Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 червня 2005 року у Виконавчому комітеті Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Проживаючи у шлюбі з чоловіком втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого подружнє життя не складається, виникають непорозуміння. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила судові витрати з відповідача не стягувати (а. с. 26). \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання та через оголошення, опубліковане на веб-сайті суду на офіційному порталі "Судова влада України", про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 18 червня 2005 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №5); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 19 вересня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданих Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 09 грудня 2005 року серії [NUMBER] за актовим записом №18, та серії [NUMBER] за актовим записом №19, відповідно (а.с.4-5). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не надав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.113 СК України\~позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача, суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved