Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, в звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 23 жовтня 2015 року та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є рідною донькою [PERSON], народженої в шлюбі з [PERSON]. Після розлучення батьків [PERSON] мешкає зі своєю матірю, при цьому [PERSON] надавав щомісячну матеріальну допомогу в вигляді сплати аліментів на утримання своєї, на той час, неповнолітньої доньки. На теперішній час [PERSON] є студенткою, - навчається на першому курсі денної форми Державного вищого навчального закладу "Національного гірничого університету". В звязку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони батька [PERSON], який має, на думку позивача, можливість надавати їй матеріальну допомогу, в звязку з продовженням навчання. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення у звязку з продовженням навчання, потребує матеріальної підтримки з боку батька, тому змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього на користь доньки аліментів у розмірі 500,00 гривень, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], народженою колишньою дружиною [PERSON]. Відповідач відносно колишньої дружини мав аліментні обовязки щодо утримання своєї неповнолітньої, на той час, доньки. 21 липня 2015 року [PERSON] досягла повноліття, обовязок її батька щодо утримання неповнолітньої дитини припинено. На теперішній час [PERSON] здобуває вищу освіту, є студенткою І курсу денної форми навчання державного ВНЗ «Національний гірничий університет», в звязку з чим потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітньою [PERSON] Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав розяснення щодо підстав виникнення обовязку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Під час розгляду справи доведено одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, сторонами процесу не оспорюється факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], та споріднення підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досягла повноліття, але її вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення їй виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, відповідно до довідки № 805, виданої державним вищим навчальним закладом "Національний гірничий університет" [PERSON] є студенткою першого курсу механіко-машинобудівного факультету денної форми навчання. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька. З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в технікумі проводяться щоденно, суд погоджується, що позивач в звязку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Впяте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своїй повнолітній донці. Так, відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, та його дохід дозволяє надавати грошову підтримку доньки в звязку з здобуттям нею освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обовязку відповідача утримувати свою доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участю у справі. Так, позивачем заявлено вимоги стягнення з відповідача аліментів в вигляді щомісячних платежів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно. Суд вважає такі вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментіввраховує такі обставини: - стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Так, відомостей щодо хворобливого стану сторін по справі відсутні. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сімї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з ООО "Донбас Вуглепрохідка". Також суд досліджує, матеріальне становище позивача [PERSON], яка продовжує навчання. Позивач має самостійний дохід, отримує стипендію в середньомісячному розмірі 825,00 гривень, що підтверджено довідкою № 805, виданою державним ВНЗ "Національний гірничий університет". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається в місті Дніпропетровську, тобто не за місцем проживання, тому несе додаткові витрати на проживання в гуртожитку. Оцінку можливості матері позивача [PERSON] надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, - суд обмежений надати, з причини не представлення відомостей про місце працевлаштування та доходи останньої. Враховуючи в сукупності вищевказане, положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України (обовязок суду розгляду справ в межах позовних вимог), ч. 4 ст. 174 ЦПК України (визнання відповідачем позовних вимог), суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси повнолітньої [PERSON], [INFO] щодо потреби в матеріальних коштах в звязку з навчанням та не призведе відповідача [PERSON] до скрутного матеріального становища. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява [PERSON] предявлена до суду 23 жовтня 2015 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню з [PERSON] присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невідємно повязане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки ВНЗ "Національний гірничий університет" вбачається, що [PERSON] закінчить навчальний заклад 30 червня 2019 року (за досягненням повних двадцяти двох років), тому саме ця дата визначена судом як час до якого відповідач має надавати матеріальну допомогу повнолітній донці. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивач звільнена від сплати судового збору в звязку з подачею позову про стягнення аліментів в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial