Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

10 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача- товариства з обмеженою відповідальністю "Локачинський лісгосп" (далі - ТзОВ "Локачинський лісгосп") про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 05 жовтня 2015 року між ним та ТзОВ "Локачинський лісгосп" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого в смт. Локачі по вул. Горєлова, 26, а саме: приміщення пилорами з адміністративними приміщеннями загальною площею 354,4 кв.м, будівлю старої пилорами загальною площею 149,3 кв.м, котельню з сушкою загальною площею 169,9 кв.м, сушильний сарай площею 175,3 кв.м, приміщення сторожки площею 8,5 кв.м. Згідно із умовами договору ціна зазначеного майна була визначена сторонами в розмірі 204 000 грн. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу вказані кошти, однак, останній свої зобов'язання за договором не виконав, нерухоме майно не передав, ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Враховуючи зазначене, те, що договір купівлі-продажу містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України для договорів цього виду, відбулося повне виконання договору, відповідач продовжує протиправно користуватись майном, що йому не належить, позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 05 жовтня 2015 року між ним та ТзОВ "Локачинський лісгосп", визнати за ним право власності на нерухоме майно, що знаходиться в смт. Локачі по вул. Горєлова, 26, а саме: приміщення пилорами з адміністративними приміщеннями загальною площею 354,4 кв.м (Літ.А-1), будівлю старої пилорами загальною площею 149,3 кв.м (Літ. Б-1), котельню з сушкою загальною площею 169,9 кв.м (Літ. В-1), сушильний сарай площею 175,3 кв.м (Літ.Г-1), приміщення сторожки площею 8,5 кв.м (Літ. Д-1), а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. Представник позивача у попередньому судовому засіданні та у клопотанні від 02 серпня 2016 року позов підтримала повністю, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні проти позову заперечував. У судові засідання 21 липня та 02 серпня 2016 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. 05 жовтня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем - спеціалізованим лісогосподарським ТзОВ "Локачинський лісгосп" був укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] купив, а ТзОВ "Локачинський лісгосп" продав та зобов'язується передати у власність покупцю нерухоме майно, що знаходиться в смт. Локачі по вул. Горєлова, 26, а саме: приміщення пилорами з адміністративними приміщеннями загальною площею 354,4 кв.м (Літ.А-1), будівлю старої пилорами загальною площею 149,3 кв.м (Літ. Б-1), котельню з сушкою загальною площею 169,9 кв.м (Літ. В-1), сушильний сарай площею 175,3 кв.м (Літ.Г-1), приміщення сторожки площею 8,5 кв.м (Літ. Д-1). Ціна майна визначена в розмірі 204 000 грн. (а.с.2-4). Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера № 42 від 12 жовтня 2015 року на виконання вказаного вище договору відповідач отримав від позивача кошти в сумі 204 000 грн. (а.с.5). Разом з тим, у відповідь на вимогу позивача про передачу майна ТзОВ "Локачинський лісгосп" листом від 23 березня 2016 року №14/1 повідомив, що не має наміру виконувати умови договору від 05 жовтня 2015 року та передавати майно, оскільки договір не був посвідчений нотаріально з вини позивача, відповідач готовий повернути сплачені [PERSON] кошти (а.с.6). Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договоромкупівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (ст. 657 ЦК України). Згідно із ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договорутакий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Укладений між сторонами договір купівлі-продажу від 05 жовтня 2015 року нотаріально не посвідчений, державної реєстрації не пройшов, а тому в силу ст. 220 ЦК України є нікчемним. Факту ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення судом не встановлено. Крім цього, у відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідачем не подано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він є власником майна, що стало об'єктом продажу позивачу. Згідно із ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на спірне майно за позивачем не знайдено, а тому у позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed