Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

07.02.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до завершення навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі "Чернігівський центр професійно-технічної освіти" чи досягнення ним двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який в 2005 році був розірваний. Від шлюбу з відповідачем вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після досягнення повноліття син продовжує навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі "Чернігівський центр професійно-технічної освіти", денна форма навчання. У зв`язку з навчанням син не має можливості працювати, матеріальну допомогу отримує лише від позивачки. Однак її коштів та стипендії сина недостатно щоб забезпечити в повному обсязі належний матеріальний рівень повнолітньої дитини. Відповідач, на даний час працює у ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», тому має постійний дохід і може надавати допомогу сину, який продовжує навчання. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання між ними не досягнуто. 25.03.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він має іншу сім`ю і отримує дохід, якого ледь вистачає на задоволення мінімальних побутових та духовних потреб сім`ї. Але в подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі. В своїй заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Позивачка [PERSON] також в судове засідання не з`явилась надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Та надала відповідь на відзив, в якому просила її позовні вимоги задовольнити, оскільки вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими так як відповідач офіційно працює і має постійний дохід, а наявність на його утриманні інших малолітніх дітей не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання їх сина. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази,суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30.01.2001 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько та [PERSON] -мати (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 27.10.2005 року зроблено запис за №84, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 27.10.2005 року (а.с.7). Як вбачається з довідки № 845 від 21.12.2018 року Державного професійно-технічного навчального закладу "Чернігівський центр професійно-технічної освіти", [PERSON] був зарахований на навчання з 03.09.2018 року наказом від 31.08.2018 №04 "З-УДЗ" та навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі "Чернігівський центр професійно-технічної освіти", яка відноситься до ІІІ атестаційного рівня по професії «Кухар», форма навчання-денна. На державному утриманні не перебуває, отримує стипендію згідно чинного законодавства України. Дата закінчення навчального закладу - 30.06.2020 року (а.с.10). Згідно довідки Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області № 11 від 09.01.2019 року до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] входять: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого майна, або рухомого, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який навчається у Чернігівському центрі професійно-технічної освіти ІІІ атестаційного рівня з 03.09.2018 по професії «Кухар», на денній формі навчання, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, хоча офіційно працює і має таку можливість, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на нормах ч.ч.1,3 ст. 199, ст. 200 СК України, отже є законними. Таким чином, суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову та той факт, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved