Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 14 травня 2017 р. між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом. 01.04.2018 р. о 13-35 год. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем, здійснив зіткнення з декількома автомобілями, а саме, «Шевролет Авео» д.н.з. [NUMBER] , «Джилі» д.н.з. [NUMBER] , «Хонда Цівік» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого їх було пошкоджено. Після скоєння ДТП, відповідач залишив місце ДТП та до того ж відмовився від огляду на стан сп?яніння, це встановлено виїздом аварійного комісара на місце ДТП, у якому відповідач також надав пояснення, в яких він повідомив про те, що останній зачепив ряд автомобілів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2018 р. по справі № 754/4645/18 та постанови від 04.07.2018 р. № 754/4646/18, вину відповідача в настанні ДТП встановлено. На виконання своїх зобов?язань, після аналізу всіх наданих документів страховик виплатив страхове відшкодування в загальному розмірі по трьом автомобілям, пошкодженим внаслідок ДТП в сумі - 28 591,67 грн. В судове засідання представник позивача не з?явився, в той же час надіслав на адресу суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений про час та місце розгляду справи був належним чином. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи. За даних обставин, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави II Розділу III ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2018 р. о 13-35 год. відповідач [PERSON] , рухаючись в м. Києві по вул. Бальзака, 34/51 та керуючи автомобілем «Чері Амулет» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , при цьому залишив місце ДТП. Крім того, 01.04.2018р. рухаючись по вул. Бальзака, 2-Б о 13-55 год. відповідач [PERSON] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з припаркованими автомобілями «Джилі» д.н.з. [NUMBER] , яким керує [PERSON] та автомобілем «Хонда Цівік» д.н.з. [NUMBER] , яким керує [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2018 р. по справі №754/4645/18 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст 124, 122-4 КУпАП та постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2018р. №754/4646/18 закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.32-34). Станом на день розгляду справи вищевказані постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27.04.2018 р. та від 04.07.2018р. набрали законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі Полісу №АК/3690832 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії полісу до 23.05.2018 р. включно. Відносини у сфері обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, врегульовані Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 6 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов?язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов?язок, він має підтвердити це документально. В той же час, відповідач не звернувся до страховика ТДВ СК "Альфа Гарант" із відповідним повідомленням про настання ДТП. 03.04.2018 р. до ТДВ СК "Альфа Гарант" звернулись водії пошкоджених автомобілів, а саме: [PERSON], [PERSON], та 17.05.2018р. - водій [PERSON] із повідомленнями про настання ДТП. 17.05.2018 р. дані особи звернулися із заявами про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В подальшому, позивачем ТДВ СК "Альфа Гарант" були здійнсені виплати на підставі розрахунків вартості матеріальних збитків завданих транспортним засобам, а саме: транспортного засобу «Хонда Цівік» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №ЦВ/18/0831 - на користь [PERSON] було здійснено страхове відшкодування в розмірі - 19000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № ID-106197 від 18.05.2018р.; транспортного засобу «Джилі» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №ЦВ/18/0823 - на користь [PERSON] було здійснено страхове відшкодування у розмірі - 6000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ID-106264 від 24.05.2018р. та транспортного засобу «Шевролет Авео» д.н.з. [NUMBER] , відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/18/1213 - на користь [PERSON] було здійснено страхове відшкодування у розмірі - 3591,6 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ID-107175 від 21.06.2018 р. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст.38 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. 12 липня 2018 р. позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивача не було повідомлено про настання страхового випадку у визначені законодавством строки, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у ДТП, у зв?язку з чим суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі - 28591,67грн., що становить суму здійсненої позивачем виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову ТДВ СК «Альфа-Гарант» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі наведеного та,

Outcome: approved