Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

11 вересня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі до 06 квітня 2007 року. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. За домовленістю між нею та відповідачем, відповідач брав участь в утриманні сина в матеріальній та натуральній формі. Проте після розірвання шлюбу [PERSON] став надавати допомогу нерегулярно та в мізерному розмірі. На даний час їй самі важко утримувати сина, якому 13 років, а тому враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує заробітну плату та пенсію та може частину свого доходу віддавати на утримання сина, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Від відповідача по справі [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги не визнає, оскільки на даний час його матеріальний стан не дає йому змоги сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 гривень, оскільки його заробітна плата без відрахувань в середньому складає 4711 гривень, та пенсія, яку він отримує як інвалід третьої групи складає 1450 гривень щомісяця. Крім того він хворіє на цукровий діабет, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, яка складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згоден сплати по справі половину судових витрат понесених позивачем. Позивачем [PERSON] на адресу суду було подано відповідь на відзив на позовну заяву відповідно до якої вона просить суд відхилити заперечення викладенні відповідачем у відзиві на позовну заяву, наполягає на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що відповідач за станом здоров'я може працювати та одержувати заробітну плату, а розмір аліментів, які вона просить стягнути не набагато перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~В судове засідання, 21 січня 2019 року, позивач [PERSON] не з'явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання, 21 січня 2019 року, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS, відповідно до якої повістка про виклик до суду на 21 січня 2019 року на 16 годину 00 хвилин була доставлена одержувачу [PERSON] 13 грудня 2018 року о 13 годині 34 хвилин на номер телефону 30964071760, який був вказаний відповідачем [PERSON] в заявці про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, поданою на адресу суду 11 жовтня 2018 року. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, про причини неявки він суд не повідомив, суд приходить до висновку, що відповідач не з'вився до суду без поважних причин, та вважає за можливе відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 021375, відповідно до якого розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 013596 (а.с.4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області від 11 вересня 2018 року № 1364, [PERSON], [INFO], проживає в [INFO], разом з нею проживає дитина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до довідки Піщанського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія" № 38 від 11 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], навчається у 8-А класі Піщанського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія" (а.с.8). Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) № 8 від 01 жовтня 2018 року, наданої філією "Томашпільський райавтодор Піщанський ДРП" [PERSON] працює в філії "Томашпільський райавтодор Піщанський ДРП" та нарахована йому заробітна плата протягом останього року становить від 3839,97 гривень до 5829,07 гривень (а.с. 26). Відповідно до довідки Піщанської лікарні планового лікування № 148 від 01 жовтня 2018 року, [PERSON], [INFO], знаходиться на "Д" обліку у ендокринологічному кабінеті Піщанської ЛПЛ з приводу панкреатогенного цукрового діабету, середньої важкості в стадії декомпенсації, отримує генсулін М 18 - 20 од вранці та 10 од увечері (а.с.21). Крім того, [PERSON] являється інвалідом 3 групи, загальне захворювання, довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с. 23). Згідно довідки № 756 від 04 жовтня 2018 року, наданої Крижопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 гривень щомісячно (а.с. 25). Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~беручи до\~уваги,\~що факт\~того,\~що відповідач\~ працює,\~отримує заробітну\~плату,\~має дохід\~ частину\~якого може\~ віддавати\~на утримання\~свого неповнолітнього\~сина,\~беручи до\~уваги стан\~здоров'я\~відповідача,\~враховуючи мінімально\~визначений розмір\~аліментів для\~дитини відповідного\~віку та\~рівний обов'язок\~батьків утримувати\~дитину до\~досягнення повноліття,\~суд \~приходить до\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON]\~СП.\~та стягнення\~ з\~відповідача на\~її користь\~ \~аліментів \~на утримання\~їхнього неповнолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~1100\~гривень щомісячно.\~Стягнення аліментів\~в даному\~розмірі суд,\~вважає,\~розумним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", тобто мінімальний розмір аліментів, який з 01 січня 2019 року становить 1013 гривень 50 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та на момент звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" складав 704 гривні 80 копійок, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом пов'язаним із стягненням аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.

Outcome: partial