Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в розмірі 241 410 грн. 22 коп., яка виникла внаслідок порушення позичальником умов договорів позики від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018 укладених між Позивачем та Фермерським господарством "Надія", які були забезпечені договорами поруки від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018 укладеними між Позивачем та [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018 між [PERSON] та ФГ «Надія» було укладено договори згідно яких Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 19 200 грн. 00 коп., 23 069 грн. коп., 28 510 грн. 00 коп., 223 000 грн. 00 коп., 11 560 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. З метою забезпечення виконання зобов`язань було укладено Договори поруки від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018 за якими поручителем виступає [PERSON] . Позивач вказує, що сторони передбачили пунктами 3.1. вищевказаних договорів позики, передбачено, що у випадку неповернення зазначеної в п. І суми позики в зазначений у п.2.2 строк Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,3 % від суми позики за кожний день прострочення до дня її повернення Позикодавцю. Зазначає, що станом на день подачі позову, відповідачі ухиляються від сплати заборгованості, у зв`язку чим виникла заборгованість за період з 06.03.2019 по 11.11.2019 у розмірі 241410, 22 грн., що складається із: 6299,19 грн - сума 3% річних, 5190,76 - сума інфляційних втрат, 229920,27 - сума штрафу. Таким чином, посилаючись на положення ст. ст. 525, 526, 625, 1049, 1050, ЦК України просить стягнути вищенаведену суму заборгованості та сплачену суму судового збору в розмірі 2414,10 грн. Адвокат Демчук В.Г., який діє в інтересах відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що вказана позовна заява безпідставна, оскільки право [PERSON] нараховувати штраф за договором позики від 01 грудня 2017 року, 20 грудня 2017 року, 02 лютого 2018 року, 15 лютого 2018 року, 11 жовтня 2018 року припинилось після звернення до суду за позовом у справі №557/452/19 року, зокрема така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа №202/4494/16-ц. Окрім того, зазначив, що постановою Рівненського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року скасовано в частині стягнення 3% річних. Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважає, що у позові слід відмовити повністю. У відповіді на відзив, адвокат Денисюк О.І., яка діє в інтересах позивача, зазначала, що посилання на позицію, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа№202/4494/16-ц є недоцільним, оскільки в ній застосовувались інші норми матеріального права. Зазначила, що позичальник, станом на 05.03.2019, кошти не повернув по жодному з договорів позики. Адвокат Демчук В.Г. подав до суду заяву про уточнення відзиву, згідно якої, додатково зазначив, що пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. У зв`язку з встановленими у договорах поруки строків виконання основних зобов`язань, позичальником [PERSON] було пред`явлено письмові вимоги до поручителя за договорами поруки від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018, які датовані 13.07.2018, 14.08.2018, 07.09.2018, 09.11.2018. При цьому зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності до вимоги про стягнення неустойки. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 січня 2020 року, зупинено провадження у цивільній справі № 557/1832/19 за позовом [PERSON] до Фермерського господарства "Надія", [PERSON] про стягнення коштів за договорами позики, до набрання законної сили рішення у справі 557/452/19 за позовом [PERSON] до Фермерського господарства "Надія", [PERSON] про стягнення коштів за договорами позики. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2020 року, провадження по справі відновлено. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2020 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Адвокат Денисюк О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , позов підтримала та просила суд задовольнити, посилавшись на обставини які викладені в позові та у відповіді на відзив. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Представник Фермерського господарства "Надія" - адвокат Демчук В.Г. в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві та заяві про уточнення відзиву. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити частково зважаючи на таке. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 01 грудня 2017 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та Фермерським господарством «Надія» (надалі - Позичальник) було укладеного договір позики (надалі - Договір від 01.12.17), згідно п.1.1. якого Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 19 200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктами 2.1., 2.2. Договору від 01.12.17 р. передбачено, що Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 05.12.2017 року. Повернення зазначеної в договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом двох місяців по частинам (в розстрочку), але не пізніше 15.01.2018 р. Сума безпроцентної позики може бути повернута Позичальником достроково. Відповідно до п. 3.3. Договору від 01.12.17 р. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором додатково укладається договір поруки. 01 грудня 2017 року між [PERSON] (надалі - Поручитель) та [PERSON] (надалі - Кредитор) було укладеного Договір поруки, відповідно до п. І якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Фермерським господарством «Надія», код ЄДРПОУ 32923030 (надалі - Боржник), свого обов`язку за договором позики, укладеним між Кредитором і Боржником О 1.12.2017 р. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. В разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків (п.2 договору поруки від 01.12.17 р.). 20 грудня 2017 року між Позикодавцем та Позичальником було укладеного договір позики (надалі - Договір від 20.12.17), згідно п.1.1. якого Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 23 069 (двадцять три тисячі шістдесят дев`ять) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктами 2.1., 2.2. Договору від 20.12.17 р. передбачено, що Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 15.01.2018 року. Повернення зазначеної в договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом місяця по частинам (в розстрочку), але не пізніше 15.02.2018 р. Сума безпроцентної позики може бути повернута Позичальником достроково. Відповідно до п. 3.3. Договору від 20.12.17 р. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором додатково укладається договір поруки. 20 грудня 2017 року між Поручителем та Кредитором було укладеного Договір поруки, відповідно до п.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Фермерським господарством «Надія», код ЄДРПОУ 32923030, свого обов`язку за договором позики, укладеним між Кредитором і Боржником 20.12.2017 р. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. В разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків, п.2 договору поруки від 20.12.17. 02 лютого 2018 року між Позикодавцем та Фермерським господарством «Надія» було укладеного договір позики (надалі - Договір від 02.02.18), згідно п.1.1. якого Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 28 510 (двадцять вісім тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктами 2.1., 2.2. Договору від 02.02.18 р. передбачено, що Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 03.02.2018 року. Повернення зазначеної в договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом місяця по частинам (в розстрочку), але не пізніше 10.03.2018 р. Сума безпроцентної позики може бути повернута Позичальником достроково. Відповідно до п. 3.3. Договору від 02.02.18 р. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором додатково укладається договір поруки. 02 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] (Кредитор) було укладеного Договір поруки, відповідно до п.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Фермерським господарством «Надія», код ЄДРПОУ 32923030 (надалі - Боржник), свого обов`язку за договором позики, укладеним між Кредитором і Боржником 02.02.2018 р. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. В разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків, п.2 договору поруки від 02.02.18. 11 жовтня 2018 року між [PERSON] (Позикодавцем) та Фермерським господарством «Надія» (Позичальником) було укладеного договір позики (надалі - Договір від 11.10.18 р.), згідно п.1.1. якого Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 223 000 (двісті двадцять три тисячі) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктами 2.1., 2.2. Договору від 11.10.18 р. передбачено, що Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 11.10.2018 року. Повернення зазначеної в договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом 14 днів по частинам (в розстрочку), але не пізніше 21.11.2018 р. Сума безпроцентної позики може бути повернута Позичальником достроково. Відповідно до п. 3.3 Договору від 11.10.18 р. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором додатково укладається договір поруки. 11 жовтня 2018 року між [PERSON] (надалі - Поручитель) та [PERSON] (надалі - Кредитор) було укладеного Договір поруки, відповідно до п. І якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Фермерським господарством «Надія», код ЄДРПОУ 32923030 (надалі - Боржник), свого обов`язку за договором позики, укладеним між Кредитором і Боржником 11.10.2018 р. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. 15 лютого 2018 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та Фермерським господарством «Надія» (надалі - Позичальник) було укладеного договір позики (надалі - Договір від 15.02.18 р.), згідно п.1.1. якого Позикодавець передає Позичальникові безпроцентну позику на суму 11 560 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Пунктами 2.1., 2.2. Договору від 15.02.18 р. передбачено, що Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк до 10.05.2018 року. Повернення зазначеної в договорі суми позики може відбуватися за бажанням Позичальника протягом 90 днів по частинам (в розстрочку), але не пізніше 10.05.2018 р. Сума безпроцентної позики може бути повернута Позичальником достроково. Відповідно до п. З.З. Договору від 15.02.18 р. в забезпечення виконання зобов`язань за даним договором додатково укладається договір поруки. 15 лютого 2018 року між [PERSON] (Поручителем) та [PERSON] (Кредитор) було укладеного Договір поруки, відповідно до п. І якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Фермерським господарством «Надія», код ЄДРПОУ 32923030 (надалі - Боржник), свого обов`язку за договором позики, укладеним між Кредитором і Боржником 15.02.2018 р. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. В разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків (п.2 договору поруки від 15.02.18 р.). Сторони передбачили, що в разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків (п.2 договору поруки від 11.10.18 р.). Судом встановлено, що на підтвердження виконання зобов`язання за договорами позики від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018 [PERSON] - керівник ФГ «Надія» підписував розписку у присутності свідка [PERSON] , якими підтверджував отримання коштів в якості позики ( а.с. 103, 104, 105, 106, 107). Грошові кошти в сумі 19 200,00 грн. були передані [PERSON] 01.12.2017. Грошові кошти в сумі 23 069,00 грн. були передані [PERSON] 20.12.2017. Грошові кошти в сумі 28 510,00 грн. були передані [PERSON] 02.02.2018. Грошові кошти в сумі 11 560,00 грн. були передані [PERSON] 15.02.2018. Грошові кошти в сумі 223 000,00 грн. були передані [PERSON] 11.10.2018. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року, стягнуто з Фермерського господарства "Надія" та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] грошові кошти за договорами позики в розмірі 488 547 (чотириста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 15 коп. та судові витрати по справі - сплачену суму судового збору в розмірі 4885 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 47 коп. Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року скасовано в частині стягнення 3% річних в сумі 4438 (чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 49 коп. Згідно постанови державного виконавця Гощанського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виконавче провадження, за виконавчим листом №557/452/19 від 12 травня 2020 року закінчено відповідно до п. 9 ст. ЗУ «Про виконавче провадження». Як вбачається з наданого [PERSON] розрахунку заборгованість за період з 06.03.2019 по 11.11.2019 становить 241410, 22 грн., що складається із: 6299,19 грн - сума 3% річних, 5190,76 - сума інфляційних втрат, 229920,27 - сума штрафу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із укладених між сторонами договорів позики, в них сторони передбачили, що у випадку неповернення зазначеної в п.1 договору суми позики в зазначений у п. 2.2. строк, позичальник сплачує штраф у розмірі 0,3% від суми позики за кожен день прострочення до її повернення позикодавцю( п. 3.1. вищенаведених договорів). Таким чином, стягнення 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 6299,19 грн суперечить положенням укладених між сторонами договорів, у яких вони погодили штрафну санкцію у вигляді 0,3% від суми позики за кожен день прострочення до її повернення позикодавцю, а відтак в цій частині позовні вимоги є безпідставними. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідач заявив про застосування позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. У зв`язку з із встановленими у договорах поруки строків виконання основних зобов`язань, позичальником [PERSON] було пред`явлено письмові вимоги до поручителя за договорами поруки від 01.12.2017, 20.12.2017, 02.02.2018, 11.10.2018, 15.02.2018, які датовані 13.07.2018, 14.08.2018, 07.09.2018, 09.11.2018. Таким чином нарахування штрафу за договорами позики обмежується наступними періодами: за договором позики від 01 грудня 2017 року - з 16 січня 2018 року до 15 січня 2019 року; за договором позики від 20 грудня 2017 року - з 16 лютого 2018 року до 15 лютого 2019 року; за договором позики від 02 лютого 2018 року - з 11 березня 2018 року до 10 березня 2019 року; за договором позики від 15 лютого 2018 року - з 11 травня 2018 року до 10 травня 2019 року; за договором позики від 11 жовтня 2018 року - з 22 листопада 2018 року до 21 листопада 2019 року. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності в частині щодо стягнення штрафу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Згідно розрахунку, наданого [PERSON] , інфляційне збільшення суми боргу в розмірі за період з 06.03.2019 по 11.11.2019 становить 5190,76 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення на його користь з відповідача суми інфляційних витрат за користування чужими грошовими коштами згідно ч.2 ст. 625 ЦПК України. Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 27.11.2019 (п. 49, справа №340/385/17, провадження № 14-495цс19). Так, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 30.11.2020 - відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України - гривня, а тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 51 гривню 91 копійку судового збору, що є пропорційним розміру задоволених вимог. Щодо витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про відмову в стягненні судових витрат в цій частині, оскільки сторона позивача не надала доказів щодо оплати послуг на правову допомогу.

Outcome: partial