Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

26.06.2020 року адвокат Гаврилюк Т.А., яка діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , і земельних ділянок, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0385 га, для ведення садівництва, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка шляхом подачі до Другої Первомайської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті спадкодавця, однак постановою нотаріуса від 18.11.2019 року їй було відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця. Померлий спадкодавець був власником житлового будинку в [ADDRESS] , на підставі технічного паспорту, що відповідно до п. 42 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року, та рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.02.2020 № 83 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 10.01.2020 року " 32 "Про присвоєння адрес у місті Первомайську", а земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, та для ведення садівництва, площею 0,0385 га, розташованих по [ADDRESS] - на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 907669 і серії ЯЕ № 907670 від 03.10.2007 року, зареєстрованих в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010700200358 та за № 010700200359 відповідно. Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею є позивачка, оскільки їх син [PERSON] , відповідач по справі, хоча і був зареєстрований за місцем проживання померлого спадкодавця, однак за місцем реєстрації не проживав, заяв про прийняття спадщини не подавав, спадщину приймати не бажає. З урахуванням зазначених обставин представник позивачки просить визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність її довірительки, просила позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] у віці 58 років в с-щі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22. Ще за життя померлому [PERSON] належали: - житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить одноповерховий житловий будинок під літерою «А-Ж», загальною площею 146,50 кв.м., житловою площею 75,20 кв.м., який побудований і введений в експлуатацію в 1970 році, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 16.12.2019 року ТОВ "Архітектурно-будівельна компанія "Архсіті" (а.с. 11-14); - земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 4810400000:01:019:0007, розташованої по [ADDRESS] - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 907669 від 03.10.2007 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010700200358, що підтверджується копією акту та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.12.2019 року № НВ-4808205492019 (а.с. 17, 19-21); - земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,0385 га, кадастровий номер 4810400000:01:019:0008, розташованої по [ADDRESS] - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 907670 від 03.10.2007 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010700200359, що підтверджується копією акту та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.12.2019 року № НВ-4808205412019 (а.с. 18, 22-25). Згідно довідок виданих викононавчим комітетом Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 18.08.2019 року за №1135 та від 11.11.2019 року №1489 встановлено, що місце проживання [PERSON] було зареєстроване з 03.03.2011 року за адресою: [ADDRESS] по 06.02.2017 рік - знятий з обліку в зв`язку зі смертю. На день смерті [PERSON] за даною адресою зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] - [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Позивачка дійсно була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис складений Кам`яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області від 12.01.1974 року за № 3 (а.с. 6). Вказану спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, позивачка по справі. Їх син [PERSON] , який був зареєстрований за місцем проживання померлого спадкодавця, однак фактично проживав за адресою в [ADDRESS] , разом із своює родиною. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, спадщину приймати не бажає. Отже, єдиною спадкоємицею після смерті спадкодавця, яка бажає отримати спадщину, є позивачка. Проте, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказані житловий будинок та земельні ділянки, нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальних дій, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2019 року №1976/02-3 (а.с. 10). Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Як було встановлено в судовому засіданні власником спадкового майна, що підлягає спадкуванню був [PERSON] , який помер [INFO] . Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що позивачка має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO] , як спадкоємець за законом, оскільки проживала на час відкриття спадщини з померлим, що підтверджується матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Разом з тим, як слідує з постанови нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 18.11.2019 року №1976/02-3, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] , з підстав того, що відсутні правовстановлюючі документи на право власності спадкодавця на вказане сапдкове майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. У відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будинки, які побудовані до 05.08.1992 р. не потребують введення в експлуатацію, а відповідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджений наказом Мінрегіонбуду №95 від 19.03.2013 р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорта, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою по [ADDRESS] , був побудований в 1970 році. У відповідності до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14.02.2020 року №83 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 10.01.2020 року № 32 "Про присвоєння адрес у місті Первомайську" у зв`язку з виявленою технічною помилкою виконавчий комітет міської ради вирішив внести зміни до пункту 2 рішення виконавчого комітету від 10.01.2020 року № 32 "Про присвоєння адрес у місті Первомайську" виклавши його в наступній редакції: "2. Для визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом в судовому порядку, присвоїти адресу житловому будинку, загальною площею 146,50 кв.м., житловою площею 75,20 кв.м, побудованому [PERSON] (померлий, свідоцтво про смерть, сері [NUMBER] від 02.06.2011 року) в 1970 році, згідно запису в технічному паспорті, виконаному станом на 16.12.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельна компанія "Архсіті", який розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер 4810400000:01:019:0007, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №907669 від 03.10.2007 року - [ADDRESS] (а.с. 15-16). З листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючі документи відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. За таких обставин, суд вважає, що позивачкою доведено обставини викладені нею в позовній заяві щодо спадщини у вигляді вказаних житлового будинку та земельних ділянок для його обслуговування і садівництва, а отже, позивач [PERSON] має право на прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення садівництва. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, а також враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці (крім позивачки) заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали, відповідач по справі відмовився від прийняття спадщини і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а позивачка фактично прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за законом спадкового майна, яке належало [PERSON] . В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачкою на спадкове майно, яким являється житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення садівництва. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивачки на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивачки, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останньої на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved