Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріусу № 13146 від 20.07.2020 р., виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Мілоан" грошових коштів в розмірі 12 514 грн. Позов мотивований тим, що позивач жодних договорів з ТОВ "Мілоан", не укладав, позик не брав, тому незрозумілою є поява виконавчого документу. У виконавчому напису № 13146 взагалі не зазначено за який період здійснено розрахунок по відсоткам, а розмір боргу по відсоткам становить більшу частину боргу. При видачі виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню, стягувач та нотаріус не проінформував боржника про розмір заборгованості, кредитор не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, тому позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням Закону України «Про нотаріат». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача до суду надіслав відзив згідного якого ТОВ «Мілоан» позов не визнає та окремо зазначає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Цивільного кодексу України. Позивачем за допомогою електронного підпису було укладено із товариством кредитний договір та отримано кошти, позивачем борг по кредиту не погашено, сума боргу розрахована товариством у відповідності до умов договору, а тому така сума боргу є безспірною у зв`язку з чим ТОВ «Мілоан» і звернулось до нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Нотаріус Горай О.С. належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини не повідомив, відзив на позов до суду не надав. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису нотаріусу 13 березня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" був укладений кредитний договір №1962451 строком на 28 днів до 10.04.2020 р. Відповідно до довідки про розмір заборгованості, сума боргу складається з основного боргу у розмірі 5000 грн. та процентів у розмірі 7514 грн.. Виконавчий напис\~нотаріусом вчинено\~20\~липня 2020\~на підставі\~документів наданих ТОВ "Мілоан» приватним нотаріусом Гораєм О.С., за яким з позивача стягнуто 12 514 грн. боргу. 20 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження № 62862500 на підставі виконавчого напису нотаріусу за № 13146 від 20.07.2020 року (а.с.12). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88\~Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: \~ \~ \~ \~- подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; \~ \~ \~ \~- з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що дійсно позивач укладала кредитний договір із ТОВ «Мілоан» та саме такий розмір кредитної заборгованості, зазначений у виконавчому написі є безспірним, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. При цьому судом враховано, що в документах наданих до відзиву на позов ТОВ «Мілоан» міститься платіжне доручення, яке належним чином не оформлено та не містить обов`язкових реквізитів притаманних такому документу, виписка по особовому рахунку не підписана повноважною особою, також відсутнє підтвердження направлення претензії на адресу боржника. Також, виписка з особового рахунка за кредитним договором [PERSON] щодо наявності боргу є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. З урахуванням того, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір сплачений позивачем у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved