Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У листопаді 2014 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що батько малолітніх [PERSON] помер [INFO] року, а мати злісно ухиляється від виконання обов'язків виховання та утримання дітей, не піклується станом їх здоров'я, залишає на тривалий час без догляду, не створює належних умов для нормального проживання та розвитку дітей, притягувалась до адміністративної відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того вказувалося, що у квартирі [ADDRESS], де зареєстрована [PERSON] та її діти, сталася пожежа, у зв'язку з чим помешкання непридатне для проживання. Також позивач просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/3 часті усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дітьми. Представники позивача у судовому засіданні поданий позов підтримали повністю, посилаючись на те, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов'язки по вихованню, догляду та утриманню дітей просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона належно утримує та забезпечує свої дітей всім необхідним, любить їх і намагається створити для них всі належні умови для проживання. Зазначила, що після відібрання дітей постійно їх провідує та сумує за ними, а в квартирі після пожежі здійснює відновлювальні роботи. Прокурор у судовому засіданні висловила думку про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав як такого, що не відповідатиме інтересам малолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу та думку дитини, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 06.09.2010 р., серії [NUMBER] від 24.11.2011 р. (а.с. 7, 8). Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.06.2005 р. (а.с.5) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 28.10.2014 року відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто батька дитина не має (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2013 року [PERSON], який являється батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). Так, позов мотивований тим, що мати дітей - [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей, не піклується станом їх здоров'я, залишає на тривалий час без догляду, не створює належних умов для нормального проживання та їх розвитку, в зв'язку з чим органу опіки та піклування звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її трьох синів. У частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявного в матеріалах справи листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 06.08.2014 року №1313 вбачається, що 05.08.2014 року малолітні діти [PERSON]: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких мати залишила без нагляду вдома, самовільно відчинили двері квартири і перебували на вулиці, діти не відвідують ДНЗ, мати щоденно залишає їх без нагляду на 10-12 годин, сусідські діти виносять малюкам їжу. Вказується, що діти вибігали на проїзджу частину вулиці, ризикуючи отримати травми, підбігали до автомобілів, просили у водіїв гроші і цукерки (а.с. 11). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 18.08.2015 року, складеним спеціалістами у справах дітей Житомирської міської ради та Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, проведеним за адресою: [ADDRESS], у вказаному житлі наявний газ, світло, опалення, вода; на момент відвідування в квартирі було брудно, сморід; малолітні діти були у брудному одязі; діти не мають окремого місця для сну, у сім'ї склався низький рівень сімейної культури (а.с. 19). Відповідно до наказу №54 Служби у справах дітей Житомирської міської ради від 18.08.2014 року неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взято на облік з тих підстав, що "діти проживають у сім'ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов'язків" (а.с. 10). З пояснень сторін наданих у судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2014 року за місцем проживання [PERSON] та її трьох дітей у квартирі [ADDRESS] сталася пожежа, що була спричинена малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у той час, коли вони перебували у помешканні самі без нагляду дорослих. Як вбачається з листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 19.09.2014 року № 1555 при неодноразових відвідуваннях сім'ї [PERSON] зафіксовано порушення санітарно-гігієнічних норм, важке та затхле повітря, злісне ухилення матері від виконання батьківських обов'язків, часте залишення дітей без нагляду дорослих, старша дитина схильна до бродяжництва, невідвідування дітьми навчального закладу. Вказується, що під час відвідування сім'ї 17.09.2014 року встановлено, що неповнолітній [PERSON], учень ЗОШ №8, з 01.09.2014 р. не відвідує заняття у школі, малолітні [PERSON] та [PERSON] не влаштовані до дитячого навчального закладу, хоча медичну комісію діти пройшли (а.с. 14). Згідно із листом від 18.09.2014 року №402 адміністрацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 м. Житомира повідомлялося, що учень 8-А класу [PERSON], [INFO], з 08.09.2014 року перестав відвідувати школу, за поясненнями матері - [PERSON] був хворий, однак 10.09.2014 дитину бачили у ТРЦ «Глобус» та він з'явився до школи 18.09.2014 року. Вказується, що мати постійно залишає дітей без нагляду на декілька днів, не піклується про здоров'я, їх духовний та моральний розвиток, їх місцезнаходження та перебування, не з'являється до школи на вимогу класного керівника та адміністрації (а.с. 12-13). Зі змісту листа адміністрації школи №8 м. Житомира від 27.10.2014 року №454 вбачається, що неповнолітній [PERSON] забрав ключі та ночує в квартирі [ADDRESS], де сталася пожежа, за повідомленням [PERSON], син приходить в квартиру тільки наніч (а.с. 15). Також з пояснень сторін встановлено, що старший син [PERSON] - [PERSON] неодноразово доставлявся у відділок УМВС в м.Жтомирі за жебрацтво у торгівельному центрі «Глобал» та вчинення крадіжки мобільного телефона. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є заступником директора школи №8 з виховної роботи, де навчається [PERSON], пояснила, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно сина [PERSON], який погано навчається, систематично пропускає заняття в школі, ходить неохайним, займається жебракуванням у торгівельному центрі «Глобал», дитина ходить голодна, вказала, що мати не відвідує батьківські збори та не реагує на зауваження класного керівника та керівництва школи щодо неналежної поведінки [PERSON]. Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 31 жовтня 2014 року №482) [PERSON] злісно ухиляється від виконання з виховання та утримання дітей, не піклується станом їх здоровя, залишає на тривалий час без догляду, не створює належних умов для нормального проживання та розвитку дітей, у зв'язку з чим визначено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 р. у справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." У судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що одна займається утриманням та вихованням трьох синів, для матеріального забезпечення потреб сім'ї неофіційно працює в службі таксі оператором, у зв'язку з роботою залишає дітей на їх тітку [PERSON] Вказувала, що пожежа у житлі сталася 29.08.2014 року, коли вона була на роботі, а нагляд за малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] доручила старшому сину [PERSON], який без дозволу залишив їх самих. Зазначала, що неодноразово проводила бесіди з старшим сином з приводу зміни його поведінки та відвідування школи та останній обіцяв виправитися, не пропускати заняття. Також вказувала, що піклується про своїх дітей, забезпечує їх всім необхідним, діти завжди ситі, мають різноманітний одяг та іграшки, квартира до пожежі була облаштована всією необхідною технікою, а після пожежі вона проводить ремонтні роботи для відновлення квартири до належного стану. З наданого відповідачем договору на постачання та монтаж конструкцій №15/12/14 від 15.12.2014 року вбачається, що [PERSON] замовила виготовлення, постачання і монтаж вікон та балконних дверей (а.с. 34, 35). Довідкою Центральної дитячої міської лікарні від 24.12.2014 року стверджується, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 15.11.2014 року перебувають у педіатричному відділенні №1 КУ ЦДМЛ для оформлення в центр реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради, їх мати [PERSON] щоденно відвідує своїх дітей, приносить іграшки, годує їх та переодягає (а.с.33). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка приходиться дітям [PERSON] тіткою, пояснила, що на час перебування [PERSON] на роботі інколи доглядає дітей, вказала, що остання є доброю матір'ю та належним чином піклується про дітей, останні завжи нагодовані та охайні, зазначала, що відповідач забезпечує дітей всім необхідним. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є спеціалістом Центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді, пояснив, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку як така, що потрапила в складні життєві обставини, вказав, що після того як у помешканні відповідачки сталася пожежа ситуація дійсно була складною, однак на час розгляду справи мати вчиняє дії щодо відновлення житла, постійно відвідує дітей, що перебувають на санаторному лікування та діти тягнуться до матері. Також зазначив, що старший син відповідачки - [PERSON] не є простою дитиною, живе самостійним життям, мати дійсно не користується у нього авторитетом, однак дитина потребує постійного контролю та роботи з ним з боку дорослих. Висловив думку про сумнівність того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні суд заслухав дитину [PERSON], який пояснив, що інколи він прогулював школу та не ночував вдома, проводив вільний час зі своїми друзями, жебракував з метою відвідування комп'ютерного клубу, також працював на СТО, хоча мати забороняла це робити, мав з матір'ю розмови вихованого характеру та обіцяв виправити свою поведінку, зазначив, що зараз перебуває в санаторії та добре навчається, просив не розлучати його з матір'ю, яка піклується про нього та братів, готує їжу, та забезпечує всім необхідним. Відповідно до довідки Обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» вбачається, що учень 8 класу [PERSON] перебуваючи на оздоровленні в період з 29.12.14 по 27.03.15 мав зразкову поведінку та був нагороджений грамотою за І місце в турнірі з шашок серед вихованців санаторію (а.с. 59, 60). Під час розгляду справи спеціалістами у справах дітей Житомирської міської ради та фахівцями Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено повторне обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за результатами якого складено акт від 15 квітня 2015 року, відповідно до якого в квартирі наявні світло, газ, вода, опалення, помешкання в стані ремонту, в дітей є речі першої необхідності, одяг, взуття за сезоном, письмовий стіл, ноутбук, телевізор, окремі місця для відпочинку та сну (а.с.58). Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей, оскільки такий висновок не містить даних про врахування думки старшої дитини та матері стосовно порушеного питання, не узгоджується з сукупністю встановлених у судовому засіданні обставин, покращення ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги, що позбавлення батьківських прав - крайній захід; характер поведінки відповідачки по відношенню до своїх дітей, що хоча й виражається у дещо легковажному відношенні до виконання батьківських обов'язків, однак намагається виконувати такі обов'язки в силу свої можливостей; особу відповідачки, яка вживає заходів для забезпечення належних умов для проживання дітей, направлення її зусиль для забезпечення сім'ї матеріально; її особисту прихильність до дітей та бажання бути матір'ю. Крім того, сам факт заперечення відповідачкою позовної заяви про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес матері до своїх дітей, а пояснення дитини [PERSON], надані в судовому засіданні свідчать про прихильність дитини до матері, а також те, що відповідачка турбується про отриманням сином освіти, примушуючи його відвідувати школу, навчатися, однак не завжди це дає позитивний результат. З огляду на викладене, враховуючи інтереси дітей, а також те, що відповідачка [PERSON] проявляє батьківські почуття і не є байдужою до долі дітей, приймає активні заходи щодо покращення умов проживання сім'ї, в силу своїх можливостей піклується про них, а обставини, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, не є такими, що свідчать про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, суд вважає за необхідне відмовити у застосуванні такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. При цьому, враховуючи, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на дітей є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, то відмовляючи у задоволенні основних вимог, суд відмовляє й у задоволенні похідних. Водночас, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, поведінки відповідачки, що спричинили звернення до суду з даним позовом та роз'яснень, викладених у пункті 18 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3, суд відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення цих прав, вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання своїх малолітніх дітей та покласти на виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, контроль за виконанням матір"ю своїх батьківських обов"язків.

Outcome: dismissed