Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 31-К від 19.10.2018 р. тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Ровкової Н.М. про звільнення з 22.10.2018 р. його з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення 1 ст. Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області за скороченням штату, пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, поновити його на посаді заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення 1 ст. Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області, стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області на його користь у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення [PERSON] з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення 1 ст. Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області є незаконним та безпідставним, а саме - йому не пропонувалось жодної посади, на якій він міг би залишитись працювати, процедура звільнення розпочалась у період його тимчасової непрацездатності, не було враховано, що він має переважне право на залишення на роботі так як є висококваліфікованим спеціалістом, через що йому було завдано моральної шкоди. Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області проти позову заперечило та просило відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що звільнення [PERSON] було законним, той відмовився отримувати попередження про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням займаної посади, твердження [PERSON] про те, що його було звільнено в період тимчасової непрацездатності, не відповідає дійсності, [PERSON] не було запропоновано іншої роботи, оскільки були відсутні посади, які б відповідали його кваліфікації. Судом з`ясовано, що 01.01.2014 р. [PERSON] було прийнято на посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення у Комунальній установі "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області, що підтверджується записом № 41 у його трудовій книжці (а. с. 15 -16). Рішенням від 02.08.2018 р. № 393 Бердичівської районної ради Житомирської області було вирішено створити Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області як реорганізоване з Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області (а. с. 62 - 63). Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області, що підтверджується пунктом 1.2 його статуту (а. с. 21 - 38, 65 - 83). У трудовій книжці [PERSON] міститься запис № 42 про те, що 02.08.2018 р. Комунальна установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області перетворена на Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області (а. с. 15 - 16). Наказом № 3-К від 14.08.2018 р. тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Ровкової Н.М. скорочено з 16.10.2018 р. та виведено зі штатного розпису Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування (а. с. 95 - 96). Цей наказ [PERSON] не оскаржується. Наказом № 31-к від 19.10.2018 р. тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Ровкової Н.М. звільнено з 22.10.2018 р. [PERSON] з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення 1 ст. Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області на підставі пункт 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (а. с. 84). З цим наказом [PERSON] ознайомився 22.10.2018 р., що підтверджується його підписом навпроти напису "З наказом ознайомлений". У трудовій книжці [PERSON] міститься запис № 43 про те, що 22.10.2018 р. його звільнено з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України відповідно до наказу № 31-к від 19.10.2018 р. (а. с. 15 - 16). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як встановлено вище, наказом № 3-К від 14.08.2018 р. тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Ровкової Н.М. скорочено з 16.10.2018 р. та виведено зі штатного розпису Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області посаду заступника головного лікаря з медичного обслуговування (а. с. 95 - 96). Таким чином тимчасово виконуючий обов`язки головного лікаря Ровкова Н.М. мала право звільнити [PERSON] з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України через зміни в організації виробництва і праці, а саме - у зв`язку скороченням штату працівників цього підприємства. Частиною другою статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною третьою статті 49-2 Кодексу законів про працю України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. [PERSON] не подано доказів того, що одночасно з попередженням про звільнення та безпосередньо перед звільненням Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області мало можливість перевести його на іншу роботу (запропонувати йому іншу роботу), зокрема, що на цьому підприємстві були наявні вільні посади, на яких він був згоден та мав право, враховуючи вимоги трудового законодавства України, працювати. В свою чергу, у повідомленні від 14.08.2018 р. № 15 тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області Ровкової Н.М. (про виведення посади із штатного розпису) [PERSON] повідомлено, що у підприємства відсутні вакантні посади, які б могли бути йому запропоновані для подальшого працевлаштування, у разі виникнення такої вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження її буде запропоновано (а. с. 17, 85). Частиною першою статті 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При звільненні [PERSON] вказана норма була дотримана. Так, повідомленням від 14.08.2015 р. № 15 тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області Ровкової Н.М. повідомлено [PERSON] , що відповідно до наказу № 3-К від 14.08.2018 р. посада, яку він займає, підлягає скороченню 16.10.2018 р. (а. с. 17, 85). [PERSON] 14.08.2018 р. був ознайомлений з цим повідомленням, проте відмовився його підписувати, що підтверджується актом від 14.08.2018 р. про відмову від підпису працівника, що ознайомлений з повідомленням про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням займаної посади, складеного комісією у складі працівників Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області Ровкової Н.М. , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 86) та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які хоча і мають несуттєві розбіжності щодо певних обставин, але у цілому підтверджують обставини, наведені у зазначеному акті, та будь-якими доказами не спростовані. Крім того, вказане повідомлення було направлено [PERSON] 15.08.2018 р. та отримано дружиною [PERSON] [INFO] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 177) та визнається [PERSON] (шляхом посилання на цю обставину у позовній заяві). Як зазначалось вище, [PERSON] було звільнено 22.10.2018 р., тобто пізніше, ніж за два місяці від повідомлення про наступне вивільнення, при цьому зі змістом останнього він був ознайомлений 14.08.2018 р. усно після відмови від отримання відповідного письмового повідомлення, а з копією цього повідомлення він міг ознайомитись, починаючи з 17.08.2018 р. Відповідно до частини другої статті 49-2 Кодексу законів про працю України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Згідно з частиною першою статті 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. [PERSON] не подано доказів того, що він є працівником з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, ніж інші працівники Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області. Крім того, право працівника, вказане у частині першій статті 42 Кодексу законів про працю України, може бути реалізовано лише за умови, що підприємство, установа, організація має можливість залишити його на тій самій посаді або перевести його за згодою на іншу роботу. Однак, як зазначало раніше, у Комунальному некомерційному підприємстві "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області було скорочено посаду, яка обіймав [PERSON] , останнім не подано доказів що підприємство можливість перевести його на іншу роботу (запропонувати йому іншу роботу), зокрема, що на цьому підприємстві були наявні вільні посади, на яких він був згоден та мав право, враховуючи вимоги трудового законодавства України, працювати. Частиною третьою статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. [PERSON] не подано доказів того, що у день звільнення (22.10.2018 р.) він був тимчасово непрацездатним або перебував у відпустці. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що при звільненні 22.10.2018 р. [PERSON] з посади заступника головного лікаря з медичного обслуговування населення Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердичівської районної ради Житомирської області наказом № 31-к від 19.10.2018 р. тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Ровкової Н.М. на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України не було допущено порушень законодавства України, а відтак у задоволенні позову [PERSON] в частині вимог про визнання незаконним та скасування цього наказу та про поновлення [PERSON] на посаді необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні цих позовних вимог не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, оскільки вони є похідними від них (похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (абзац другий частини першої статті 188 Цивільного процесуального кодексу України)).

Outcome: dismissed