Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельної ділянки частки паю. Позивач звернувшись до Полтавської РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, після померлої спадкодавеці, отримала відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно після померлого, що і стало підставою для звернення в суд. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надав пояснення відповідно наданого відзиву на позов. Розглянувши подану заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої, [INFO] матері, [PERSON] . За час життя, спадкодавець, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений виконкомом Кротенківської сільської ради Полтавського району та області 20.03.1990 р., за яким до складу спадкового майна включено житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці державного фонду, що належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Кротенківської сільської ради Полтавського району та області 31.10.1988 р. та зареєстрованого в Полтавському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за №80. Також встановлено, що 06.05.1998 р., спадкоємиць, [PERSON] , прийняла спадкове майно, після померлої матері, [PERSON] та державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, Л.В. Антоненко видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно Постанови Полтавської РДНК від 15.12.2020 року за №02-31/, встановлено, що спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про права на спадщину на земельну частку пай розміром 1.55 га., що розташована на території Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, після померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи факт того, що у позивача як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у виді земельної частки пай розміром 1.55 га., що розташована на території Сем`янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, після померлої [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Згідно ч. 2. ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи факт того, що у позивача як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно, що є перешкодою для нього у оформленні своїх спадкових майнових прав. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. На адресу, позивача, 03.03.2017 р. надійшов лист ТОВ "Агрофірма "Петрівське" у було якому повідомлено, що за час життя [PERSON] , отримала право на земельну частку (пай) площею 1,55 га в межах земель ВАТ "Полтавське", з пропозицією використати право на отримання у приватну власність земельну ділянку у порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] .. На підставі листа ТОВ "Агрофірма "Петрівське", позивач звернулася до відділу Держгеокадастру та отримала довідку, і почала збирати та перевіряти документи, які залишились після померлої матері. Також встановлено, що у 2017 р., спадкоємцю стало відомо, що після смерті [INFO] , [PERSON] , вона набула право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовним розміром 1,55 умовних га. на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації №598 від 11.11.1997 р. У виписці із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зазначено про наявність сертифікату серії ПЛ №0346144 від 15.12.1997 р. Згідно відповіді за вих. №240/123-21 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 03.03.2021 р., судом встановлено, що [PERSON] , виділено пай у порядку розпаювання на території Сем"янівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за громадянкою [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 1,55 умовних кадастрових гектарів. Таким чином, після смерті, [PERSON] , залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 1,55 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку з тим, що спадкодавець набула право на земельну частку (пай) після її смерті, тому не могла включити нерухоме майно у вигляді земельної ділянки у заповіт до складу спадкового майна. При цьому позивач особисто не знала про існування права на земельну частку (пай), яке виникло у її матері. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved