Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частини реконструйованого житлового будинку літ"А-1" загальною площею 94,3 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м, який складається з житлових кімнат 1-3 площею 12,3 кв.м,1-4 площею 20,4 кв.м,1-6 площею 15,1 кв.м, кухні 1-1 площею 13,7 кв.м,1-2 площею 11,3 кв.м,санвузлу 1-5 площею 2,7 кв.м,ванної 1-7 площею 6,2 кв.м,коридору 1 площею 12,6 кв.м з прибудовами літ."а",літ „а-1", який розташований в [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області. Позивачка по зустрічному позову [PERSON] звернулася з зустрічним позовом ,в якому просить визнати за нею право власності на реконструйований житловий будинок лат"А-1" загальною площею 94,3 кв.м, житловою 47,8 кв.м, який складається з житлових кімнат 1-3 площею 12,3 кв.м,1-4 площею 20,4 кв.м,1-6 площею 15,1 кв.м,кухні 1-1 площею 13,7 кв.м,1-2 площею 11,3 кв.м, санвузлу 1-5 площею 6,2 кв.м, коридору площею 12,6 кв.м, який розташований в [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області. В подальшому позивачка по зустрічному позову доповнила заявлені позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будимнку під літ. „Б-1" загальною площею 60,10 кв.м, житловою площею 24,90 кв.м, на 1/3 частину житлвого будинку під літ."В-1" загальною площею 36,80 кв.м, житловою площеюю 21,20 кв.м, розташованих в [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області. В судовому засіданні позивачі по основному позову [PERSON], [PERSON] і їх представники [PERSON], [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили його задовольнити. Пред"явлені зустрічні позовні вимоги не визнали, заперечували в задоволенні позову, посилаючись на їх безпідставність і необгрунтованість. Позивачка по зустрічному позову [PERSON] і її представник [PERSON] повністю підтримали заявлені і доповнені позовні вимоги і просили їх задовольнити. Позивачі по основному позову і їх представники [PERSON], [PERSON] в обгрунтування заявлених позовних вимог пояснили, що 27.09.1991 року їх мати [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 14,9 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області. 13.07.2001 року їх мати одружилася і змінила прізвище на [PERSON]. За життя їх матір"ю придбаний житловий будинок був реконструйований. Після реконструкції цей житловий будинок на плані позначений літ.А-1 з прибудовами літ."а", літ „а-1" загальною площею 94,3 кв.м, житловою площею 47,8 кв.м і складається з житлових кімнат 1-3 площею 12,3 кв.м, 1-4 площею 20,4 кв.м, 1-6 площею 15,1 кв.м, кухні 1-1 площею 13,7 кв.м,1-2 площею 11,3 кв.м, санвузлу 1-5 площею 2,7 кв.м, ванної 1-7 площею 6,2 кв.м, коридору 1 площею 12,6 кв.м. 21.04.2003 року їх мати померла. Спадкоємцями за законом є її діти: [PERSON] [PERSON], [PERSON] Після смерті матері кожен із них успадкував по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,2684 га, яка розташована в [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом та здійснили реєстрацію цих свідоцтв. Отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок не можуть, оскільки після реконструкції будинку їх мати документально не встигла його оформити. Крім того, за життя матері за її згодою, так і після її смерті на земельній ділянці, що ними успадкована були збудовані нові інші житлові будинки, господарські споруди, старі споруди були реконструйвані. Для узаконення цих новобудов та реконструйованих споруд ними було подано декларацію про готовність об"єктів до експлуатації, яка зареєстрована в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 10.09.2013 року. Згідно декларації в експлуатацію прийнято як нові житлові будинки, господарські будівлі, а також реконструйований житловий будинок з господарськими спорудами, що був реконструйований матір"ю. Також було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлових будинків і було встановлено їх готовність до експлуатації. Однак здійснити державну реєстрацію їх не можуть, так як відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на реконструйований об"єкт- на житловий будинок літ „А-1" з прибудовами. Крім того, відповідачкою [PERSON] визнається те, що житловий будинок літ"А-1", який в 1991 році був придбаний їх матір"ю, а не визнається,що в подальшому нею був реконструйований. Реконструкція житлового будинку літ."А-1" з прибудовами літ."а", літ „а-1" здійснена на відведеній земельній ділянці за її цільовим призначенням, за відсутності істотних порушень будівельних норм і правил, та у зв"язку з прийняттям в експлуатацію реконструйованого об"єкту, просять визнати за ними та відповідачкою право власності по 1/3 частині на цей реконструйований будинок, оскільки іншим шляхом це здійснити не можуть. Відповідачка [PERSON] і її представник [PERSON] пред"явлені позовні вимоги не визнали, заперечували у задоволенні позову, та пояснили, що дійсно мати відповідачки придбала у 1991 році житловий будинок з верандою загальною площею 23.1 кв.м, літню кухню і 4 сараї.За життя мати фактично знесла старі будови і побудувала нові. Відповідно до матеріалів Генічеського БТІ мати за життя дійсно перебудувала придбаний житловий будинок і можливо в 1993 році, як стверджують позивачі. Однак їх стверження суперечить тому, що в 2002 році їх мати [PERSON] зверталася до Генічеського БТІ з заявою про проведення інвентаризації її будов. При проведені інвентаризації в 2002 році було встановлено, що замість старих будов самовільно збудовані були: жилий будинок „А", сені, жилий будинок „Е",жилий будинок „Т", сараї „В,Г,Ж,І,М,Н" ,навіс „К", гараж „П", тамбур „г", душеві, що підтвержується схемою земельної ділянки і актом від 13.11.2002 року. Житловий будинок „А" був так перебудований, що збілишилася загальна його площа, яка складала на момент інвентаризації 82 кв.м, а жила 51 кв.м. Після проведеної інвентаризації в кінці 2002 року в даний перебудовий будинок вселила її мати, в інші будинки були вселені позивачі по справі, а сама поїхала проживати до свого чоловіка [PERSON] в м.Кривій Ріг Дніпропетровської області. В квітні 2003 року мати померла. Однак при складені технічного паспорту Генічеським БТІ та проведеною експертизою експертом [PERSON] в 2013 році, висновок якої надали позивачі по справі для оформлення декларації про реконструкцію житлового будинку „А" вияснилося, що в 2002 році по 2013 рік розміри даного житлового будинку, а саме розташування жилих кімнат та нежилих приміщень змінилося ніж ті які були за життя матері, а саме збілишилася загальна площа житлового будинку до 94,3 кв.м, стало дві кухні, один коридор, зменьшився розмір санвузла, з"явилася ванна. Все це свідчить про те, що проживаючи в житловому будинку „А" вона фактично здійснила перебудову. Дані обставини підтвержуються доповненням до звіту експерта [PERSON] від 05 червня 2015 року та змінами здійсненими в технічному паспорті та актом перевірки дотримання вимог законодавства при здійсненні будівництва, на підставі якого була притягнута до адміністративної відповідальності. Також не відповідають дійсності стверження позивачів, що за згодою матері вони побудували для себе житлові будинки „Б" і „В". Відповідно до звіту експерта [PERSON], яка готувала документацію для складення декларації, а також технічного паспорту Генічеського БТІ, які маються в матеріалах справи дані будинки, а саме будинок „Б" побудований матір"ю в 1995 році, будинок „В" в 2000 році. На момент побудови даних будинків власником земельної ділянки, яка виділялась їй для будівництва і обслуговування житлового будинку, була їх матір і саме вона мала право здійснювати будівництво на даній земельній ділянці. Доказів того, що позивачі разом з матір"ю домовлялися про спільне будівництво даних будинків і що вони будуть співвласниками не надано, а відповідно ніяких законних прав на ці будинки позивачі не мають. Фактично їх матір за життя і на момент смерті не мала юридичних прав на збудовані житлові будинки і інші забудови, оскільки вони були збудовані самовільно, а продовжувала бути власником старого будинку, який придбала в 1991 році, у зв"язку з чим вважають, що позивачам необхідно відмовити в задоволені заявленого ними позову. Крім того, ще однією із підстав відмови в задоволені позову вважають те, що позивачі звернулися з позовом до суду з пропуском строку позовної давності. Дана обставина підтверджується наступним, їх матір померла в квітні 2003 року. Все своє майно вона заповіла своєму чоловікові [PERSON]. Після смерті матері , в цьому ж році [PERSON] звернувся з заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивачів і її. Після чого вони фактично розділили земельну ділянку і житлові будинки і кожен став проживати в самовільно збудованих будинках. В 2013 році вирішили узаконити їхні будинки, тому у вересні 2013 року одержали декларацію про готовність об"єктів до експлуатації, яка зареєстрована в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області. Згідно даної декларації будинки і прибудови прийнято в експлуатацію, але після декларації [PERSON], [PERSON] стали вимагати, щоб вона віддала кожному по 1/3 частину будинку, який фактично після смерті матері вона перебудувала та покращила житло-побудові умови, у зв"язку з чим змінилася конфігурація кімнат жилих і нежилих .Коли вона відмовила їм, вони звернулися до суду з позовом про визнання права власності на реконструйований житловий будинок в якому вона проживає. Оскільки будинки, в яких проживають відповідачі також побудувала їх матір і оскільки вони змінили своє рішення стосовно добровільного розподілу, звернулась також з зустрічним позовом. Треті особи без самостійних вимог Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Херсонській області, Реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області, Комунальне підприємство „Генічеське бюро технічної інвентаризації", Експерт з технічного обстеження будівель та споруд [PERSON] в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи. Позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] по зустрічному позову в обгрунтування заявлених позовних вимог пояснили, що у 1989 році [PERSON] мати позивачки і відповідачів придбала житловий будинок з прибудовами в [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області, який належав [PERSON] Однак куплений житловий будинок на себе не оформила, із-за того, що в неї було житло в с.Приозерне Генічеського району Херсонської області, тому придбаний будинок оформила на сина [PERSON].У 1991 році, коли здала жиле приміщення в с.Приозерному переоформила будинок на себе і стала в ньому проживати, а в подальшому знесла придбаний будинок „А" та побудувала самовільно новий загальною внутрішньою площею жилою 51,3 кв.м, також побудувала ще 2 жилих будинки „Б" і „В", в яких проживають [PERSON] і [PERSON] В кінці 2002 року повернулася додому із Росії і оскільки брат і сестра були забезпечені житлом, мати сказала, що житловий будинок „А" буде належати їй і вона може в ньому проживати, а вона, оскільки була в зарєстрованому шлюбі переїхала до чоловіка в м.Кривій Ріг. У квітні 2003 року мати померла. Після її смерті кожен з них проживав у своєму будинку. В подальшому будинок, в якому вона стала проживати почав руйнуватися, з"явилися тріщини, тому потрібно було здійснити ремонт, однак нею було прийнято рішення перебудувати будинок за свої кошти. Восени 2005 року знесла весь будинок зі старими стінами і побудувала новий, розширивши його до 96,8 кв.м, змінила планування у будинку, замість двох коридорів побудувала кухню збільшивши її розміри, а в 2008 році побудувала тамбур площею 13 кв.м. ,а в 2010 році частково здійснила реконструкцію частини кімнати переобладнавши її в санвузол, в якому спорудила ванну.Дане будівництво здійснювала самовільно. Всі три житлові будинки здані в експлуатацію, але реєстраційною службою не визнано декларацію законною, так як відсутні правові документи на всі будинки та прибудови, так як вони побудовані їх матір"ю. Оскільки будинки з прибудовами побудовані матір"ю на відповідній земельній ділянці, яка в даний час є власністю як її так відповідачів і згідно технічної експертизи відсутні істотні порушення будівельних норм і правил і згідно декларації прийняті в експлуатацію, тому вважає, що вона має право на 1/3 частину в даних житлових будинках.Посилання відповідачів, що будинки „Б" і „В" вони побудували самі є безпідставними і не обгрунтованими. Суд вислухавши пояснення сторін по основному і зустрічному позову, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. В ході розгляду заявленого основного позову і зустрічного судом встановлено, що 27.09.1991 року [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між нею і [PERSON] Згідно договору купівлі продажу [PERSON] придбала жилий будинок із шлако-бетона, критий шифером, жилою площею 14,9 кв.м і надвірні будови: сені, сарай саманний, сарай шлако-бетоний, два дощатих сарая, літню кухню і веранду до неї. Даний договір купівлі-продажу нотаріально був посвідчений Щасливцевською сільською радою Генічеського району Херсонської області.13.07.2001 року [PERSON], яка являється матір"ю позивачів і відповідачки по справі змінила прізвище на [PERSON], у зв"язку з тим, що уклала шлюб з [PERSON] Також судом було встановлено, що згідно технічної інвентаризації, яка була здійснена Генічеським БТІ 18.09.2002 року було встановлено, що всі будови, у тому числі і жилий будинок, які були на земельній ділянці [ADDRESS] в с.Генічеська Гірка на момент укладення договору купівлі-продажу були частково знесені та реконструйовані, що підтверджується довідкою Генічеського БТІ від 26.12.2003 року, схематичним планом присадибної ділянки по [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області складеної техніком Генічеського БТІ 13.11.2002 року, експлікацією до плану житлового будинку від 13.11.2002 року, де значиться зовсім інші будови, чим вказані в договорі купівлі продажу від 1991 року, а також загальна і житлова площа житлового будинку, кількість жилих кімнат і їх розташування. Також було встановлено, що всі забудови та їх реконструкція на земельній ділянці по [ADDRESS] були здійснені не одноразово, а поступово, а саме: в 1993-1995 році, 2005, 2009, 2010 році та самовільно. Сторони не заперечували, проти наявність даних змін, однак позивачі по основному позову стверджували, що реконструція житлового будинку позначений літ.А та господарських споруд була здійснена за життя їх матір"ю [PERSON] в 1993-1995 роках, а позивачка по зустрічному позову [PERSON] вказувала, що її матір"ю було дійсно рекоструйовано раніше придбаний в 1991 році будинок, було знесено господарські будівлі, а на їх місці її мати побудувала ще два нових будинки, в яких проживають позивачі по справі, і надвірні будови самовільно, а після смерті матері вона в 2005, 2009 і 2010 році здійснила також реконструкцію житлового будинку і господарських споруд, які розташовані за адресою [ADDRESS], що підтверджується звітом проведеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] від 23.08.2013 року та внесеними змінами до нього ,технічним паспортом, та матеріалами інвентарної справи, а саме оцінювальними актами, актом поточних змін складеним техніком Генічеського БТІ 13.11.2002 року,журналом зовнішніх обмірів /а.с. інвентарної справи 1-18,43,49/. Також дані обставини підтвердили в судовому засідані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно [PERSON] здійснювала ремонт жилого будинку, однак вони не знають , який вигляд мав будинок раніше, так як не бували в ньому, а бували тільки під час ремонту, тому не можуть впевнено сказати чи зносився повністю будинок [PERSON] Отже з урахуванням вищезазначених доказів, на думку суду стверження позивачів по основному позову, що житловий будинок під літ."А-1" був повністю реконструйований за життя їх матері, нею особисто, повністю спростовуються даними доказами.Крім того позивачі по основному позову вказують, що реконструйований будинок позначений літ."А", в якому проживає відповідачка [PERSON] є спадковим майном і вони як спадкоємці мають законні права на нього.Їх законні права обумовлюються нормами ст.ст.375,376 ЦК України. Так відповідно до вимог ст.375 ч.3 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.Частина 5 ст.376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати заним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки реконструкція житлового будинку літ."А" з прибудовами літ.а,літ.а-1 здійснена на відведеній земельній ділянці за її цільовим призначенням, за відсутності істотних порушень будівельних норм і правил, за наявністю доказів щодо прийняття в експлуатацію цього реконструйованого об"єкту, тому просять визнати за ними право власності по 1/3 частині на реконструйований житловий будинок під літ"А-1" Згідно ст.375 ч.2, 3 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Право ві наслідки самочинної забудови, здівйсненої власником на його земельній ділянці, встановлюється статтею 376 цього Кодексу. У відповідності до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як було встановлено в судовому засіданні , що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інжерених мереж об"єкта від 23.08.2013 року із внесеними змінами від 05.06.2015 року у розділі загальні дані земельна ділянка за адресою [ADDRESS] Генічеського району Херсонської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.03.2002 року була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га і для ведення особистого підсобного господарства 0,0184 га і належала [PERSON].04.06.2013 року дана земельна ділянка перейшла у спільну часткову власність згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також в даному розділі маються відомості про наявні на земельній ділянці будівлі та споруди , встановлені експертом [PERSON], де вказано, що житловий будинок літ."А" збудований у 1989 році, а реконструкція була здійснена у 1993,2005,2009,2010 році, житловий будинок літ."Б" збудований у 1995 році, житловий будинок літ."В" збудований у 2000 році, також господарські будівлі реконструйовані частково за життя [PERSON], а інші після її смерті. Також судом встановлено, що в результаті реконструкції спірного житлового будинку знінювалась загальна, житлова площа будинку, конфігурація і розміри житлових і нежитловий кімнат. Дані обставини свідчать про те, що спірний житловий будинок літ."А" та господарські будівлі після реконструкції матір"ю позивачів і відповідачки та на даний час різниться своє площею як загальною так і жилою, що підтверджується експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку за 2002,2009,2013 роки /а.с.84,103,105,107 інвентарної справи/ Всі вищезазначені обставини свідчать про те,що реконструкція житлового будинку літ."А" та господарських споруд була здійснена не тільки [PERSON], достовірно в судовому засіданні встановлено, що реконструкція спірного житлового будинку і господарських споруд здійснювалась і після її смерті і як стверджували позивачі і відповідачка забудови і реконструкції споруд і в т.ч. житловий будинків літ."А" здійснювала [PERSON], житлові будинки літ."Б" і „В" здійснювали позивачі на земельній ділянці, яка була виділена [PERSON] Оскільки в судовому засіданні встановлено, що реконструкція спірного житлового будинку , який розташований на земельній ділянці , яка належить [PERSON], здійснювалась і після смерті власника земельної ділянки, тому суд вважає підстав для задоволення основного позову не має. Також спірним є питання стосовно побудови житлових будинків літ."Б" і „В", оскільки позивачка по зустрічному позову стверджувала, що вони побудовані їх матір"ю , а відповідачі стверджували, що дані житлові будинки самовільно побудовані ними за їх власні кошти. Дані обставини сторонами в судовому засідані не доведено.Достовірно було встановлено, що всі забудови здійсненні на земельній ділянці по [ADDRESS] яка належить [PERSON] і самовільно.За таких обставин суд вважає підстав для визнання права власності відповідно до вимог ст.376 ч.5 ЦК України не має а, тому підстав для задоволення і зустрічного позову не має. У відповідності до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В ході судового розгляду справи судом встановлено мати позивачів і відповідачки [PERSON] померла в квітні 2003 року.Все своє майно вона заповіла своєму чоловікові [PERSON], який в цьому році, а саме 03 вересня 2003 року звернувся з заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивачів і відповідачки.17.09.2003 року була заведена спадкова справа на підставі заяв позивачів і відповідачів, в яких вони дали згоду на прийняття спадщини, тобто позивачі по основному позову і позивачка по зустрічному позову стосовно спору між ними відносно спадкового майна мали можливість звернутися до суду ще в 2003 році, однак звернулися до суду в 2015 році, тобто після спливу строку позовної давності для звернення до суду.Тому, з урахуванням вищезазначеного суд вважає, що заява позивачки про застування строку позовної давності слід задовольнити. На думку суду дана обставина наряду з іншими, які викладені в рішенні,є підставою для відмови в задоволенні як основного так і зустрічного позову.

Outcome: dismissed