Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить частина будинковолодіння [ADDRESS], яке станом на 15.04.1991 року відносилось до двору колгоспника. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме [INFO], померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла позивачу. Так як за життя мати своє право власності на спірне майно у встановленому законом порядку не оформила, то в зв"язку з відсутністю відповідного правовстановлюючого документу, який би стверджував її право власності на частину спірного будинковолодіння, не може оформити своїх прав щодо спадщини. А тому, просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася. В поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності, а позов позивача задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Дністровської сільської ради в судове засідання не з"явився, від голови сільської ради Чорного В.І. до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести без участі представника, при цьому зазначив, що відповідач позов визнає. Треті особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. При цьому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, [INFO] в с.Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області помер [PERSON] - брат позивача, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 19 травня 2008 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину, вступивши в управління його спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою Дністровської сільської ради №56 від 28.02.2014 року. Також встановлено, що [INFO] в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 26 травня 2009 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і все те, що належатиме їй на день смерті (хата, господарський будинок і все інше), заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від [INFO], посвідченого секретарем Дністровської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за №9. Поряд з тим встановлено, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину, вступивши в управління її спадковим майном, проте, оформити право власності на будинковолодіння так і не змогла у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що в ході судового розгляду, було стверджено інформацією завідувача Борщівською державною нотаріальною конторою від 03.02.2014 р. за № 242/01-14, довідкою Дністровської сільської ради №57 від 28.02.2014 року. Поряд з тим, встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], входить частина будинковолодіння [ADDRESS], в якому померлі проживали та яке відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] були його членами, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Дністровської сільської ради за №247 на ім"я [PERSON], довідкою Дністровської сільської ради №32 від 07.02.2014 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі та позивач, кожен зокрема, на відповідній правовій основі набули право власності на 1/3 частину колгоспного двору, який був розміщений по [ADDRESS]. Проте, за життя померлі у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий об"єкт не оформили та у відповідному органі не зареєстрували. Відповідно до виписки з рішення 13 сесії 21 скликання Дністровської сільської ради від 10 листопада 1993 року №15, [PERSON] було безоплатно передано у приватну власність земельні ділянки площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0, 03 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 цього ж Кодексу в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1262 цього ж Кодексу в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем щодо майна померлої [PERSON], після її смерті фактично вступила в управління та розпорядження таким, проте, свої спадкові права на частину такого, зокрема на 2/3 частини спірного жилого будинку, оформити не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належного спадкодавцеві нерухомого майна. Окрім позивача, спадкоємцем за законом майна померлої є [PERSON], однак вона відмовилася від прийняття спадщини, про що свідчить наявна в матеріалах справи її письмова заява. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, теж були стверджені повідомленням державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори № 242/01-14 від 03 лютого 2014 року. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 22 жовтня 2013 року, виготовленого Борщівським БТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 44027, 33 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) ст.ст. 1216-1218, 1261, 1262 ЦК України,

Outcome: approved