Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

12.02.2015р. до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом, яким просив суд визнати за ним право власності на 67 / 100 частин будівель і споруд незакінченого будівництва, збудованих на 60%, які розташовані у [ADDRESS], розстрочивши йому сплату судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує у позові, що раніше спірна нерухомість належала ТОВ "Бахус ЛТД" - 67 / 100 частин, а також ПМП"Альфа" - 33 / 100 частин. Рішенням виконкому Болградської міської ради від 17.02.2011 року №72 67 / 100 часток цієї будівлі, - які належали ТОВ "Бахус ЛТД", була присвоєна окрема поштова адреса - [ADDRESS]. Крім того, рішенням ПМП "Альфа" від 04.03.2014 року за №2 позивачу, як єдиному засновнику цього підприємства, було передано усе майно, що залишилось після ліквідаціїї підприємства. Рішенням Болградського районного суду від 04.07.2014 року - у цивільній справі №497/1640/14-ц - за ТОВ "Бахус ЛТД" було визнано право власності на нежитлову будівлю, розташовану по [ADDRESS], а рішенням Болградського районного суду від 03.06.2014р. - у цивільній справі №497/1361/14-ц, - за позивачем було визнано право власності на 33 / 100 частини будівель і споруд незакінченого будівництва по [ADDRESS]. При реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, при виготовленні у КП "Болградське БТІ" нового технічного паспорту, позивач дізнався про те, що, відповідно до інструкціїї щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, йому належить не 33/100 частини будівль і споруд по [ADDRESS], а всі будівлі і споруди за цією адресою, оскільки частка ПМП "Альфа", - після присвоєння 67 / 100 часткам будівель, що належать ТОВ "Бахус ЛТД" окремої адреси, збільшилася на ці 67 / 100 частин без зміни розміру площі - тобто, 33 / 100 стали окремою одиницею, і, оскільки з цієї одиниці рішенням суду було визнано право власності на 33 / 100 частин, тому він змущений звернутися до суду ще раз - для визнання його права власності на цілу частку будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] - на 67 / 100 частин, які не визнані за ним, позивачем. Позивач у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Відповідачі - Болградська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД " - надіслали до суду заяви, в якій, вказуючи, що копію заяви отримали, її вимоги визнають, просили розглянути справу за відсутністю їхніх представників. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року за №497/1361/14-ц, що є чинним, за позивачем [PERSON] визнано право власності на об'єкти незакінченого будівництва: адміністративну будівлю під літ."А", - загальною площею 289,2кв.м.; загальнотоварний склад під літ."Б", -загальною площею 722кв.м.; пожежну водойму об'ємом 100куб.м., - що складають 33/100 частини будівель і споруд незакінченого будівництва, збудованих на 60% готовності, та які розташовані у [ADDRESS], - що фактично належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.1998р., укладеного між ВАТ "Водолій" та ПМП "Альфа", р.№3340; а також на підставі рішення ПМП "Альфа" від 04.03.2014р. за №2 про передачу у власність [PERSON] майна у виді цих об'єктів незакінченого будівництва; - згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 04.07.2014 року за №497/1640/14-ц, що є чинним, за Товариством з обмеженою відповідальністю «БАХУС ЛТД» визнано право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], - загальною площею 2423кв.м., яка складається з: адміністративної будівлі з підвалом - літера «Д,.д,п/д» -площею 569,8кв.м; складу літера «А» -площею 432кв.м; складу літера «Г» -площею 1349,5кв.м; складу літера «Б» -23,5кв.м; навісу літера«В» -площею 8,4кв.м; прохідної, літера «Е,е» - площею 36,6кв.м; вбиральні - літера «Ж» площею 3.2кв.м; дворових споруд №1-19; відділу переробки №20; - згідно технічного паспорту на громадський будинок, призначення нерухомості - нежитлова будівля, розташована за адресою: вул.Транспортна, буд.№5 в м.Болград, замовником є [PERSON] Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об'єкт інвестування. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом і результатом інвестицій (об'єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об'єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В аспекті незаконної відмови відповідача у реєстрації права власності, а також цитованих норм цивільного законодавства, питання визнання права власності в даному випадку може бути, виключно, предметом судового розгляду. За змістом ч. 3 ст. 331 ЦК України, Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи...», а також ст.ст. 328, 392 ЦК України, зазначені обставини є підставою для задоволення позову про визнання права власності на об'єкт спірного будівництва за позивачем. У частині 3 статті 331 ЦК України вказано, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В разі необхідності особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Державна реєстрація права на незавершене будівництво здійснюється відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (далі - Порядок). Державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням певних особливостей. Оскільки позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на частину його майна, вказаного у позові, відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], суд вважає необхідним поновити його це право і визнати за ним право власності на об'єкти незавершеного будівництва, вказані у позові, оскільки це його право підтверджується наданими суду доказами і ніким не спростоване.

Outcome: approved