Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом ,в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, нанесену внаслідок ДТП, в розмірі 9817,10 гривень, сплата за проведення оцінки матеріальних збитків 1000,00 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень. В обґрунтування свого позову вказав, що 03.12.2016 року о 14.40 годині в м. Кам'янське на перехресті вул. Харківська та вул.Дружби Народів, відповідач [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER], не вибравши безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням та виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Провина [PERSON] у скоєні цієї дорожньо-транспортної пригоди встановлена Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Для визначення суми грошових коштів, які необхідно витратити на відновлення та ремонт його автомобіля, він вимушений був звернутись до експерта товарознавця. 31.03.2017 року, згідно звіту №0018/03 від 31.03.2017 року, матеріальні збитки, нанесені відповідачем, в результаті дорожньо-транспортної пригоди складають 9817,10 грн. Внаслідок ДТП він поніс наступні матеріальні витрати: матеріальна шкода автомобілю 9 817 грн. 10 коп.; витрати на проведення оцінки матеріальних збитків 1000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору 640,00 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.46). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, про що вказала у заяві. Просить розглянути справу у її відсутність.(а.с.47). Третя особа - ПрАТ "СТ "Іллічівське" агенція м.Дніпро, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України ,суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, судом встановлено, що 03.12.2016 року о 14.40 годині в м. Кам'янське на перехресті вул. Харківська та вул.Дружби Народів, відповідач [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER], не вибравши безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням та виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.12.2016 року, [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.(а.с.4) Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ВАЗ 11193, реєстраційний номер [NUMBER], є позивач [PERSON]. (а.с.15). Відповідно до звіту по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 0018/03 від 31.03.2017 року нанесеного власнику автомобіля [NUMBER] вартість матеріального збитку становить 9817,10 гривень (а.с.5-16). За правилами ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухонебезпечних і вогненебезпечних, та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За даними полісу № АК/0827045 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обовязкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СТ "Іллічівське" агенція м.Дніпро на строк з 07.09.2016 року по 06.09.2017 року (а.с. 39). Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути завдану йому шкоду саме з відповідача [PERSON] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обовязок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобовязанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання - первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, і особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його або третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування. За правилами ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, з вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі викладеного вище, слід зазначити, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. В разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. (Правова позиція Верховного суду України у справі 6-2808цс15 висловлена у постанові від 20 січня 2016 року). А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування завданої позивачу [PERSON], майнової шкоди у розмірі 9817,10 грн., підлягають задоволенню повністю та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на проведення оцінки матеріальних збитків в розмірі 1000,00 грн., які підтверджені товарним чеком № 18 від 28.03.2017 року( а.с.26), суд також задовольняє вимоги в цій частині та стягує з відповідача 1000 грн. Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України повинні бути стягненні з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved