Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Булкін" звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 1 вересня 2014 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON], який з 5 січня 2017 року припинив підприємницьку діяльність, було укладено дистриб"юторський договір № 1-11491, за умовами якого ТОВ "Торговий дім "Булкін" продавав продукцію, а відповідач купував її з метою подальшої реалізації. Посилаючись на те, що [PERSON] умови вищевказаного договору не виконав, позивач просить стягнути з нього заборгованість в сумі 53943,66 грн, пеню в розмірі 5017,33 грн та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання в сумі 557,79 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що товари за вказаним дистриб"юторським договором він не отримував, а акт взаємозвірки за період з 1 січня 2016 по 13 грудня 2016 року ним не підписувався. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ТОВ "Торговий дім "Булкін", виходячи з наступного. Судом встановлено, що 1 вересня 2014 року між ТОВ "Торговий дім "Булкін" (далі - Продавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (далі - Дистриб'ютор) було укладено дистриб'юторський договір № 1-11491 (далі - Договір). Відповідно до пункту 2.1. Договору Провадавець продає, а Дистриб'ютор купує кондитерські вироби ( далі - Продукція) з метою її подальшої реалізації . В частині фінансових зобов"язань, сторони визначили строк дії Договору до фактичного виконання таких зобов"язань ( пункт 12.1.) На виконання своїх договірних зобов'язань, Продавець, в період часу з травня по липень 2016 року, здійснив поставку Продукції Дистриб'ютору на загальну суму 96238,41 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Б0000474508 від 16 травня 2016 року на суму 62042,03 грн та № Б0000684712 від 12 липня 2016 року на суму 34196,38 грн. За умовами пуктів 8.3.5.,6.7., 6.8. Договору, Дистриб'ютор зобов"язаний сплачувати за поставлений товар у повному обсязі на поточний рахунок Продавця у безготівковій формі з відстрочкою платежу 14 календарних днів з дати поставки Продукції. Згідно акту взаємозвірки за період з 1 січня 2016 року по 13 грудня 2016 року, проведеної між ТОВ "Торговий дім "Булкін" та [PERSON] сума заборгованості відповідача за Договором становить 53943,66 грн. Доводи [PERSON] щодо неотримання Продукції зазначеної в товарно-транспортних накладних № Б0000474508 від 16 травня 2016 року та № Б0000684712 від 12 липня 2016 року, суд вважає неспроможними, оскільки після отримання вказаних товарів ( після 12 липня 2016 року), відповідачем було здійснено 5 платежів за вказану продукцію на загальну суму 39991,60 грн та повернення продукції на суму 346,79 грн. Вказана обставина підтверджується актом взаємозвірки за період з 1 січня 2016 року по 13 грудня 2016 року та меморіальними ордерами від 20 липня 2016 року, 3 серпня 2016 року, 4 серпня 2016 року, 8 вересня 2016 року та 19 жовтня 2016 року. Водночас, посилання [PERSON] щодо непідписання ним вищезазначеного акту взаємозвірки за період з 1 січня 2016 року по 13 грудня 2016 року, суд до уваги не бере, оскільки, за змістом пункту 6.9. Договору, Дистриб'ютор зобов"язаний направити на адресу Продавця підписаний акт взаємозвірки чи письмове заперечення щодо нього. Відсутність підписаного акту взаємозвірки чи письмового заперечення протягом 14 днів з дня його відправки Продавцем свідчить про згоду Дистриб'ютора з даними, зазначеними у ньому. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи правову природу укладеного між сторонами дистриб'юторського договору № 1-11491 від 1 вересня 2014 року, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки та купівлі-продажу. Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України). Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України). Згідно зі статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з пункту 2 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також на те, що доказів, які спростовують ці обставини і підтверджують погашення заборгованості, відповідач суду не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 53943,66 грн основного боргу позивачем доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов Договору у визначений строк оплату за поставлений позивачем товар в сумі 53943,66 грн не здійснив, отже за приписами частини 1 статті 612 ЦК України є таким, що прострочив виконання зобов'язання. Оскільки відповідачем допущено порушення зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару на підставі пункту 10.2. Договору позивачем здійснено нарахування пені в сумі 5017,33 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку. Пунктом 10.2 Договору зазначено, що у випадку прострочення оплати продукції Дистриб'ютор сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період невиконання зобов'язання, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Окрім цього, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання., позивачем здійснено нарахування 3% річних в сумі 557,79 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданих розрахунків. За змістом статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved