Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що пропрацював на підприємстві відповідача в шахтобудівельному управлінні гірничим майстром, підземним заступником дільниці №12, звільнився 30.05.2010р. у зв'язку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 06.03.2014 року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності - первинно у зв'язку з професійним захворюванням. У зв'язку з профзахворюванням він переносить хронічні фізичні страждання - його непокоїть біль в грудній клітці, турбує утруднене дихання, виникають задухи по декілька разів на добу, відчуває слабкість всього організму, непокоять головні болі та запаморочення, що призвело до змін як в повсякденному житті, так і в сімейних відносинах та спричиняє постійні душевні переживання та страждання. Тому він, позивач, звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 243000,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, зменшив розмір позовних вимог до 14000,00 грн. та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визначає частково, а саме у розмірі 12000 грн. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню враховуючи уточнені вимоги, за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, Позивач пропрацював в шахтоуправлінні КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ КГМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на дільницях №12 (нарізній) та №7 (очисної виїмки) шахти імені Артема з 07.12.2001 року по 05.11.2002 року - заступником начальника (підземної) дільниці та з 01.05.2001 року , з 05.11.2002 року по 30.05.2010 року майстром гірничим підземної дільниці, звільнений за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію /а.с. 7-16/. Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.01.2014р. (акт за формою П-4), складений комісією у складі: головного спеціаліста санітарно-гігієнічного відділу КМУ ГУ Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, заступника завідувача поліклінікою з лікувально-трудової експертизи поліклініки гірничого департаменту медичного центру ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», дільничого лікаря КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» КМР, начальника управління (охорона праці) управління гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», заступника голови профспілкового комітету гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», технічного інспектора праці Криворізького міського комітету профспілки металургів і гірників України, заступника начальника відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві та профзахворювань ВВД ФССНВ України в м.Кривому Розі, в пункті 17 встановлено причину отримання професійного захворювання - робота на підприємствах відповідача в умовах запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 2,3 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (SiO2 від 10 до 70%), на інших підприємствах ( п.16) - в умовах запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 5,6 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (SiO2 від 10 до 70%) /а.с.17-19/. В пункті 19 зазначено, що винних осіб у порушенні вимог ст. 153 КЗпП Украйни, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", враховуючи термін звільнення, встановити неможливо /а.с. 19/. Як вбачається з виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 06.03.2014 року серії АБ №0008977 позивачу [PERSON] первинно встановлено втрату професійної працездатності 30 % (профзахворювання) - з 24.02.2014р. безстроково , третя група інвалідності - /а.с. 20/. Ураховуючи наведене, суд вважає, що самим фактом втрати Позивачем професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємствах ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України має бути відшкодована за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги Позивача до ПАТ " АрселорМіттал Кривий Ріг " є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Наявність професійного захворювання у Позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами та виписками з медичних карток стаціонарного хворого, з яких убачається, що Позивач з приводу отриманих професійних захворювань неодноразово проходила стаціонарне та амбулаторне лікування в закладах охорони здоров'я. Відповідно медичних документів Позивачу рекомендовано: нагляд лікарів, прийом медикаментів, щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії, санаторно - курортне лікування, тощо /а.с. 21-20/. Крім того, слід зазначити, що Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 15.01.2014 року не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати його не дійсним судом не встановлено. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану Позивачу, покладено саме на роботодавців. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати Відповідач " АрселорМіттал Кривий Ріг ", як власник підприємства, яке не створило працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 15 січня 2014 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві, та моральних страждань потерпілого. У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю Позивача була заподіяна шкода, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 30%, та йому встановлено третю групу інвалідності. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого професійного захворювання, Позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у зв'язку з чим останній переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації з урахуванням вимог та заперечень. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем ПАТ " АрселорМіттал Кривий Ріг " Позивачеві шкоди здоров'ю, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винною поведінкою відповідача та настанням у Позивача негативних наслідків, а звідси й завдання йому моральної шкоди. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, тривалість часу роботу в умовах фізичного перевантаження на підприємстві-Відповідача у порівнянні з іншими роботодавцями, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь з ПАТ " АрселорМіттал Кривий Ріг " - 14000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які Позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить із того, що вина Відповідача у спричинені моральної шкоди доведена, тривалість трудових відносин, що мали місце між сторонами у справі, ступінь втрати працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, і Відповідач має нести відповідальність за не створення безпечних умов на робочому місці. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved