Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи вимоги тим, що 30.07.2008 року між нею та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір ,,Автопакет" №320/П/60/2008-840 за умовами якого банк надав їй кредит у сумі 17249,57 доларів США строком до 29.07.2016 року зі сплатою 15,25% річних. До договору було підписано додаткову угоду від 30.07.2008 року, Свої вимоги позивач обґрунтовує необхідністю визнання недійсними договору ,,Автопакет» , оскільки відповідач в порушення вимог Закону України ,,Про захист прав споживачів" не надав позивачу в письмовому вигляді інформації про умови кредитування, орієнтовану сукупну вартість кредиту , яка надається перед укладанням кредитного договору, та встановив комісію за управління кредитом кредитор жодних послуг позичальнику не надає,чим було порушено вимоги закону. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між нею та ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено договір ,,Автопакет" №320/П/60/2008-840 за умовами якого банк надав їй кредит у сумі 17249,57 доларів США строком до 29.07.2016 року зі сплатою 15,25% річних. До договору було підписано додаткову угоду від 30.07.2008 року, Свої вимоги позивач обґрунтовує необхідністю визнання недійсними договору ,,Автопакет» , оскільки відповідач в порушення вимог Закону України ,,Про захист прав споживачів" не надав позивачу в письмовому вигляді інформації про умови кредитування, орієнтовану сукупну вартість кредиту , яка надається перед укладанням кредитного договору, та встановив комісію за управління кредитом кредитор жодних послуг позичальнику не надає,чим було порушено вимоги закону. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено , що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання . Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи позивача щодо недійсності договору ,,Автопакет" не доведено, та не містить реальних обґрунтувань, згідно з якими його можна було б вважати укладеним з порушеннями норм діючого законодавства. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки договір ,,Автопакет" був укладені належним чином, та містить всі істотні умови, що передбачені чинним законодавством для договорів такого роду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed