Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

22.09.2020 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС", третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в якій просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу за № 14023 від 23.07.2020 таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. 07.08.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1057,60 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 400,00 грн., а 21.08.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки ніякої заборгованості по погашенню кредиту від 03.10.2013 вона не має так як погасила кредит достроково в травні 2014 року. Вказала, що кредит їй було надано 03.10.2013 в сумі 15000 грн. строком на 2 роки з терміном до 03.10.2015. З часу закінчення строку кредитного договору пройшло уже чотири роки і вісім місяців, тобто закінчився строк позовної давності, що також не було враховано нотаріусом під час вчинення спірного виконавчого напису. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 22.09.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Буняк Д.М. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на ті самі докази та обставини, які викладені у позовній заяві та просили задовольнити. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. 21.01.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та її представника - адвоката Буняка Д.М., дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 03.10.2013 між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" та позивачкою [PERSON] укладений кредитний договір № 018-99926-031013, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 15000 грн під 9,99% річних. Строк договору до 03.10.2015. Згідно з графоком платежів, який є Додатком 1 до заяви № 018-99926-031013 від 03.10.2013 видно, що [PERSON] встнаовлено порядок, строки та суми сплати отриманого кредиту, процентів та інших платежів. Як видно з вимоги від 10.10.2017 № 001915436 02.10.2015 відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування аовноважень ліквідатора банку". ТОВ "ЄАПБ" уповноважене на здійснення законодавчого передбачених заходів, спрямованих на стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 018-99926-031013 від 03.10.2013. 23.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 14023 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 10575,96 грн. за договором № 018-99926-031013 від 03.10.2013. На підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 14023 від 23.07.2020, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. від 07.08.2020 відкрито виконавче провадження за № 62756637 з примусового виконання виконавчого напису № 14023, виданого 23.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. , про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 10575,96 грн. за договором № 018-99926-031013 від 03.10.2013 між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутня заборгованість за кредитом та закінчились строки позовної давності, позивач оспорила тикий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Так, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безпірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Однак відповідач та приватний нотаріус не надали суду жодних доказів безспірності заборгованості. Водночас позивач надала суду письмові докази, а саме службові чеки про погашенння кредиту перед Банком ДельтаБанк на суму 3 000 грн , 2 000 грн, 2 000 грн, 2 000, 2 000 грн, 1 216 грн, 4 000 грн, 2 602 грн, 130 грн. Також, з відповіді "Дельта Банк" від 15.05.2014 наданої [PERSON] видно, що станом на 15.05.2014 позивач дійсно здійснювала вказані вище платежі і станом на 15.05.2014 заборгованість складає 121,60 грн. Остання дата сплати позивачем платежів Банку 23.07.2014 на суму 2602 грн. Позивач відповідно до умов кредитного договору достороково погасила кредит, а тому стіверджує про безпідставне нарахувння їй процентів та інших платежів, які в свою чернгу не визнає і що не було перевірено нотаріусом на підтвердження безспірності стягуваної суми боргу. Крім того, у даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальностю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" грошової суми, оскільки відповідно до оскаржуваного виконавчого напису стягнення заборгованості вчинено поза межами строку позовної давності, так як з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». При вирішенні даного спору суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №320/7932/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними. Відтак позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved