заповнення формуляра\~заяви (форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі,\~що підписується\~в порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону;\~вчинення дій,\~що вважаються\~прийняттям пропозиції\~укласти електронний\~договір,\~якщо зміст\~таких дій\~чітко роз`яснено\~в інформаційній\~системі,\~в якій\~розміщено таку\~пропозицію,\~і ці\~роз`яснення логічно\~пов`язані з\~нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Як встановлено судом, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 15 квітня 2020 року на підставі наданих стягувачем документів, що підтверджували наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ "СС Лоун", правонаступником якого є ТОВ "Фінфорс", а саме: кредитного договору №577070-А від 07 червня 2019 року, укладеного в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суду сторонами не надано доказів того, що вказаний кредитний договір не укладався сторонами по справі, що він був оспорений позивачем шляхом звернення до суду з відповідними позовними вимогами, що вона зверталася до правоохоронних органів з приводу укладання даного кредитного договору від її імені, тощо. Тобто, суду, як і приватному нотаріусу, не було надано доказів, які б свідчили про те, що вказаний кредитний договір оспорений. Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін, що відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати слід залишити за останньою. Ухвалою Першотравенського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 26\~червня 2020\~року було\~задоволено заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про забезпечення позову; зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №7907, вчиненого 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості в розмірі 9 520,00 гривень по виконавчому провадженню, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, до розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, до розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.158\~ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, заходи забезпечення позову вживалися до розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову. Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду у вказаній цивільній справі.

Outcome: dismissed