Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 14.10.2005 року по 21.10.2015 рік. Під час шлюбу у них народилась 13.06.2007 року донька [PERSON], яка проживає з позивачем. В жовтні 2015 року шлюб між ними було розірвано. Позивач зазначає, що через деякий час після розірвання шлюбу відповідач самостійно визначив розмір аліментів в розмірі 500 грн. та зобовязався сплачувати заняття дитини в музичній школі, хореографію, додаткові заняття з англійської мови. Однак, дані виплати [PERSON] здійснював не регулярно, а в літку коштів не надає, бо донька перебуває на утриманні його батьків. [PERSON] також здійснює періодичні та одноразові виплати на літнє оздоровлення, стоматологічні послуги, участь у конкурсах, фестивалях, придбання концертних костюмів, колективні поїздки з класом, лікування раптових хвороб тощо. Позивач намагається вживати заходів, щоб забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Однак, належний рівень життя дитині [PERSON] не може забезпечити, оскільки має хронічне захворювання, лікування якого потребує значних фінансових витрат. Разом з тим, відповідач є здоровим, працездатним, має автомобіль, мисливську зброю, регулярно відпочиває за кордоном, винаймає 2-х кімнатну квартиру в центрі міста, тому може сплачувати аліменти, однак приховує розмір свого доходу. Позивач зазначає, що [PERSON] працює на приватному підприємстві, де значна частина доходу виплачується у вигляді премій «на руки» та має можливість неофіційного додаткового заробітку у сфері основної трудової діяльності. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького місбкого суду Вінницької області від 21 жовтня 2015 року по справі № 127/18536/15-ц, позов [PERSON] задоволений та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Миколаєвичем, який зареєстровано 14.10.2005 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено запис № 2615 (а.с. 4-5). З свідоцтва про народження серії 1-АМ № 081328, виданого 26.06.2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки ОСББ "Миротворець" № 0018 від 15.05.2017 року, судом встановлено, що донька сторін зареєстровані та проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а також знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Суд не приймає до уваги, надані позивачем, довідку про хворобу дитини тому, що витрати на лікування входять в розмір аліментів. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 27 вищевказаної Конвенції визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що донька проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою, офіційно працює в ТОВ «Делівері» та інших утриманців немає. Під час визначення розміру аліментів, судом враховано, що відповідає офіційно працює. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої доньки [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісячно, до їх повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнення аліментів розпочати з 31.05.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути - 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial