Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом і просить підтвердити трудовий стаж за період роботи робочим будівельної бригади з 19.02.1991 року по 01.08.1991 року в радгоспі "Спадщанський", з 01.08.1991 року по 15.04.1992 року на посаді завідувача клубом Кардашівської сільської ради, з 03.05.1992 року по 30.09.1993 року землевпорядником цієї ж сільської ради, з 01.10.1993 року по 30.09.1994 року землевпорядника Сафонівської сільської ради, а з 01.07.1998 року по 31.10.2002 року робочим в ПСГП "Промінь", а також зобов'язати відповідача видати дублікат трудової книжки і внести записи до неї про вказаний трудовий стаж. Свої вимоги обґрунтовував тим, що втратив трудову книжку, а у видачі її дублікату відповідачем було відмовлено, але дублікат необхідний для постановки на облік у службі зайнятості і отримання статусу безробітного. В судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнав частково, згоден видати дублікат трудової книжки та внести відомості про загальний трудовий стаж позивача до його роботи у сільській раді, які містяться у наявних в сільській раді документах. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою суду від 27.08.2014 року провадження в справі в частині позовних вимог про підтвердження трудового стажу позивача закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Як вбачається з довідок Сафонівської сільської ради, виданих на підставі розрахунково-платіжних відомостей (а.с. 11-12), позивач працював на посаді завідувача клубом Кардашівської сільської ради з 01.08.1991 року по 15.04.1992 року, землевпорядником цієї ж сільської ради з 03.05.1992 року по 30.09.1993 року, з 01.10.1993 року по 30.09.1994 року землевпорядником Сафонівської сільської ради, а з 01.07.1998 року по 31.10.2002 року робочим в ПСГП "Промінь" (а.с. 11-12). В серпні 2014 року позивач звернувся до Путивльського районного центру зайнятості з приводу отримання статусу безробітного, де йому було роз'яснено про необхідність надання трудової книжки, що вбачається з листа від 08.08.2014 року (а.с. 21) та підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] В зв'язку з втратою трудової книжки позивач звернувся за отриманням її дубліката до Сафонівської сільської ради, але йому було відмовлено з причини відсутності відповідних наказів у сільській раді, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача та вбачається з довідки сільської ради (а.с. 10). Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У пп. 5.1-5.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. (із змінами) визначено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень). Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство. Отже, за змістом цієї правової норми дублікат трудової книжки видається за останнім постійним місцем роботи особи, до якої вносяться запис про роботу особи до працевлаштування на останнє місце роботи, в обсязі тих даних, що підтверджуються документами. Як пояснив позивач в судовому засіданні останнім постійним місцем його роботи була Сафонівська сільська рада, а працевлаштування в ПСГП "Промінь" мало сезонний характер. За встановлених обставин, даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково та зобов'язати відповідача видати позивачеві дублікат трудової книжки та внести відомості про загальний стаж його роботи у минулому, що є в документах, які маються в розпорядженні сільської ради. В зв'язку із частковим задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави половина судового збору, від сплати якого позивач був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Виходячи з наведеного,

Outcome: partial