Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2007 року прийнята на посаду коменданта навчальних корпусів Відокремленого структурного підрозділу Національного аграрного університету «Немішаївський агротехнічний коледж», який відповідно до наказу №827 від 15 грудня 2008 року перейменований у Відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування «Немішаївський агротехнічний коледж». З 01 серпня 2015 року вона, відповідно до наказу №322-к від 30 липня 2015 року переведена на посаду завідувача гуртожитків №1, №3, №4. Наказом №266-к від 13 липня 2016 року їй оголошена догана на підставі службової записки [PERSON] про незадовільний стан кімнат у студентському гуртожитку №4 та відсутність контролю під час виселення та поселення студентів, висновку комісії згідно Розпорядження №203 від 11 липня 2016 року та невиконання п.3.2 Правил внутрішнього розпорядку та розділу ІІ Посадової інструкції, а наказом №383-в від 19 вересня 2016 року вона була звільнена з роботи, з 19 вересня 2016 року на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. Оскільки вона звільнена без погодження з органом первинної профспілкової організації коледжу, розрахунок з нею не проведений, при звільненні з роботи та притягненні до дисциплінарної відповідальності порушені її трудові права та чинне законодавство України просила визнати незаконними та скасувати накази Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» №266-к від 13 липня 2016 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та №383-в від 19 вересня 2016 року про звільнення з роботи з 19 вересня 2016 року згідно п.2 ст.40 КЗпП України, поновити її на роботі. Стягнути з директора Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. Стягнути з Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж» кошти за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 вересня 2016 року і до дня остаточного розрахунку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Представники відповідача - Відокремленого підрозділу національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували. Вважали, що позивачка не кваліфіковано ставилася до покладених на неї функцій, не здійснювала контроль за роботою каштелянів та прибиральниць гуртожитків, що в свою чергу призвело до порушень. Через бездіяльність та незадовільне ставлення до посадових обов'язків позивачка ставила під питання підготовку гуртожитків до нового навчального року, що вказує на недостатню її кваліфікацію. Крім цього, вона постійно зазначала, що у неї є проблеми зі здоров'ям, які заважають їй виконувати покладені на неї функції. Відповідач - директор Відокремленого підрозділу національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 23 липня 2007 року позивачка [PERSON] працювала на посаді коменданта навчальних корпусів Відокремленого структурного підрозділу Національного аграрного університету «Немішаївський агротехнічний коледж», який перейменований у Відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування «Немішаївський агротехнічний коледж», а з 01 серпня 2015 року переведена на посаді завідувача гуртожитків, що підтверджується копією трудової книжки (т.1 а.с.9-11), копією наказу №322-к від 30 липня 2015 року (т.1 а.с.131). Наказом №179 від 10 червня 2016 року створена комісія у складі голови комісії [PERSON], заступника голови [PERSON], секретаря Шарофост Г.М. та 10 членів, яка повинна була провести відповідну роботу по перевірці стану кімнат, місць загального користування у гуртожитках, визначити необхідну кількість заходів по приведенню кімнат, місць загального користування до належного санітарного стану, забезпечити здачу кімнат, місць загального користування в належному санітарному стані (т.1 а.с.14-15). Наказом № 266-к від 13 липня 2016 року на підставі службової записки [PERSON] про незадовільний санітарний стан кімнат в студентському гуртожитку [PERSON] оголошена догана за неналежне виконання своїх посадових обов'язків що є порушенням пункту 3.2 Правил внутрішнього розпорядку та розділу ІІ Посадової інструкції. Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Враховуючи, що суду не надано доказів, що підтверджують неналежне виконання позивачкою своїх посадових обов'язків, а невиконання комісією роботи з визначення необхідної кількості заходів по приведенню кімнат, місць загального користування до належного санітарного стану, забезпечення здачі кімнат, місць загального користування в належному санітарному стані на чолі з головою [PERSON], заступником голови [PERSON], на думку суду, не може бути підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення, тому суд вважає, що догану оголошено безпідставно. 19 вересня 2016 року [PERSON] звільнена з роботи з 19 вересня 2016 року згідно п.2 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу №383-в від 19 вересня 2016 року (т.1 а.с.161). Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. З пояснень представника відповідача вбачається, що позивачка звільнена в зв'язку зі станом здоров'я. Однак суду не надано належних і допустимих доказів, що це підтверджують. Одночасно представник відповідача в дебатах зазначив, що підставою звільнення був не стан здоров'я позивачки, а невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, що теж не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Таким чином наказ про звільнення підлягає скасуванню, в зв'язку з невідповідністю вимогам КЗпП України. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що за липень та серпень 2016 року заробітна плата позивачки складала 3952 грн. 68 коп., то враховуючи кількість робочих днів середньоденна заробітна плата позивачки за останні два місяці перед звільненням складає 91 грн. 92 коп. Таким чином по день поновлення на роботі з 20 вересня 2016 року, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 16\~177 грн. 92 коп., як компенсацію за час вимушеного прогулу, який складає 176 робочих днів. Підстав для стягнення з директора Відокремленого підрозділу національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічний коледж" [PERSON] моральної шкоди не вбачається, оскільки доказів спричинення ним такої шкоди суду не надано.

Outcome: partial