Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить захистити його право користування житлом та визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом в будинку [ADDRESS] Обґрунтовує свої вимоги тим, що він є власником будинку . Відповідачка його дочка, яка зареєстрована в будинку, але не мешкає в ньому з 2010року, оскільки виїхала до Російської Федерації. Точне місце мешкання доньки не відоме. Реєстрація відповідача у його будинку перешкоджає йому в повному обсязі здійснювати право власності, він змушений сплачувати зайві комунальні послуги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в мережі інтернет, на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає, інше місце його перебування невідоме. Надіслані судові повістки за місцем реєстрації відповідача повернулися до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.17-18). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що позивач [PERSON] є власником будинку № [ADDRESS] (а.с.4-5). Відомостями з домової книги, довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради від 19.06.2018 р. підтверджується реєстрація відповідача [PERSON] в зазначеному будинку з квітня 2003 року (а.с. 6-7,12). Судом встановлено, що відповідач була зареєстрована у будинку позивача, як член сім'ї, оскільки є його дочкою. Фактично, в зазначеному будинку відповідач не мешкає з 2010 року, що підтверджується Актом від 11.06.2018року, який складено головою територіального комітету мікрорайону № 16 «Яківлівка- 2», (а.с.9) і поясненнями свідка [PERSON], який є сусідом позивача і підтвердив у судовому засіданні, що дочка позивача [PERSON] не проживає в [ADDRESS]. Вона поїхала до Російської Федерації ще до воєнних подій. А після початку воєнних подій вона взагалі ні разу не з"являлася у своїх батьків. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратила право користування житлом в будинку № [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою вона відсутня без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Відповідач покинув будинок добровільно, перешкод у користуванні будинком з боку позивача не відбувалося. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] такою, що втратив право користування будинком позивача.

Outcome: approved