Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивував тим, що 10 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 04-11П/2011, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,5 % річних на строк з 10 жовтня 2011 року по 09 жовтня 2026 року. 10 жовтня 2011 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 04-11П/2011-п, відповідно до умов якого відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року. Крім того, 10 жовтня 2011 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 04-11П/2011-п1, відповідно до умов якого відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року. Крім того, 10 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір № 04-11П/2011-З, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передала позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року загальна заборгованість становить у розмірі 187 234,85 грн., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. Крім того, відповідно до п. 3.1.2. Іпотечного договору відповідач- [PERSON] зобов`язалася застрахувати предмет іпотеки на користь позивача на строк дії основного зобов`язання на повну його вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування та надати докази страхування Позивачу у строк не пізніше ніж через 5 днів після набрання чинності Договором та за 14 календарних днів до закінчення строку дії договору страхування. В порушення п. 3.1.2. Іпотечного договору Відповідач - [PERSON] не надала докази страхування предмету іпотеки на користь позивача. Згідно з п. 4.2. Іпотечного договору Відповідач- [PERSON] відшкодовує позивачу усі збитки та сплачує штраф у розмірі 15% від суми, вказаної у н. 1.4. Іпотечного договору (вартість предмету іпотеки -313 115,00 грн.), що становить 46 967,25 грн. (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 25 копійок). Таким чином, станом на 01 серпня 2019 р. сума штрафу за Іпотечним договором №04- 11ГІ/2011 від 10 жовтня 2011 р., за порушення умов п. 3.1.2., становить 46 967,25 грн. (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 25 копійок). У зв`язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234,85 грн., стягнути з відповідача [PERSON] штраф за невиконання умов іпотечного договору № 04-11П/2011-З від 10 жовтня 2011 року у розмірі 46 967 грн. 25 коп., в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належать [PERSON] , шляхом надання Акціонерному товариству «Мегабанк» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі за ціною, визначеною на момент такого продажу на підставі оцінки предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 10 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 04-11П/2011, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,5 % річних на строк з 10 жовтня 2011 року по 09 жовтня 2026 року (а.с. 10-12, 13-17, 36-52). 10 жовтня 2011 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 04-11П/2011-п, відповідно до умов якого відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року (а.с. 18). Крім того, 10 жовтня 2011 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 04-11П/2011-п1, відповідно до умов якого відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов`язань позичальником, які передбачені кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року (а.с. 19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року загальна заборгованість становить у розмірі 187 234,85 грн., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. (а.с. 7-9). Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за тілом кредиту у розмірі 148 483,22 грн. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому предметом доказування є належне виконання умов кредитного договору. Представник позивача в обґрунтування вимог посилався на порушення відповідачем - [PERSON] умов кредитного договору. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником [PERSON] належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Тому підлягає стягненню з відповідачів заборгованість по кредиту у розмірі 148 483,22 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно п. 1.1 кредитного договору визначено сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,5 % річних. Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: заборгованість по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року становить у розмірі 17048,10 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 21 703,53 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно п. 7.2 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю штраф у наступних випадках: 1.за використання кредиту не за цільовим призначенням згідно п. 3.2.2. договору - у розмірі 25 % від суми кредиту, що використано не за цільовим призначенням; 2.за невиконання прийнятих не себе обов`язків згідно п. 3.2.3 договору - у розмірі 10 % від суми несвоєчасно сплачених процентів та комісійних винагород; 3.за невиконання будь-якого з прийнятих на себе обов`язків згідно п.п. 3.2.4.-3.2.15 договору - у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту. Судом перевірено розрахунок штрафу, відповідно до п. 7.2 кредитного договору та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: сума штрафу становить у розмірі 21703,53 грн. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю: стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, заборгованість за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, заборгованість за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] штраф за невиконання умов іпотечного договору № 04-11П/2011-З від 10 жовтня 2011 року у розмірі 46 967 грн. 25 коп. 10 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір № 04-11П/2011-З, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передала позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності (а.с. 20-22, 23, 24, 25, 26). Пунктом 1.4. Іпотечного договору передбачено, що вартість предмета іпотеки становить 313 115.00 грн. (триста тринадцять тисяч сто п`ятнадцять гривень 00 копійок). Відповідно до п. 3.1.2. Іпотечного договору відповідач- [PERSON] зобов`язалася застрахувати предмет іпотеки на користь позивача на строк дії основного зобов`язання на повну його вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування та надати докази страхування Позивачу у строк не пізніше ніж через 5 днів після набрання чинності Договором та за 14 календарних днів до закінчення строку дії договору страхування. В порушення п. 3.1.2. Іпотечного договору Відповідач - [PERSON] не надала докази страхування предмету іпотеки на користь позивача. Згідно з п. 4.2. Іпотечного договору Відповідач- [PERSON] відшкодовує позивачу усі збитки та сплачує штраф у розмірі 15% від суми, вказаної у н. 1.4. Іпотечного договору (вартість предмету іпотеки -313 115,00 грн.), що становить 46 967,25 грн. (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 25 копійок) Таким чином, станом на 01 серпня 2019 р. сума штрафу за Іпотечним договором №04- 11ГІ/2011 від 10 жовтня 2011 р., за порушення умов п. 3.1.2., становить 46 967,25 грн. (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 25 копійок). З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] штраф за невиконання умов іпотечного договору № 04-11П/2011-З від 10 жовтня 2011 року у розмірі 46 967 грн. 25 коп. підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, штраф за невиконання умов іпотечного договору № 04-11П/2011-З від 10 жовтня 2011 року у розмірі 46 967 (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 25 коп. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належать [PERSON] , шляхом надання Акціонерному товариству «Мегабанк» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі за ціною, визначеною на момент такого продажу на підставі оцінки предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умовами ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, іпотекодержатель має право на підставі частин другої і третьої статті 16 Цивільного кодексу України, статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право iпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі рішення суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до процедури продажу, визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого, уповноваження іпотекодавця. Так, п. 5.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Згідно п. 5.2 договору іпотеки іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки: отримати на праві власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому чинним законодавством, для чого отримувати всі необхідні документи в БТІ. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Враховуючи доведеність факту невиконання відповідачем основного зобов`язання, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права, що є підставою для його скасування та вбачається з наступного. Як роз`яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Судом встановлено, 10 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір № 04-11П/2011-З, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передала позивачу в іпотеку квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. Станом на 01 серпня 2019 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 187 234,85 грн. Однак, оскільки відповідач [PERSON] - позичальник є не відмінною особою від особи іпотекодавця, тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки повністю. З урахуванням викладеного позовні вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню частково: стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, заборгованість за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, заборгованість за кредитним договором № 04-11П/2011 від 10 жовтня 2011 року станом на 01 серпня 2019 року у розмірі 187 234 (сто вісімдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 85 коп., що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 148 483,22 грн., заборгованості по відсоткам за період з 01 червня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 17048,10 грн., штрафу у розмірі 21 703,53 грн. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства «Мегабанк», код ЄДРПОУ 09804119, адреса місцезнаходження: 61002, вул. Алчевських, 30, м. Харків, штраф за невиконання умов іпотечного договору № 04-11П/2011-З від 10 жовтня 2011 року у розмірі 46 967 (сорок шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 25 коп. В решті позовних вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 3513,03 грн. та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Тому, за встановлених обставин суд приходить висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі по 11710,03 грн. (3513,03 грн.:3) з кожного.

Outcome: partial