Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

19.07.2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат в сумі 24918 грн. на дитину сторін [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовується тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач сплачує аліменти. Син є інвалідом з дитинства по слуху і потребує стороннього догляду. Дитина потребує постійного лікування. Відповідач, окрім аліментів, будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, не приймає участь у додаткових витратах на дитину. Позивачка забезпечила дитину відповідними медичними приладами, що дають дитині змогу чути звуки навколишнього середовища, придбала слуховий апарат та предмети для його обслуговування. Вказаний апарат має бути регулярно обстежений в медичному закладі. Загальна сума додаткових витрат на придбання сину слухового апарату та його обслуговування станом на день звернення з позовом складає 49836,0 грн. Посилаючись на положення ст. 185 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача половину цих витрат. Ухвалою судді від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що їх з відповідачем малолітній син [PERSON] є інвалідом з дитинства по слуху і потребує стороннього догляду. Відповідач, окрім аліментів, будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, не приймає участь у додаткових витратах на дитину, яка через інвалідність потребує забезпечення відповідними медичними приладами, що дають дитині змогу чути та вчитись говорити. Позивачка вказала, що у 2016 році вона за свій кошт та кошти її батьків придбала дитині слуховий апарат, вартість якого загалом склала 45292 грн. Також вона витрачала кошти на обслуговування апарату. Відповідач коштів для придбання апарату та його обслуговування не виділяв. Пояснила також, що на цей момент вона не має постійного заробітку, оскільки через інвалідність сина, який потребує стороннього догляду, не може влаштуватися на постійну роботу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав наданий до справи письмовий відзив на позов. Вважає, що слуховий апарат для сина був придбаний частково за його кошти, які отримувала позивачка у виді аліментів. Наголосив на тому, що він має незадовільний матеріальний стан, оскільки має трудове каліцтво, також має на утриманні батька, який є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, крім того, він має на утриманні іншу малолітню дитину, яку також повинен забезпечувати матеріально. Просив відмовити у позові. Суд, заслухавши сторони, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Дослідженням рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2006 року і до повноліття дитини. (а.с.4-5). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року зменшений розмір вказаних аліментів з 1/3 до 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ( а.с. 55 ). З довідок Комунального закладу "Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1" від 17.01.2018 року встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається у другому класі комунального закладу "Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 1". Дитина має складну ваду розвитку слуху, постійно потребує корекційно-розвиткових занять з розвитку слухового сприймання та формування вимови за допомогою індивідуальної слухової звукопідсилюючої апаратури. [PERSON] систематично відвідує заклад та забезпечений необхідним навчальним приладдям. Мати дитини, [PERSON], приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. ( а.с. 6-7 ). З дослідженого у судовому засіданні консультаційного висновку спеціаліста та довідки ТОВ "Центр слухової реабілітації "Аврора" вбачається, що [PERSON], 2008 року народження, відповідно до стану його слуху для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації показане бінауральне ( на обидва вуха ) протезування слуховими апаратами SENSEI PRO BTE, виробництво фірми "Отікон" ( Данія ). (а.с.19-20). Згідно квитанцій (а.с.8-18) [PERSON] 15.04.2016 року сплатила вартість аудіологічного обстеження дитини в сумі 1500,0 грн., 22.06.2016 року придбала в ТОВ "Центр слухової реабілітації "Аврора" слуховий апарат, вартість якого загалом склала 45292 грн., 19.12.2016 року сплатила вартість аудіометрії та батареї в сумі 538,0 грн. та вартість вушної вкладки в сумі 228 грн., 29.08.2017 року позивачка придбала батарею для слухового апарату за 228 грн. та сплатила вартість його обслуговування в сумі 264,0 грн., 10.05.2018 року позивачка сплалила рахунки за послуги з обслуговування слухового апарату на суму 920, грн., 732,0 грн. та 840,0 грн. Загальна сума витрат, понесених позивачкою на придбання слухового апарату та його обслуговування, що підтверджені документально, складає 49836,0 грн. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу їх участі у додаткових витратах на дитину, у зв'язку з її станом здоров'я. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить хворобу дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Тому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що слуховий апарат придбаний відповідачкою за кошти, сплачені ним у виді аліментів. В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін має вади слуху та мовлення, які можливо корегувати за допомогою спеціального медичного пристрою. Сторони, як її батьки, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, у зв'язку з чим вони зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, пов'язаних із її адаптацією у суспільстві. За таких обставин відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] в порядку ст.185 СК України. Розмір додаткових витрат визначений позивачкою у сумі фактично понесених витрат на дитину. Вказаний позивачкою розмір витрат підтверджений відповідними документами. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення із відповідача частини витрат, здійснених позивачкою . Вирішуючи питання суми, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги положення ст. 185 СК України, в силу якої при визначенні розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору суд має урахувати обставини, що мають істотне значення. Суд приймає доводи відповідача про те, що такими обставинами, які мають бути враховані при вирішенні справи, є стан здоров'я відповідача, який отримав трудове каліцтво, наявність на його утриманні іншої малолітньої дитини та батька-інваліда першої групи, який потребує стороннього догляду. Вказані обставини підтверджені відповідачем документально і надають суду підстави для зменшення розміру витрат, заявлених до стягнення, з урахуванням принципу розумності, до 20 000,0 грн. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial