Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду 28 листопада 2014 року було розірвано. Від шлюбу, мають двох синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач з січня 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Розмір офіційної заробітної плати відповідача є незначним, порівняно з його дійсними доходами. Позивач вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., що буде стягуватися щомісячно з відповідача на утримання дітей буде достатнім для належного утримання дітей. Оскільки, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, однак, в судових дебатах погодилася із визнаною відповідачем сумою аліментів у розмірі 2500 грн.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року, було розірвано.(а.с. 7) Від даного шлюбу сторони мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження Серії 1-БК № 178102 від 16 червня 2009 року та Серія І-БК № 302972 від 03 липня 2012 року. (а.с.5,6). З Довідки № 49 від 15 травня 2018 року, виданої ТОВ «Шелтер Інвест», вбачається, що [PERSON], з 2016 року та по теперішній час проживає, але не зареєстрована [INFO], кім. 72 в м. Фастів, Київської області разом з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх синів в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом та не спростовано самою позивачкою відповідач періодично надає допомогу для утримання синів, однак в недостатній кількості, як того бажає позивач. Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Даним законом передбачено, що вищевказаний прожитковий мінімум на протязі року буде змінюватися. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі № 6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації у порядку передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлений\~позивачем розмір\~аліментів в\~сумі 4000\~грн.\~є не\~обґрунтованим,\~оскільки позивачем\~не надано\~жодних доказів\~на підтвердження\~того,\~що відповідач\~має можливість\~надавати таку\~допомогу.\~Суд приймаючи\~до уваги\~матеріальне становище\~дітей,\~які потребують\~матеріальної допомоги\~та матеріальне\~становище відповідача, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 21 травня 2018 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 21 травня 2018 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial