Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання вкладником банку та включення до списку вкладників. Посилався на те, що 16.07.2012 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №21 було укладено договір №6055/370-12 про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний» на суму 100300 гривень із нарахуванням та виплатою відсотків у розмірі 17,5 % річних з 16.07.2012 року по 21.07.2013 року. На виконання умов договору позивач вніс на рахунок банку кошти у розмірі 100300 гривень, що підтверджує квитанцією №9 від 16.07.2012 року. Однак, після закінчення терміну дії договору банком кошти за договором вкладу йому повернуто не було. Також [PERSON] вказував на те, що 17.09.2015 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №171 у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в банку. 23.11.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з заявою про розірвання договору №6055/370-12 від 16.07.2012 року, включення його до реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та виплати відшкодування за вкладом. У подальшому, листом від 24.12.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила, що відомості про [PERSON] відсутні у базі даних вкладників банку. Тобто йому відмовлено в отриманні гарантованої суми відшкодування та не включено до реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Просив визнати його вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до договору №6055/370-12 від 16.07.2012 року 12 про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний» на суму 100300 гривень із нарахованими на нього відсотками у розмірі 17552 грн. 50 коп. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити його до списків вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором №6055/370-12 від 16.07.2012 року 12 про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний» на суму 100300 гривень із нарахованими на нього відсотками у розмірі 17552 грн. 50 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Представником відповідача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було подано до суду заперечення проти позову. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача позов підтримав. Просив позов задовольнити. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, 16.07.2012 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №6055/370-12 про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний». Відповідно до умов договору, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти на депозитний рахунок [NUMBER] у сумі 100300 гривень на строк з 16.07.2012 року по 21.07.2013 року. За час користування коштами вкладу протягом визначеного строку банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 17,5% річних /Т1 а.с.7-9/. Після закінчення строку, визначеного п.1.1 цього Договору, кошти з депозитного рахунку [NUMBER] повертаються клієнту за його вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або депозитний рахунок, а дія договору припиняється (п.2.8 Договору). Факт перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №9 від 16.07.2012 року /Т1 а.с. 10/. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ від 03.12.2003 № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 01.06.2011 № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Згідно ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах її повернення, які встановлені договором. Як було встановлено судом, кошти за договором банківського вкладу від 16.07.2012 року позивачу повернуто не було. 17 вересня 2015 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №171 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Банк «Фінанси та Кредит» - Чернявську Олену Степанівну. 23 листопада 2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської О.С із заявою про дострокове розірвання договору № 6055/370-12 від 16.07.2012р., включення до реєстру вкладників AT «Банк «Фінанси та Кредит» та виплати належного відшкодування за вкладом. Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит». Повноваження ліквідатора делеговано відповідачу-2 Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатору AT «Банк «Фінанси та Кредит» - Чернявській Олені Степанівні. Відповідно до листа №3-131100/24908 від 24.12.2015р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила, що відомості про [PERSON] відсутні у базі даних вкладників AT «Банк «Фінанси та Кредит». Фактично позивачу було відмовлено в отриманні гарантованої суми відшкодування. Внаслідок бездіяльності відповідача позивача не було включено до реєстру вкладників AT «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Пунктом 1.4 Положення № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно п.1.17 розділу IV Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174 (далі Інструкція №174), за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта. Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Підтвердженням факту укладання договору № 6055/370-12 від 16 липня 2012 року укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є квитанція №9 від 16.07.2012р. Таким чином, [PERSON] є вкладником AT «Банк «Фінанси та Кредит» згідно договору банківського вкладу № 6055/370-12 від 16 липня 2012 року. З урахуванням умов укладеного із АТ «Банк «Фінанси та Кредит» договору №6055/370-12 від 16.07.2012р. про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було зобов'язано повернути позивачу 100 300 грн. та нараховані на нього відсотками в сумі 17 552,50 грн. (100 300 грн. х 17,5% річних). Порядок відшкодування вкладів вкладникам банків врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. за №4452-VI. Згідно з п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п. 17 ст.2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс-15. Згідно ч.1 ст.26 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Уповноважена особа Фонду відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Відповідно до ст. 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", -протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Згідно п.2.6. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку протягом процедури ліквідації неплатоспроможного банку може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) належних їм сум відшкодування у межах гарантованої суми, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати, зміну особи вкладника та інформацію зі зміненими реквізитами вкладників. Враховуючи, що всупереч вимог закону відомості про особу позивача-вкладника AT «Банк «Фінанси та Кредит» із сумами банківських вкладів за договором №6055/370-12 від 16.07.2012р. не було включено до реєстру, належним способом захисту порушеного права в рамках подібних правовідносин, є саме зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора AT «Банк «Фінанси та Кредит» подати додаткову інформацію про вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування, в разі встановлення судом під час розгляду справи факту необґрунтованості не включення окремого вкладника банку до переліку вкладників. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України у справі №6-352 цс16, договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). З огляду на вищезазначене, суди дійшли помилкового висновку щодо спричинення шкоди діями працівника банку вкладнику, адже з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином, вчиненим його працівниками при виконанні їх посадових обов'язків. За частиною другою ст..11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодування шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов'язання із заподіянням шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст.. 1166 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.. 1172 ЦК України У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними свої трудових (службових) обов'язків, зобов'язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця. З урахуванням наведеного доводи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо відкриття кримінального провадження №12014260000000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відносно посадових осіб АТ «Банк Фінанси та Кредит» не дають підстав для відмови у рішенні, так як банку заподіяно шкоди злочином, а не клієнту - позивачу [PERSON] Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на спростування зазначеної обставини відповідачем суду надано не було. Отже, як вже було зазначено, що на підтвердження позовних вимог позивач [PERSON] надав договір № 6055/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К "Пенсійний" в національній валюті від 16.07.2012 року та квитанцію №9 від 16.07.2012 року про внесення на депозит 100300 грн.,яка відповідає вимогам п.2.9. глави 2 розділу ІУ Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved