Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В позові зазначила, що є матір'ю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року по 13 листопада 2002 року. З червня 2000 року вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Одночасно з розірванням шлюбу суд встановив, що після розлучення неповнолітній син залишиться проживати з нею, а батька зобов'язано сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини. Однак, заяви про відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню з відповідача аліментів на сина вона не подавала. Зазначила, що в період з вересня 2008 року по 25 березня 2010 року щодо [PERSON] було порушено більше десяти кримінальних справ за ознаками вчинення ним злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 28.12.1960р.), які були об'єднані в одне провадження, а з 23 жовтня 2008 року по 15 лютого 2010 року він перебував у розшуку. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.06.2010 року в справі № 1-П-202 провадження в кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ст.ст.358, ч. 2, 358 ч.З КК України (1960р.) закрито, його звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, а заявлені банками позови залишені без розгляду. В ході досудового розслідування та в суді обвинувачений [PERSON] своїм місцем проживання вказав с. Великий Кучурів Сторожинецького району, однак там він зареєстрований не був. Вказала, що в грудні 2012 року в провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці знаходилася цивільна справа за позовом ПАТ "ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення заборгованості і відповідна [PERSON] викликали до суду через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" (додається). Чи зверталися з подібними позовами інші банки мені невідомо. З часу припинення шлюбних відносин, тобто з червня 2000 року, і до цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, життям свого сина не цікавиться, участі у вихованні і матеріальному утриманні дитини не приймає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання у школі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, що свідчить про те, що він без поважних причин самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина, ні зі мною, ні з сином не спілкується, своє місце проживання та перебування від них приховує, за місцем реєстрації відсутній, а його телефонні контакти невідомі. Така умисна поведінка і байдужість батька до своєї дитини, не обумовлена ніякими поважними причинами, негативно впливає на психологію і на формування характеру дитини і свідчить про стійке ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, що згідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Син не знає свого батька, оскільки виховується без нього з тримісячного віку. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується характеристикою, виданою адміністрацією Чернівецької гімназії № 7, де син навчається з 2006 року року, з якої вбачається, що батько дитини за весь період навчання жодного разу не відвідував школи, не спілкувався з педагогами, не брав участі у шкільному життя сина. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради в інтересах дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO] у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків. Просить позбавити [PERSON]батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч.9 ст. 74 ЦПУ України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач повідомлений про слухання справи шляхом поміщення об'яви про день, час та місце розгляду справи в газеті "Буковина" № 38 від 15 вересня 2017 року. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи без самостійних вимог - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великокучурівської сільської радив судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, а саме те, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати їх до самостійного життя, тощо. Згідно вимог ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року по 13 листопада 2002 року. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір*ю та перебуває на її утриманні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Великокучурівської сільської радивід 09 серпня 2016 року [PERSON] вихованням свого сина [PERSON] не займається. Дитина проживає з матір*ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] на протязі тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, тобто не виконує свого батьківського обов*язку щодо виховання та розвитку сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що відповідач повністю ухилився від виховання та матеріального утримання своєї дитини, чим грубо порушив вимоги ст.ст. 150, 155 СК України, які вимагають від батьків виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, суд з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved