Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 26 849,30 грн. та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 січня 2016 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ТзОВ "Рехау" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 001403/4002/0000024, предметом якого є страхування транспортного засобу "VW GOLF", державний реєстраційний номер [NUMBER]. 16.09.2016 року у м. Львів по вул. Зелена, відбулось дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "MAZDA CX9" державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Відповіднодо довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3016265434286010 та Постанови Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року по справі № 342/1064/16-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. ПрАТ "СК "Уніка" на підставі рахунку № А10031919 від 22.09.2016 року складеному ТзОВ "Алекс со" було складено страховий Акт № 00203198 на підставі якого ПрАТ "СК "Уніка" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 58 400,79 грн. Страхове відшкодування становить собою суму завданих страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в договорі страхування. Договором страхування передбачено франшизу 2 622,31 грн. Розрахунок страхового відшкодування: вартість ремонту - франшиза = 61 023, 10 грн. - 2 622, 31 грн. =58 400,79 грн. Відповідно до положення ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до ПрАТ "СК "Уніка" перейшло право на отримання від [PERSON], як винуватця ДТП , компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" згідно полісу АF/8220156. Користуючись правом, що забезпечене ст.ст.993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.27 ЗУ "Про страхування" відповідач повинен сплатити ПрАТ "СК "Уніка" різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна в наслідок дій винуватця ДТП, при вищенаведеній ДТП, та сумою, що підлягає сплаті у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт". 16.03.2017 року ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" сплатила на користь позивача відшкодування у розмірі 31 551, 49 грн. , а страховий стандарт 58 400, 79 грн., отже з відповідача слід стягнути борг в сумі 26 849,30 грн. Учасники справи, їх представники в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача до суду поступило клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі доказами; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якого згідно повідомлення виконкому Рашківської сільської ради Городенківського району №272/02.2-10 від 22.10.2018р., - с. Якубівка вул. Франка,12 Городенківського району Івано-Франківської області, - в судові засідання ризначені по справі на 22.11.2018р., 19.12.2018р. та 03.01.2019р. не з'явився із невідомих суду причин. Про виклик в судові засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Поштові конверти з судовою повісткою про виклик в судове засідання поверталися до суду без вручення з відміткою " за закінченням встановленого строку зберігання" та « повертається адресат відмовився». Клопотання про відкладення розгляду справи 03.01.2019 р. від [PERSON] не надходило, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та перевіривши їх в сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 16.09.2016 року о 17 год. 30 в м. Львів по вул. Зелена, 299 [PERSON] керував транспортним засобом марки "MAZDA CX-9", д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зупинився попереду. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року в справі № 342/1064/16-п (провадження 3/342/195/2016), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «"Volkswagen Golf"», номерний знак д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Судом встановлено, що згідно копії страхового акту № 00203198 на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Volkswagen Golf"», номерний знак д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] був застрахований згідно договору страхування 001403/4002/0000024 від 26.01.2016р., страхователь - ТзОВ «Рехау». У зв'язку з чим, 16.11.2016р. ТОВ «Рехау» звернулося з проханням до ПАТ «СК «Уніка» здійснити страхові відшкодування по укладеному Договору добровільного комплексного страхування на транспорті (КАСКО) № 001403/4002/0000024 від 26.01.2016р. Відповідно до копії Наказу ПрАТ «СК «Уніка» № 00203198/ЕК від 14.12.2016 року «Про виплау страхового відшкодування ТзОВ «Рехау» в зв'язку з настанням страхового випадку 16.09.2016 року з автомобілем «Volkswagen Golf"», номерний знак д.н.з. [NUMBER], який належить ТзОВ «Рехау» і на підставі договору страхування № 001403/4002/0000024 від 26.01.2016р. наказано виплатити ТзОВ «Рехау» страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитків в розмірі 58 400,79 наступним чином: 58 400,79 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок страхувальника; юридичному управлінню вжити заходів щодо стягнення суми відшкодування у порядку регресу з [PERSON]. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Копією платіжного доручення № 045311 від 20.12.2016 року доводиться, що ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 58 400,79 грн. на підставі складеного страхового Акту № 00203198. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим. 2. Регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди. Таким чином, регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред'явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов'язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов'язанні. Отже, зважаючи на викладене, в цьому конкретному випадку відбувся перехід до позивача (ПрАТ «СК «Уніка») після виплати страхового відшкодування потерпілому за договором майнового страхування від останнього прав кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто саме положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Так, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" згідно полісу АF/8220156. 16.03.2017 року ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" сплатила на користь позивача відшкодування у розмірі 31 551, 49 грн., а страхова виплата становить 58 400, 79 грн., отже з відповідача слід стягнути борг в сумі 26 849,30 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved