Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив зобов'язати відповідача знести дерево горіх, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], на відстані менше 5 метрів до споруди (гаражу) позивача, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що його домоволодіння межує з домоволодінням відповідача. [PERSON] посадив дерево горіх на відстані одного метра від забору позивача та на відстані 2,5 метрів від гаражу позивача, чим перешкоджає позивачу у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. У добровільному порядку знести дерево відповідач відмовився. Приписом відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради відповідача зобов'язали в строк до 11.04.2014 р. виконати знос дерева, проте відповідач вимоги припису не виконав. Позивач зазначає, що такими діями відповідача йому спричинена моральна шкода, оскільки він не може в повній мірі використовувати свою земельну ділянку. Тому просить зобов'язати відповідача знести дерево горіх та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами, позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. /а.с.3,14/. На відстані менше 5 метрів до гаражу [PERSON], на земельній ділянці відповідача посаджено дерево горіх. Приписом відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради від 08.04.2014 р. №119 відповідача зобов'язано виконати знос дерева, яке знаходиться на відстані менше 5 метрів до споруди (гараж) сусіда, гілки дерева, які перетинають межу домоволодіння [ADDRESS] /а.с.6,7/. У відповідності до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно ст.105 Землеьного Кодексу України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. У відповідності до вимог п.5.12 Державних будівельних норм України 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", відстань від зовнішніх стін будинку і споруд до осі стовбура дерева повинна становити 5м і чагарника 1,5м. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи, що дерево горіх посаджено з порушенням Державних будівельних норм України, чим порушено права позивача як суміжного землекористувача, суд приходить до висновку що права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача знести дерево. Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено факт наявності моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних йому відповідачем, а також не доведено факт спричинення моральних переживань, порушення нормальних життєвих зв'язків, настання негативних наслідків. Доводи позивача про погіршення стану здоров'я під впливом дерева у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково в частині зобов'язання знести дерево, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 234,60 грн., а решту судових витрат віднести за рахунок держави.

Outcome: partial