Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Будьонівському районі м. Донецька про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 вересня 2015 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 2/3 частки двокімнатної квартири 3 10, яка розташована за адресою:: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стрілкової дивізії, будинок № 6. 2/3 частки двокімнатної квартири 3 10, яка розташована за адресою:: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стрілкової дивізії, будинок № 6, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Донецькою державною нотаріальною конторою 20 січня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-233 та зареєстрованого в БТІ м. Донецька 2 лютого 2010 року, та свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 11 березня 1994 року Фондом комунального майна Донецької обласної ради народних депутатів за № 5741, 1/3 частина зазначеної квартири належить йому також на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 11 березня 1994 року Фондом комунального майна Донецької обласної ради народних депутатів за № 5741. На день смерті дружини він проживав разом із нею з 1978 року за адресою: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стрілкової дифузії[ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті дружини [PERSON], інших спадкоємців немає. Спадкова квартира знаходиться у його фактичному володінні: він здійснює в ній поточний ремонт та сплачує за комунальні послуги. У видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори йому було відмовлено у зв'язку з ненаданням ним документа про підтвердження факту спільного проживання разом із спадкодавцем. На підставі наведеного позивач просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири № 210 будинку № 6 по вулиці 230-ої Стрілкової дивізії в м. Донецьк Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18 вересня 2015 року. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 лютого 2017 року за клопотання представника позивача було замінено первісного відповідача - Державну податкову інспекцію в Будьонівському районі м. Донецька - належним відповідачем - Будьонівською районною у м. Донецьк радою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.34). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, не надав суду заяву про розгляд справи а його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 29 жовтня 2016 року, 18 вересня 2015 року померла [PERSON], яка була дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 21 лютого 1972 року, виданого 21 лютого 1972 року Червоногвардійським районним бюро ЗАГС Донецької області (а.с.5, 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири № 210 будинку № 6 по вулиці 230-ої Стрілкової дивізії в м. Донецьк Донецької області, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 11 березня 1994 року Фондом комунального майна Донецької обласної ради народних депутатів за № 5741, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 січня 2010 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7-233 (а.с.9, 11). Право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] в БТІ м. Донецька 30 грудня 2009 року за № 29366231 та 2 лютого 2010 року за № 29366231 (а.с.10, 12). Згідно штампу у паспорті позивача він зареєстрований за адресою: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стрілкової дивізії[ADDRESS] (а.с.13-15). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі і по день смерті [PERSON] проживали разом за адресою: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стрілкової дивізії[ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса П'ятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 11 листопада 2016 року № 776/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої 18 вересня 2015 року [PERSON] у зв'язку з ненаданням ним відповідних документів про підтвердження факту сумісного проживання разом із спадкодавцем на підставі глави 10 розділу П пункту 3 п.п.3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно повідомлення завідувача П'ятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.03.2017р. № 103/01-16 11 лютого 2016 року із заявою № 536 про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої 18 вересня 2015 року, звернувся [PERSON], на підставі якої відкрита спадкова справа № 283/2016. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Постанову про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2016р. за № 776/01-16 видано [PERSON] після смерті [PERSON] Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачки в установлений законом порядок звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини [PERSON] , одна не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт сумісного проживання із спадкодавцем на час її смерті, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ними права власності на 2/3 частини квартири № 210 будинку № 6 по вулиці 230-ої Стрілкової дивізії в м. Донецьк Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18 вересня 2015 року. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1233, 1296 ЦК України,

Outcome: partial