Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Директор Запорізького обласного центру зайнятості Дуднік І.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, а саме допомоги по безробіттю за період з 02.12.2013 по 26.11.2014 у сумі 6169,46 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.11.2013 до Токмацького міськрайонного центру зайнятості, правонаступником майна, прав та обов`язків якого є Запорізький обласний центр зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного звернувся відповідач [PERSON] . В заяві [PERSON] своїм підписом підтвердив, про відсутність роботи та отримання будь-яких видів доходу. Наказом від 26.11.2013 №НТ131126 з 25.11.2013 [PERSON] надано статус безробітного. На підставі наказу від 04.12.2013 №НТ131204 відповідачу [PERSON] відповідно до ч.ч.2, 4 ст.22, ч.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено допомогу по безробіттю на період з 02.12.2013 по 26.11.2014, та з 02.12.2013 розпочато виплату цієї допомоги. З 27.11.2014 припинено виплату допомоги по безробіттю в зв`язку із закінченням строку виплати та припинено реєстрацію безробітного. Загальна сума грошових коштів, нарахованих як допомога по безробіттю за період з 02.12.2013 по 26.11.2014 та отриманих [PERSON] склала 6169,46 грн. В ході виконання Порядку обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним Фондом України і Фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 19.09.2013 № 494, виявлено, що в період перебування на обліку в Токмацькому міськрайонному центрі зайнятості, відповідач обліковувався у Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування, як особа, яка виконує роботи за договором цивільно-правового характеру. [PERSON] у період з 06.11.2013 по 05.12.2013 виконував оплачувану роботу за договором надання послуг №02/11/13 від 06.11.2013, укладеним із ФОП [PERSON] . Таким чином, встановлено, що [PERSON] звертаючись 20.11.2013 до ТМЦЗ надав неправдиві відомості, приховавши факт своєї зайнятості, в результаті чого йому було надано статус безробітного та виплачено допомогу по безробіттю. В ході досудового врегулювання спору, відповідно до наказу Філії від 27.03.2020 №45 «Про повернення коштів» [PERSON] направлено претензію від 01.04.2020 №245/20 «Про добровільне відшкодування коштів» та запропоновано повернути кошти в добровільному порядку. Однак кошти не повернуто. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Запорізького обласного центру зайнятості кошти, що були виплачені як допомога по безробіттю за період з 02.12.2013 по 26.11.2014 у сумі 6169 грн. 46 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Токмацький районний суд Запорізької області від 24 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Стислий виклад позиції сторін. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також зазначила, що до спірних правовідносин не застосовуються строк позовної давності. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлялася належним чином; відзив на позов не надав. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Вислухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. 20.11.2013 до Токмацького міськрайонного центру зайнятості, правонаступником майна, прав та обов`язків якого на підставі наказу Державної служби зайнятості № 183 від 18.10.2016 є Запорізький обласний центр зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного звернувся відповідач [PERSON] , що підтверджується власноруч підписаною заявою [PERSON] від 20.11.2013. В заяві [PERSON] своїм підписом підтвердив, про відсутність роботи та отримання будь-яких видів доходу. Наказом від 26.11.2013 №НТ131126 з 25.11.2013 [PERSON] надано статус безробітного. На підставі наказу від 04.12.2013 №НТ131204 відповідачу [PERSON] відповідно до ч.ч.2, 4 ст.22, ч.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено допомогу по безробіттю на період з 02.12.2013 по 26.11.2014, та з 02.12.2013 розпочато виплату цієї допомоги, що підтверджується додатком №4 до персональної картки [PERSON] . З 27.11.2014 припинено виплату допомоги по безробіттю в зв`язку із закінченням строку виплати та припинено реєстрацію безробітного, що підтверджується наказом від 27.11.2014 №НТ141127. Загальна сума грошових коштів, нарахованих як допомога по безробіттю за період з 02.12.2013 по 26.11.2014 та отриманих [PERSON] склала 6169,46 грн. В ході виконання Порядку обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним Фондом України і Фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 19.09.2013 № 494, виявлено, що в період перебування на обліку в Токмацькому міськрайонному центрі зайнятості, відповідач обліковувався у Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування, як особа, яка виконує роботи за договором цивільно-правового характеру. На підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 138 від 23.10.2019 встановлено, що під час перебування на обліку в Токмацькому міськрайонному центрі зайнятості відповідач [PERSON] у період з 06.11.2013 по 05.12.2013 виконував оплачувану роботу за договором надання послуг №02/11/13 від 06.11.2013, укладеним із ФОП [PERSON] ч, що підтверджується копіями договору надання послуг №02/11/13 від 06.11.2013, актом здачі-приймання робіт (послуг) №02/11/13 від 05.12.2013 та розрахунково-платіжною відомостю до акту №№02/11/13 від 05.12.2013. Таким чином, встановлено, що [PERSON] звертаючись 20.11.2013 до ТМЦЗ надав неправдиві відомості, приховавши факт своєї зайнятості, в результаті чого йому було надано статус безробітного та виплачено допомогу по безробіттю. В ході досудового врегулювання спору, відповідно до наказу Філії від 27.03.2020 №45 «Про повернення коштів» [PERSON] направлено претензію від 01.04.2020 №245/20 про добровільне відшкодування коштів та запропоновано повернути кошти в добровільному порядку. Станом на 01.03.2021 кошти відповідачем не сплачено. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. За змістом п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення", особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку. Як слідує з п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі. Згідно з ч.1 ст.4 даного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. У відповідності до ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,- Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд ) має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Також, ч.2 ст.36 Закону (в тому числі і в редакції чинній на момент подання заявипро надання статусу безробітного) зазначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до ч.3 ст.36 Закону - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст.30 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, - застраховані особи зобов`язані повідомляти страховиків про обставини, що спричиняють зміни розміру матеріального забезпечення із загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядку його надання. Сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов`язків, стягується з цієї особи в судовому порядку. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що на момент подання заяви про надання статусу безробітного 20.11.2013 відповідач [PERSON] відносився до зайнятого населення та не мав права перебувати на обліку в Токмацькій міськрайонному центрі зайнятості як безробітний та отримувати матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю). Матеріалами справи беззаперечно встановлено факт зайнятості на момент встановлення статусу безробітного [PERSON] (25.11.2013). [PERSON] не сповістив центр зайнятості про вказані обставини, що свідчить про надання недостовірних даних, що мали місце під час одержання допомоги по безробіттю. Своїми діями [PERSON] порушив свої обов`язки по наданню інформації центру зайнятості про свою зайнятість, чим створив наслідки з безпідставної виплати допомоги по безробіттю в період з 02.12.2013 по 26.11.2014 у розмірі 6169 грн. 46 коп. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Висновки суду. З огляду на досліджені в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що допомога по безробіттю у сумі 6169,46 грн. за період з 02.12.2013 по 26.11.2014 отримана [PERSON] неправомірно. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 6169,58 грн. підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2102 грн. 00 коп. судового збору на користь позивача згідно з платіжним дорученням №8672 від 07.10.2020. На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 2, 4, 43 Закону України "Про зайнятість населення", ст.ст.34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.30 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

Outcome: approved