Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилася спадщина, до складу якої уввійшла частина житлового будинку [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину так, як 23.07.2002 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем було накладено арешт на весь вказаний будинок. На даний час виконавчих проваджень спадкодавця або інших власників вказаного будинку у виконавчій службі не перебуває. Важає, накладений арешт підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а також надав пояснення аналогічним в позовній заяві. Представник відповідача до суду не з"явився надав лист про слухання справи у його відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 4.09.2014 року Серії [NUMBER] (а.с.20). Після її смерті відкрилася спадщина на майно спадкодавця. Спадкоємцем першої черги є позивач, як син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 11.05.1979 року [NUMBER] (а.с.21). Позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері але 24.02.2017 року №239/0214 державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі вказаного свідоцтва в зв"язку з тим, що під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину перевіркою за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів встановлено, що на вищезазначений житловий будинок накладено арешт на підставі постанови Фастівської державної виконавчої служби (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи 19 липня 2002 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] в рамках виконавчого провадження відкритого на виконання ухвали Фастівського міськрайонного суду від 03.07.2002 року. Арешт накладений на майно [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна 23.07.2002 року на підставі постанови Державної виконавчої служби внесено відомості про арешт нерухомого майна, а саме на житловий будинок [ADDRESS]. Особою, майно/права якої обтяжуються зазначено [PERSON] (а.с.14). Разом з тим, згідно довідки №68 від 24.01.2017 року КП ФМР "Фастівське бюро технічної інвентаризації" [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 17/25 частини вказаного житлового будинку інша частина зареєстрована на: 8/25 частини житлового будинку [PERSON]. Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить скасувати арешт накладений державним виконавцем на весь житловий будинок. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на вищезазначене позивач має право на захист свого інтересу щодо 17/25 частини житлового будинку [ADDRESS], як спадкоємець і має право звертатися про усунення перешкод щодо вказаної частини будинку. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як достовірно встановлено судом виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції за яким боржником являється позивач або спадкодавець - [PERSON] не перебуває. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де він є боржником або боржником є спадкодавець [PERSON] відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту на 17/25 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відносно скасування арешту іншої частини житлового будинку, яка не належить іншим власникам, суд не примає рішення так, як власник вказаного майна з відповідною вимогою до суду не звертався. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial