Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

05.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, який збільшила в ході судового розгляду та просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий [PERSON] 18.02.2010 року, яким посвідчується право власності на земельну ділянку площею 0,0468 га по [ADDRESS]; зобов'язати відповідача привести у відповідність межі належної йому на праві власності земельної ділянки по [ADDRESS] шляхом перенесення частини огорожі (паркану) та тимчасових споруд в бік належного йому будинку, виходячи з меж по технічній документації земельних ділянок [ADDRESS] які належать позивачці. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється власницею двох житлових будинків з господарчими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Право власності на будинок [NUMBER] набуто на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.1981 року, право власності на будинок [NUMBER] набуто на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2012 року. Також позивач являється власницею земельної ділянки по [ADDRESS] розміром 0,0480 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.03.2005 року, а земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0390 га перебуває в оренді. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки домоволодіння відповідача межує з домоволодіннями позивача - з [NUMBER] по відстані 26,2 м., а з [NUMBER] на відстані 17,69 м. Майже по всій відстані відповідач самовільно встановив шиферний паркан з навісом, який виступає на сусідні земельні ділянки. При цьому знищив один межовий знак, який був встановлений в куті між трьома домоволодіннями. За зверненням позивачки 21.05.2014 року комісією Первомайської міської ради було здійснено проміри земельних ділянок [ADDRESS] і встановлено, що існує порушення межі земельної ділянки по [ADDRESS], яке становить 0,15 м. від зведеного відповідачем паркану. В 2014 році на ухвалу суду начальником КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» було надано висновок згідно якого конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS] накладається на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0015 га та на ділянку по [ADDRESS] площею 0,0017 га, на підставі чого можна зробити висновок, що під час оформлення земельної ділянки [ADDRESS] Державним підприємством "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" було допущено технічну помилку, а саме конфігурація земельної ділянки, яка вказана в технічній документації, не відповідає фактичній конфігурації. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити, так як вважають позовні вимоги недоведеними, а [PERSON] не порушував меж спірних земельних ділянок. Представник Державного підприємства "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в судове засідання не з'явився, пояснень по суті позову не надав. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтв про розірвання шлюбу та укладення шлюбу ( а.с. 9) видно, що [PERSON] 05.04.1984 року розірвала шлюб з [PERSON] і після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», а 05.09.1984 остання уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Із копії договору купівлі-продажу від 16.09.1981 року ( а.с.7-8) видно, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в м. Первомайськ Миколаївської області. Із копії державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 02.03.2005 року ( а.с.10) видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0480 га в межах згідно з планом по [ADDRESS] в м. Первомайськ для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Із копії договору купівлі-продажу від 21.12.2012 року ( а.с.12) видно, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходить по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,0390 га кадастровий номер [NUMBER], переданій в користування на умовах оренди для будівництва та обслуговування жилого будинку. Із копії договору дарування від 20.08.1991 року видно, що [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами по [ADDRESS] ( а.с.60-61). Із копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 18.02.2010 року видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0468 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] ( а.с.18). Ст. 116 ч.2 ЗК України передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ст. 91 ч.1 п. «г» ЗК України передбачає що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Ст. 152 ч.ч.2, 3 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Ст. 106 ч.1 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що позивач є власником земельної ділянки [ADDRESS] та землекористувачем земельної ділянки [ADDRESS], а відповідач є власником земельної ділянки [ADDRESS] Миколаївської області на час розгляду спору судом. Із копії листа виконкому Первомайської міської ради від 28.05.2014 року адресованого [PERSON] (а.с.14) видно, що при виїзді на місце 21.05.2014 року комісією здійснено проміри спірних земельних ділянок [ADDRESS] та встановлено порушення межі земельної ділянки по [ADDRESS] розміром 0,15 м. Із копії листа начальника КП «Госпрозрахункове земельно-кадастрове бюро» від 04.12.2014 року та схеми до нього (а.с.19-20, 85) адресованого Первомайському міськрайонному суду видно, що було встановлено те, що земельна ділянка по [ADDRESS] накладається на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0015 га та на ділянку по [ADDRESS] площею 0,0017 га, про що можна зробити висновок, що під час оформлення земельної ділянки по [ADDRESS] Державним підприємством "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" було допущено технічну помилку, а саме: конфігурація земельної ділянки (її внутрішні кути) не відповідають фактичній конфігурації земельної ділянки. Згідно висновку експерта №80 від 10.02.2017 року (а.с.178-199) видно, що накладення земельних ділянок по [ADDRESS] Миколаївської області відсутнє, а надати відповідь щодо накладення земельних ділянок по [ADDRESS] не надається за можливе в зв'язку з тим, що технічна документація із землеустрою виготовлена в різних системах координат. Наявне порушення меж земельних ділянок [ADDRESS] з боку земельної ділянки [ADDRESS] Миколаївської області. На момент проведення експертизи межі порушення земельної ділянки [ADDRESS] з боку земельної ділянки [ADDRESS] обмежені в схемі до додатку В замкненою лінією: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-1 та зображені зеленим кольором, площа порушення складає 5,56 м.кв. Координати відповідних точок повороту межі та лінійні розміри порушеної частини земельної ділянки зведені у таблиці В.1 в додатку В. Межі порушення земельної ділянки [ADDRESS] з боку земельної ділянки [ADDRESS] обмежені в схемі до додатку Г замкненою лінією: 1-2-3-4-5-6-7-1 та зображені зеленим кольором, площа порушення складає 3,28 м.кв. Координати відповідних точок повороту межі та лінійні розміри порушеної частини земельної ділянки зведені у таблиці Г.1 в додатку Г. Експертом зроблено висновок про те, що частина огорожі (паркану) між земельною ділянкою по [ADDRESS] та земельними ділянками [ADDRESS] розташована саме на земельних ділянках [NUMBER] виходячи з їх меж по технічній документації із землеустрою. Детальне місцезнаходження огорожі паркану відносно меж по технічній документації із землеустрою, з вказанням відповідних розмірів, зображено на схемах в додатках В та Г, зокрема див. фрагменти 1-2. Таким чином, оцінивши надані позивачем докази, враховуючи відсутність доказів відповідача, суд знаходить позовні вимоги доведеними в частині порушення меж земельних ділянок, які належать позивачу, відповідачем, а відповідно позовна вимога про зобов'язання відповідача привести у відповідність межі належної йому земельної ділянки підлягає задоволенню. В задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого відповідачу, необхідно відмовити, так як суд вважає, що ця вимога недоведена в судовому засіданні, а саме відсутні докази накладення спірних земельних ділянок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то частково необхідно стягнути з відповідача на користь позивача і понесені останньою судові витрати в частині сплати судового збору та оплати роботи експерта, а саме 3140 грн.

Outcome: partial