Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" (первинний кредитор) та відповідачем кредитного договору №05006764798 від 07.08.2008 року б/н від 24.12.2009 року, первинний кредитор зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 23511,36 грн., а відповідач в своє чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком платежів. 18.05.2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні Ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (далі договір відступлення), відповідно до якого ТОВ "Кредитні Ініціативи" зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ПростоФінанс", а ТОВ "ПростоФінанс" зобов'язувалось відступити ТОВ "Кредитні Ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором №05006764798 від 07.08.2008 року. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 23511,36 грн. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 22931,34, по відсотках - 8053,18 грн., заборгованості за комісією 32445, 87 грн., в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в судовому порядку. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс" (первинний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір №05006764798, відповідно до умов якого первинний кредитор зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 23511,36 грн., а відповідач в свою чергу зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком платежів. В подальшому 18.05.2012 року між ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (договір відступлення), відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ПростоФінанс", а ТОВ "ПростоФінанс" зобов'язувалось відступити ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №05006764798 від 07.08.2008 року . Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками. у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язання або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 23511. 36 грн. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 22931,34 грн., по відсотках - 8053,18 грн., заборгованість за комісією 32445,87 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та\\або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку (штраф) в сумі 6515,24 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, в зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 699,46 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved