Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] 26 січня 2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 25.06.2012 шлюб між ними було розірвано. Згідно вказаного рішення суду з відповідача також стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Позивач вказує, що крім примусового стягнення аліментів, відповідач іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у вихованні дитини не бере, успіхами не цікавиться. Протягом останніх шести років з донькою взагалі не спілкується. Станом на 01 лютого 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дочки становила 12 925,78 грн. Позивач зазначає, що з 11 серпня 2020 року було розпочато ортодонтичне лікування дочки [PERSON] у ПП "Ортодонт" на брекет-системі з діагнозом аномалійний нейтральний прикус. Вартість вказаного лікування станом на подання позову становила 16 565,00 грн. Посилаючись на те, що згідно чинного законодавства відповідач [PERSON] , як батько дитини, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дочку, що викликані особливими обставинами, а саме хворобою дитини, її, позивача, лист щодо відшкодування у позасудовому порядку половини вартості лікування дочки, відповідач відмовився отримувати, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти у розмірі 8 282,50 грн у рахунок відшкодування додаткових витрат на дочку, пов`язаних із лікуванням останньої. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 07.04.2021 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З поштової відмітки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надісланий судом відповідачу рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позову з доданими до нього документами відповідачу не було вручено у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 26 січня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 03. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 5/. Відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 25 червня 2012 року шлюб між сторонами по справі було розірвано /а.с. 6/. Згідно вищевказаного рішення суду з відповідача [PERSON] стягуються на користь позивача щомісячно аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. Відповідно до наявних у матеріалах справи копій довідки та розрахунку заборгованості, виданих Диканським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] станом на 01 лютого 2021 року становила 12 925 грн 78 коп /а.с. 10, 11/. З наявної у матеріалах справи довідки Приватного підприємства "Ортодонт" від 22.02.2021 за вих. № 106 вбачається, що з 11 серпня 2020 року та станом на день видачі довідки неповнолітня дочка сторін по справі - [PERSON] знаходилася на ортодонтичному лікуванні, а саме на брекет-системі з діагнозом аномалійний нейтральний прикус. Заявлена позивачем [PERSON] загальна вартість ортодонтичного лікування неповнолітньої [PERSON] у розмірі 16 565,00 грн, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями фіскальних чеків за оплату стоматологічних послуг у ПП "Ортодонт" /а.с. 8-9/. З наявної у матеріалах справи копії листа позивача від 07 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] зверталася до відповідача [PERSON] з пропозицією сплати ним половини понесеної нею суми додаткових витрат на їхню спільну неповнолітню дочку, пов`язаних з ортодонтичним лікуванням дитини, у загальному розмірі 16 565,00 грн /а.с. 12/. Відповідно до поштового повідомлення відповідач [PERSON] відмовився отримувати вищевказаний лист [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. \~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем [PERSON] , відповідач є працездатним, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно не відшкодував позивачці половину понесених нею додаткових витрат на утримання їхньої спільної неповнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку із ортодонтичним лікуванням останньої, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів. Також, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо неспроможності сплатити відповідні кошти. Враховуючи, що участь відповідача, як батька, у додаткових витратах на неповнолітню дочку є не правом, а його обов`язком незалежно від сплати ним аліментів, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 8 282,50 грн, що складає половину понесених позивачем додаткових витрат на дочку [PERSON] , пов`язаних з ортодонтичним лікуванням останньої. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.\~\~\~\~ \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved