Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Директор ТзОВ "БК Авангард" звернувся до суду з позовом. в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ Будівельна Компанія Авангард" заборгованість згідно договору № 7-315 від 16 грудня 1996 року у розмірі 2 302 грн. основного боргу, 7 757 грн. 72 коп. пені, 31 грн. 78 коп. річних та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказується, що 16 грудня 1996 року між малим колективним підприємством "Авангард" (правонаступник ЗАТ "Авангард", в подальшому ТОВ "Компанія Авангард") та [PERSON] був укладений договір № 7-315, згідно якого позивач, як основний власник споруди гаражного комплексу несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а [PERSON], як власник гараж-стоянки [NUMBER], своєчасно сплачує кошти за надані послуги та дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу. Відповідно до п. 2.10. договору, відповідач до 15 числа наступного місяця зобов'язується компенсувати МКП "Авангард" всі понесені ним витрати по експлуатації місця-стоянки в гаражному комплексі, вчасно оплачуючи суму затрат в ощадкасу або перераховуючи кошти на рахунок у банку. 01 квітня 2013 року між ТОВ "Компанія Авангард" та ТзОВ "БК Авангард" було укладено договір "Про відступлення права вимоги", згідно якого з 01 квітня 2013 року останнє одержує право вимагати від відповідача належного виконання всіх зобов'язань за договором № 7-315. Станом на 14 лютого 2014 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 2 302 грн. Крім того, за кожний день несвоєчасної оплати нараховується пеня в розмірі 2% від суми недоплати, яка складає 7 757 грн.72 коп. та 31 грн. 78 коп. трьох процентів річних, згідно вимог ч.2 ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Янчук В.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити в повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що ТОВ "Будівельна Компанія Авангард" є неналежним позивачем у справі, оскільки не є стороною Договору № 7-315 від 16 грудня 1996 року. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на неправомірність розрахунків, наданих позивачем, які не погоджені з [PERSON] та на відсутність у позивача права вимоги за договором від 16 грудня 1996 року, визнав позов безпідставним і таким що не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 16 грудня 1996 року між малим колективним підприємством "Авангард" (правонаступник ЗАТ "Авангард", в подальшому ТОВ "Компанія Авангард") та [PERSON], як власником гараж-стоянки [NUMBER] був укладений договір № 7-315. Відповідно до п.1.1. договору, МКП "Авангард", як основний власник споруди гаражного комплексу в м. Рівне по вул. Є.Коновальця,7а, забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гараж-стоянки [PERSON] своєчасно сплачує кошти за надані послуги та дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу. Пунктом 2.10. договору визначено, що Власник ([PERSON]) до 15 числа наступного місяця компенсує МКП "Авангард" витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі вчасно оплачуючи суму затрат в касу МПК "Авангард", або перераховуючи кошти на його поточний рахунок. За кожний день несвоєчасної оплати нараховується пеня в розмірі 2% з суми недоплати. 01 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія Авангард" укладено Договір про відступлення права вимоги, згідно якого останнє одержує право вимагати від [PERSON] належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором від 16 грудня 1996 року. Положеннями ст.509, 526 ЦК України визначено, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за договором № 7-315 від 16 грудня 1996 року за період з 15 квітня 20013 року по 15 лютого 2014 року утворилась заборгованість по витратам за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі, яка за розрахунком станом на 14 лютого 2014 року складає 2 302 грн. Відповідачем та його представником вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу не надано, а тому, судом він приймається як достовірний. Також, підлягають до стягнення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, три проценти річних в сумі 31 грн. 78 коп. Вимоги позову в частині стягнення пені підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини суд вважає, що пеня в розмірі 7 757 грн. 72 коп. значно перевищує розмір збитків - суми основного боргу - 2 302 грн., а тому її стягнення слід зменшити до 2 000 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 433 грн. 38 коп. На підставі ст. 509, 526, 551, 625 ЦК України,

Outcome: approved