Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

У серпні 2017 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 30 973,55 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 03 листопада 2014 р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 2 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. [PERSON] порушила зобов'язання за договором і станом на 31.07.2017 має заборгованість в загальному розмірі 30 973,55 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2394,70 грн., заборгованості по процентах в сумі 23477,73 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3150,00 грн. та штрафів, нарахованих відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг, - 500 грн. (фіксована частина) і 1451,12 грн. (процентна складова). Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] викликалась в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте до суду вона не з'явилась, про причини неявки не повідомила, письмовий відзив на позов не подала. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 03 листопада 2014 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України за тарифним пакетом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом в розмірі 2400 грн. Сторони договору погодили, що анкета-заява клієнта разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов'язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості (з 1 квітня 2014 р. - 5% від заборгованості), але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За прострочення виконання клієнтом зобов'язань на суму понад 100 грн. договором передбачена сплата пені, розмір якої визначається Тарифами (пункт 1.1.3.1.9. Умов і Правил надання банківських послуг). За умовами кредитування за цим тарифним планом за несвоєчасне погашення заборгованості договором передбачена сплата пені в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або +100 грн. щоразу, коли прострочення за кредитом або процентами триває другий місяць поспіль і більше. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань умови кредитування також передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. Протягом строку кредитування відповідно до Умов і правил надання банківських послуг змінювався розмір процентної ставки, який становив: з 03.11.2014 - 34,80% річних, з 01.04.2015 - 43,20%. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] користувалась кредитними коштами, однак на порушення умов договору вона в листопаді 2014 р. внесла лише один платіж на суму 200 грн., після чого будь-які сплати за кредитним договором припинила. Відтак станом на 31 липня 2017 р. заборгованість відповідача становить 30 973,55 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 2394,70 грн., заборгованості по процентах в сумі 23477,73 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3150,00 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 1451,12 грн. (процентна складова). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконала грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved