Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачі в особі свого представника [PERSON] звернулись до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача на їх користь кошти за здійснені ними грошові перекази в розмірі 500 євро кожний, що еквівалентно 14405,90 грн., суму сплачено комісії 130,45 грн., кожним за переказ коштів, та сплачений судовий збір в сумі 726,83 гривень, посилаючись на те, що 15.01.2016 року позивачем [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відділенні Ощадбанку № 10026/018 за адресою пр. Науки, 4, м.Київ, було здійснено грошові перекази за системою «Золота Корона» в розмірі 500 євро кожний (всього 2500,00 євро) на ім'я [PERSON], Російська Федерація, що підтверджується квитанціями про прийняття готівки, квитанціями про оплату комісії та заявками та переказ грошових коштів, оформлені банківською установою. Проте, отримувач коштів при зверненні до відділення банку для отримання грошового переказу, вказаних коштів не отримав, та був повідомлений, що платежі відкликані. Позивачі вказують, що не відкликали здійснені ними платежі. При зверненні позивачів до відповідача для отримання пояснень, їм було повідомлено, що після отримання висновку в межах кримінального провадження, що розслідується Голосіївським районним управлінням поліції в м.Києві, буде вирішено питання про повернення коштів. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, подав письмові заперечення по справі. Зокрема представник відповідача посилався на те, що АТ "Ощадбанк" підставно вважає, що оскільки банкноти надані позивачами номіналом 200Євро були визнані національним банком України підробленими і вилучені з обігу, тому правові підстави для стягнення із банку грошових коштів на користь позивачів, відсутні. Вислухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 15.01.2016 року позивачем [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відділенні Ощадбанку № 10026/018 за адресою пр. Науки, 4, у м.Києві, було здійснено грошові перекази за системою «Золота Корона» в розмірі 500 євро кожний (всього 2500,00 євро) на ім'я [PERSON], Російська Федерація. Підтвердженням здійсненням операцій фізичними особами є квитанції про прийняття готівки, квитанції про оплату комісії та заявки та переказ грошових коштів, оформлені банківською установою. В той самий день, отримувач коштів [PERSON] повідомив, що йому надійшло смс повідомлення з запрошення отримати грошовий переказ. Проте, 18.01.2016 року, коли отримувач коштів звернувся до відділення банку в Російській Федерації за отриманням переказу, йому було повідомлено, що переказ відізваний. Проте, позивачі не відкликали його. 26.01.2016 року позивачі звернулись до АТ «Ощадбанк» з проханням повідомити підставу відкликання грошового переказу. АТ «Ощадбанк» надано відповідь на звернення фізичних осіб, з якої вбачається, що Голосіївським районним управлінням поліції в м. Києві порушено кримінальне провадження, а тому питання щодо повернення коштів буде вирішено після отримання висновку в межах кримінального провадження. Порядок і вимоги щодо здійснення банками касових операцій регулюється Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою Національного банку України від 01.06.2011 № 174. Відповідно до п. 5 розділу 1 Інструкції, Банк (філія, відділення) зобов'язаний: здійснювати касове обслуговування клієнтів на підставі договірних відносин через касу банку; забезпечувати оброблення готівки в операційній касі; забезпечувати контроль за платіжністю і справжністю банкнот (монет) під час приймання та оброблення готівки з використанням відповідного обладнання (приладів); визначати платіжність банкнот (монет) відповідно до вимог нормативно-правових актів та з використанням довідкової інформації, що надається НБУ, банками-емітентами або іншими уповноваженими установами; здійснювати операції лише з тими видами і номіналами банкнот іноземної валюти, які перебувають в обігу в країнах-емітентах або підлягають обміну в порядку, установленому банком-емітентом. Згідно п. 8 розділу 1 Інструкції, Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати: визначення справжності та платіжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти; обов'язкове приймання банкнот і монет на вимогу клієнта, у тому числі таких, що вилучаються з обігу Національним банком; своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів; своєчасну видачу клієнтам придатних до обігу банкнот (монет) національної та іноземної валюти, у тому числі лід час здійснення сплати платежів; документальне оформлення руху готівки національної та іноземної валюти в касі банку; систематичний аналіз стану надходжень і видачі готівки в національній та іноземній валюті; ідентифікацію клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Відповідно до розділу 4, п. 2.9. Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про знесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Банк (філія, відділення) приймає від клієнта плату за банківські послуги за окремим касовим документом (прибутковий касовий ордер або заява на переказ готівки), оформленим банком філією, відділенням). Отже, банк, здійснивши операцію по переказу грошових коштів, що підтверджується виданими документами (квитанції, заяви) здійснив ідентифікацію клієнтів та перевірку банкнот, проте, відкликав грошовий переказ і не повернув грошових коштів позивачам. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представника відповідача зазначає, що до завідувача операційного сектора ТВБВ №10026/018 - [PERSON], яка виконувала обов'язки менеджера по роботі з фізичними особами, звернулись позивачі для здійснення вказаної операції, та ними були надані 10 купюр номіналом 200,00 євро та 10 купюр номіналом 50,00 євро. Відповідно до п.4 Розділу 1 Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні» сумнівні банкноти (монети) - банкноти (монети), справжність або платіжність яких викликає сумнів, а також ті, що мають ознаки підроблення, до проведення їх дослідження та складання експертом (фахівцем) Національного банку України відповідного акта. Відповідно до Акту про дослідження сумнівних банкнот від 26.01.2016 року №71, складеного у відділі дослідження і захисту грошей та контролю за виготовленням бланків цінних паперів та документів Департаменту грошового обігу Національного банку України про те, що 26.01.2016 року проведено дослідження сумнівних банкнот номіналом 200 євро у кількості 9 шг., які вилучив працівник СП та ЗВЦ №4 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АГ «Ощадбанк» [PERSON] у ТВБВ №10026/018 (м. Київ, проспект Науки, буд.4) в особі [PERSON] згідно з довідкою від 16.01.2017 року №1, основні ознаки підроблення для всіх банкнот однакові. Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12016100010000447 від 20.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України. Статтею 57 ЦПК України визначено,що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення ждя ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Суд відхиляє заперечення відповідача з тих підстав, що банкноти передані позивачами були визнані підробленими та вилучені з обігу, а тому банк не повинен виконувати своїх зобов'язань. З даного приводу слід зазначити про те, що передані позивачами грошові кошти були прийняті для проведення операції, отримана комісія за її здійснення, а отже банк повинен виконати свої зобов'язання. Та обставина, що в подальшому НБ України були визнані передані АТ "Держощадбанк України" підробленими, не свідчить про те, що саме банкноти передані банку позивачами були визнані такими, а також не звільняє відповідача від виконання своїх зобов'язань. Враховуючи ту обставину, що відповідачем не виконано зобов'язання по переказу грошових коштів, вони підлягають поверненню. Станом на дату звернення з позовом до суду 500 євро (сума яка підлягала переказу однією особою) еквівалентна 14 405,90 (курс НБУ станом на 22.04.2016 складає 28,8118). Також, з огляду на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів стягненню з відповідача на користь позивачів підлягають судові витрати у розмірі 726,83грн. в рівних частках на кожного. На підстави вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі, ст.15,16, 509, 252, 526,612 ЦК України, , ст. 213-215, 208, 209 ЦПК України, Закону України «Банки і банківську діяльність» суд ,

Outcome: approved