Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення з нього безпідставно набутих грошових коштів у сумі 35 103,25 дол. США в еквіваленті національної валюти по курсу НБУ на дату виконання рішення. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 11 березня 2009 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договори №SAMDN26000705336843 та № SAMDN26000705341098, відповідно до яких [PERSON] розмістив у ПАТ КБ "Приватбанк" депозитні вклади на суму 37 000 та 25 200 доларів США. Вироком суду, який набрав законної сили 12.03.2014р. встановлено, що працівниця ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] при виконанні нею трудових (службових) обов'язків, будучи операціоністом 1-ої категорії відділення №23 філії "Розрахунковий центр" ПАТ КБ "Приватбанк" та матеріально-відповідальною особою, привласнила належні [PERSON] депозитні вклади у розмірі 62 200,00 дол. США, зокрема, - здійснила зняття коштів з вказаних депозитних рахунків, підробивши від імені [PERSON] заяви на видачу готівки та його підписи у касових чеках про отримання коштів. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2014р., яке набрало законної сили 18.06.2014р., позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину - задовольнити частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок злочину у розмірі 888 046 грн. 77 коп. Вказане рішення суду було звернуто до виконання, добровільно виконане ПАТ КБ «Приват Банк» у повному обсязі. Таким чином, з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] було стягнуто грошові кошти у сумі 91 081,71 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає суму у розмірі 888 046 грн. 77 коп. Проте, вироком Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2014 р. встановлено, що: «12 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] з метою зняття грошових коштів, розміщених ними на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до укладених 11.03.2009 року договорів за номерами: №SAMDN26000705336843, №SAMDN26000705341098, №SAMDN26000705340871, №SAMDN26000705341146, прибули до 23 відділення ПАТ КБ «Приватбанк», заздалегідь повідомивши про це [PERSON] Після цього [PERSON] провела операцію по видачі готівки та видала [PERSON] грошові кошти у сумі 37 000,00 дол. США.». Оскільки позивач спочатку не зовсім розібрався у ситуації, а [PERSON] двічі отримав грошові кошти за вказаними вище депозитами та відсотки, усвідомлюючи факт порушення своїми діями прав іншої особи та безпідставно отримавши грошові кошти, що підтверджує недобросовісність відповідача, як набувача грошових коштів, позивач з підстав, передбачених ст. 1212, ст. 388 ЦК України, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача безпідставно набуті останнім грошові кошти в сумі 35 103, 25 дол. США. Підтримавши позовні вимоги з наведених вище підстав, представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що відповідач отримав свій депозит на підставі договорів, рішення суду та вироку суду, ПАТ КБ «Приватбанк» добровільно і в повному обсязі виконав судові рішення, тому грошові кошти, належні відповідачу, останній отримав за наявності правової підстави. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2014 р. позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину - були задоволені частково, вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок злочину, - у розмірі 888 046 грн. 77 коп. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2014 р. рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін. Вказане рішення суду було звернуто до виконання, добровільно і в повному обсязі виконано позивачем - ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. За правилами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2014р., яке набрало законної сили, встановлено, що 11 березня 2009 року між клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні №23 філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договори №8АМБ26000705336843 та №8АМВ26000705341098, відповідно до яких [PERSON] розмістив у ПАТ КБ «Приватбанк» депозитні вклади на суму 37 000 та 25 200 доларів США. Відповідно до вказаних договорів на внесені [PERSON] грошові вклади мали нараховуватися відсотки в розмірі 11% річних. Зазначені рахунки було закрито у 2009-2010 роках без згоди та відома позивача, а грошові кошти на них були відсутні. Зокрема, з рахунку №8АМБ26000705336843 14.07.2009р. було знято грошову суму у розмірі 37 003,56 доларів США, а з рахунку №8АМБ26000705341098 16.08.2010р. було знято грошову суму у розмірі 25 201,88 доларів США. 12.03.2014р. вироком Апеляційного суду міста Києва вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2013р. скасовано в частині призначеного покарання, призначено нове покарання, в решті вирок суду першої інстанції залишено без змін, тобто, з цього часу вирок суду щодо [PERSON] набрав законної сили. Вироком суду, що набрав законної сили, встановлено, що працівниця ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] при виконанні нею трудових (службових) обов'язків, будучи операціоністом 1-ої категорії відділення №23 філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» та була матеріально-відповідальною особою привласнила належні [PERSON] депозитні вклади у розмірі 62 200,00 дол. США. Доводи позивача про те, що безпідставність набуття відповідачем грошових коштів встановлена вироком Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2014 р., суд оцінює критично, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а будь-яких належних і допустимих доказів згідно вимог ст.ст. 10, 57,58, 60 ЦПК України безпідставного отримання відповідачем грошових коштів, як це передбачає ст. 1212 ЦК України, позивачем суду не надано. За таких обставин, правових підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суд не убачає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed