overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що на даний час досяг пенсійного віку та має намір оформитися на пенсію, однак, при перевірці документів виявилося, що у його дипломі серії [NUMBER] про закінчення Львівського кінотехнікуму Держкіна УРСР від 30.06.1976 року [NUMBER] не правильно записано його прізвище. Так, замість правильного «[PERSON]» вказано «[PERSON]», тому просить встановити факт належності вищевказаного правовстановлюючого документа. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю. Представник Управління Пенсійного Фонду України в Гусятинському районі в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, заявлені вимоги визнав повністю. Перевіривши матеріали справи, вислухавши заявника суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], прізвище заявника -"[PERSON]". (а.с. 6). Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.12.1999 року, прізвище заявника -"[PERSON]". (а.с. 5). Як вбачається із копії диплома серії [NUMBER] про закінчення Львівського кінотехнікуму Держкіна УРСР від 30.06.1976 року [NUMBER], прізвище заявника -"[PERSON]". (а.с.4). Таким чином суд вважає, що факт належності [PERSON], правовстановлюючого документу, а саме диплома серії [NUMBER] про закінчення Львівського кінотехнікуму Держкіна УРСР від 30.06.1976 року [NUMBER] на ім'я [PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом в якому просить стягнути з комунального закладу „Нікопольська центральна районна лікарня" грошову компенсацію за невикористану відпустку при звільненні в сумі 186 грн. 57 коп. Посилається на те, що з 23.07.1998 року по 31.12.2011 року вона працювала в комунальному закладі „ Нікопольська центральна районна лікарня" на посаді фельдшера. Наказом від 31.12.2011 року вона звільнена за п.5 ст.36 КЗпП України в порядку переведення в комунальний заклад „ Нікопольська станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. При звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за 3 дні невикористаної нею відпустки, що становить 186 грн. 57 коп. [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, на позову наполягає. Представник відповідача до суду також надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам які мають дітей. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Проводиться в день звільнення. Як видно з копії трудової книжки [PERSON] з 23.07.1998 року по 31.12.2011 року працювала в комунальному закладі „ Нікопольська центральна районна лікарня" на посаді фельдшера. Наказом від 31.12.2011 року вона звільнена за п.5 ст.36 КЗпП України в порядку переведення в комунальний заклад „ Нікопольська станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. ( а.с.2-3). При звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за 3 дні невикористаної нею відпустки, що становить 186 грн. 57 коп. що підтверджується довідкою Комунального закладу „ Нікопольська центральна районна лікарня" ( а.с.4). Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача слід також стягнути судовий збір на користь держави, що відповідає вимогам ст.88 КЗпП України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом в якому просить стягнути з комунального закладу „Нікопольська центральна районна лікарня" грошову компенсацію за невикористану відпустку при звільненні в сумі 750 грн. 40 коп. Посилається на те, що з 05.04.2005 року по 04.01.2012 року вона працювала в комунальному закладі „ Нікопольська центральна районна лікарня" на посаді фельдшера. Наказом від 04.01.2012 року вона звільнена за п.5 ст.36 КЗпП України в порядку переведення в комунальний заклад „ Нікопольська станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. При звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за 20 дні невикористаної нею відпустки, що становить 750 грн. 40 коп. [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, на позову наполягає. Представник відповідача до суду також надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам які мають дітей. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Проводиться в день звільнення. Як видно з копії трудової книжки [PERSON] з 05.04.2005 року по 04.01.2012 року працювала в комунальному закладі „ Нікопольська центральна районна лікарня" на посаді фельдшера. Наказом від 04.01.2012 року вона звільнена за п.5 ст.36 КЗпП України в порядку переведення в комунальний заклад „ Нікопольська станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. ( а.с.2-3). При звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за 20 днів невикористаної нею відпустки, що становить 750 грн. 40 коп. що підтверджується довідкою Комунального закладу „ Нікопольська центральна районна лікарня" ( а.с.4). Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача слід також стягнути судовий збір на користь держави, що відповідає вимогам ст.88 КЗпП України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, бажає оформити договір дарування власного нерухомого майна своїм дітям в рівних частках, та звернувся у Путильську державну нотаріальну контору, де під час огляду поданих документів було виявлено розбіжності. Так у свідоцтві про народження, та у паспорті громадянина України зазначено " [PERSON] ", а у свідоцтві про шлюб та у свідоцтвах про народження дітей " [PERSON] " У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити, що [PERSON] , [INFO] , дійсно є чоловіком [PERSON] , [INFO] , та батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник заявника не з`явилась від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час і місце розгляду справи про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження та паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по-батькові заявника " [PERSON] " /а.с.4/, у свідоцтві про одруження та у свідоцтвах про народження дітей " [PERSON] " /а.с.5-7/. Те, що [PERSON] і [PERSON] , [INFO] дійсно являється однією і тією ж особою, і є чоловіком [PERSON] , та батьком [PERSON] , і [PERSON] , підтверджується довідкою Дихтинецької сільської ради № 7180 від 29.07.2019 року/а.с.8/. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд приймає до уваги вищевикладені обставини, як доказ, так як дані обставини містять інформацію, щодо предмета доказування. Суд дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім'ї та неможливістю спільного проживання сторін та проживання позивача з лютого 2016 року у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Вказано на залишення позивачеві після розірвання шлюбу набутого у шлюбі прізвища "Калякіна" та покладення судових витрат на відповідача. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності і про підтримання позовних вимог. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та про заперечення щодо покладення на нього судових витрат (а.с.\~14). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ураховуючи зазначені обставини суд ухвалив вирішувати справу за відсутності сторін та на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 06.07.2002 між сторонами зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу прізвище позивача було "Корогод", після реєстрації шлюбу стало "Калякіна" (а.с. 4). У справі відсутні відомості про дітей сторін. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують стосунків. Позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах із іншим чоловіком. Подальше спільне проживання сторін і збереження сімї неможливі. Між сторонами немає спору щодо поділу спільного майна подружжя. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 551,20 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач не проживає по вказаній адресі більше одного року, про що свідчить акт, про встановлення факту на проживання. Даний гуртожиток перебуває на балансі КП «ЖЕО №4». На даний час місцезнаходження [PERSON] невідоме, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в громадсько-політичній газеті Івано-Франківської області «Галичина» (а.с.21), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності ст.ст.71, 163 ЖК України жиле приміщення при тимчасовій відсутності наймача зберігається протягом шести місяців. Встановлено, що згідно довідки КП "ЖЕО №4" від 22.01.2015 року, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки КП "ЖЕО №4", будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КП "ЖЕО №4" (а.с.4). Факт не проживання відповідача в гуртожитку більше шести місяців підтверджують акти обстеження кімнати №1 по [ADDRESS] від 05.09.2014 року та 16.12.2014 року (а.с.7-8). Згідно акту звірки розрахунків за період з 01.12.2011 року по 31.12.2014 року заборгованість станом на 31.12.2014 року складає по квартплаті 910 грн. (а.с.9). За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні зібраними по справі доказами доведено, що відповідач не проживає у кімнаті [ADDRESS], понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. На підставі викладеного ст.71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У квітні 2011 р. заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] нею буде досягнуто 58 річного віку, у зв'язку з чим вона має право на пенсію за віком. Звернувшись до Каховського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо перевірки всіх належних їй документів, їй було повідомлено, що є розбіжності в прізвищі у її документах. а саме трудовій книжці, яка видавалась ще Чернігівським виробничим швацьким об'єднанням, записано її прізвище "[PERSON]", як у свідоцтві про народження, а в свідоцтві про укладення шлюбу прізвище "[PERSON]". Дана обставина перешкоджає їй оформити пенсію за віком, тому змушена звертатися до суду. Просила суд встановити факт належності їй трудової книжки, виписаної на [PERSON]. В судове засідання представник заявника не з'явився, надав до суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягав, справу просив розглядати за його відсутності (а.с.14). Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує, справу просить розглядати за його відсутності, заперечень не має (а.с.13). Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в трудовій книжці, яка заведена Чернігівським виробничим швацьким об'єднанням, прізвище власника трудової книжки співпадають з даними заявника, вказаними в його паспорті Громадянина України. В свідоцтві про народження прізвище заявниці вказано [PERSON], тоді як в свідоцтві про шлюб "[PERSON]" (а.с.4), що перешкоджає заявниці у поданні документів на отримання пенсії. У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 421грн.04коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ "ОГЗК". 10.07.14 р. відповідач звільнився за власним бажанням. Відповідно до довідки-розрахунку бухгалтерії ПАТ "ОГЗК" №869-64 від 16.07.14 р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 421.04 грн. Відповідно до ст. 75 КЗпП України: щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований поточний рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. При звільненні у липні 2014 р. за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 421,04 грн., за 7 днів перевикористаної відпустки. Тому він просить стягнути її з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд, задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В судовому засіданні встановлено, що з 26.07.1984 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ "ОГЗК" (а.с.5). 10.07.14 р. відповідач звільнився за власним бажанням (а.с.10). Відповідно до наказу №2343 від 10.04.2014 року відповідачеві було надано відпустку (а.с.9 ). Відповідно до довідки-розрахунку бухгалтерії ПАТ "ОГЗК" №869-64 від 16.07.14 р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 421.04 грн. При звільненні у липні 2014 р. за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 421,04 грн., за 7 днів перевикористаної відпустки. Крім того з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості(а.с.4,7), наказ про припинення трудового договору (а.с.10). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, встановивши, що він є братом померлого [INFO] [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті брата відкрилась спадщина, проте нотаріус відмовив у відкритті спадкової справи, через розбіжності в написанні прізвищ його та брата. Зазначає, що його прізвище українською мовою записано - [PERSON], а у брата прізвище -[PERSON]. У зв"язку з чим виникла необхідність встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. В судове засідання сторони не з"явилися, надали суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їх участі. Заявник зазначає, що підтримує заявлені вимоги, представник заінтересованої особи визнає вимоги заявника. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за відсутності сторін. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами відноситься до компетенції суду. Згідно п.7) Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З представлених копій документів вбачається, що згідно свідоцтва про народження та паспорту громадянина України, прізвище заявника українською мовою зазначено як - [PERSON], російською "[PERSON]" (а.с. 5,12). Згідно копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 63 років про що 23 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 19 (а.с. 6). Як встановлено в судовому засіданні, через те, що у документах заявника та померлого [PERSON] прізвище містить розбіжності в літерах (ймовірно внаслідок різних транслітерацій при їх перекладі між українською та російською мовами), [PERSON] не має можливості оформити спадщину, яка відкрилась після смерті брата, тоб-то реалізувати своє право на спадкове майно. Дослідвши письмові матеріали справи, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про те, що померла [INFO] [PERSON] є її рідною матір'ю, пославшись на те, що в свідоцтві про її народження її матір'ю зазначено "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть та в заповіті дані матері зазначені, як "[PERSON]", у зв'язку з чим вона не має можливості оформити спадщину після смерті матері. У судовому засіданні заставник підтримала заяву у повному обсязі та просила суд про її задоволення. Представник Київської держнотконтори №10 у судове засідання не з'явився, про розгляд справи управління повідомлене належним чином, на адресу суду надійшов лист з проханням проводити розгляд справи без присутності їх представника (а.с.19). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи - Київської держнотконтори №10. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги повністю доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами... Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.21). Згідно свідоцтва про народження заявника, її матір'ю зазначено "[PERSON]" (а.с.5). 14.08.1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], прізвище подружжя після реєстрації шлюбу "[PERSON]" (а.с.6). Відповідно до копії заповіту, померла [PERSON] заповіла належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] - [PERSON] - заявнику по справі (а.с.7, 8). Як вбачається з копій трудової книжки померлої та копії ордеру на квартиру [ADDRESS], прізвище померлої [INFO] було змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]" та 14.01.1981 року було надано [PERSON]. квартиру [ADDRESS] на сім'ю з 4-х осіб, включаючи доньку - [PERSON] (а.с.9, 11). Згідно з копією свідоцтва про поховання та договору - замовлення з додатком, [PERSON] займалась похованням померлої [PERSON], що крім того підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що знали померлу протягом багатьох років, вона була матір'ю заявника, яка займалась її доглядом, інших дітей померла не мала. Приймаючи до уваги, що [PERSON] необхідно встановлення факту родинних відносин з померлою для отримання нею спадщини після смерті її матері, суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що [PERSON], [INFO], дійсно є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved