Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

\~\~\~\~У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області, у якому просив: - зобов'язати відповідача, [PERSON], не перешкоджати [PERSON], брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю дитиною: донькою - [PERSON], [INFO]. - винести судове рішення, яким встановити час та дні для його зустрічей з донькою та яким встановити дні, по яких він буде забирати дитину до себе додому; - зустрічатися за місцем проживання: [INFO] та проведення часу в с. Олійники Сахновщинського району Харківської області у вихідні дні: кожної неділі та понеділка щомісяця щорічно зі своєю дитиною: донькою - [PERSON], [INFO], з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. (надаючи можливість дитині для відпочинку). Також стягнути з відповідача, на його користь судові витрати в розмірі 551грн. 20 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з [PERSON] перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року. В шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Після припинення сумісного проживання відповідач не надає можливості зустрічатися з дитиною. Позивач був змушений звернутись заявою до комісії з прав дітей Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області і відповідно до витягу з протоколу №1 від 28.01.2016 року вказаної комісії вирішили рекомендувати позивачу звернутись до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. [PERSON] пояснила суду, що не проти спілкування позивача з дитиною, проте, оскільки дитина ще маленька та перебуває на грудному кормлінні, наполягає, щоб зустрічі батька з дитиною відбувалися в її присутності та заперечувала проти того, щоб позивач забирав дитину до себе додому. Також відповідач не заперечувала проти участі позивача у вихованні малолітньої дитини та зазначила, щоб це спілкування не заважало режиму дня дитини, зокрема, що дитина згідно режиму у день спить з 12 до 15 години, а потім до 16 години приймає їжу, а також рекомендувала бачитися з дитиною та приймати участь у її виховання на протязі двох днів у суботу на в неділю. Крім того зазначила, що на засідання комісії з питань захисту прав дітей Сахновщинської РДА її не викликали, бесіда з нею не проводилась і про засідання вказаної комісії їй стало відомо лише зі змісту позовної заяви. Представник відповідача заперечував проти позову та вважав за необхідне, щоб позивач надав відповідачу медичні документи про стан його здоровя, оскільки на його погляд позивач зловживає спиртними напоями та має схильність до наркотиків, а також проявляв подружню невірність, тому може хворіти на венеричні захворювання та ВІЛ інфекцію. Крім того представник відповідача зазначив, що позивач систематично ображав відповідача, погрожував розправою. А також носив при собі бойовий пістолет, стріляв з нього у дворі домоволодіння, яке належить батькам відповідача та погрожував ним відповідачу. Представник третьої особи: служби у справах дітей Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, так як вважала, що батьки мають рівні права щодо виховання дитини. А тому немає ніяких перешкод щодо спілкування батька з дитиною у присутності матері за місцем її проживання з дитиною. Також представником третьої особи був наданий до суду висновок органу опіку і піклування про розвязання спору між [PERSON] та [PERSON] щодо участі у вихованні їх спільної дитини [PERSON]\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін та їх представників, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, допитавши свідків, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 липня 2014 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року (а.с. 5-6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 388018 від 09 січня 2015 року, видане Виконкомом Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області (а.с. 7). Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], залишилася проживати разом з матір'ю [PERSON] за адресою: вул. Шевченко, буд. 20, с. Олійники Сахновщинського району Харківської області (а.с. 75). Батько дитини [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 15). Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 28 січня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] (а.с. 69). Згідно наданих позивачем копій чеків поштових переказів, на адресу відповідача перераховувались грошові кошти на утримання доньки [PERSON] (а.с. 54-57) З акту обстеження умов проживання відповідача від 16 грудня 2015 року вбачається, що будинок складається з трьох кімнат та однієї нежилої кімнати. Опалення будинку газове та твердопаливне, наявну всі необхідні меблі та побутова техніка, для проживання дитини створені всі необхідні умови (а.с. 41). Відповідно довідки Сахновщинської ЦРЛ від 08.02.2016 року, [PERSON], [INFO] перебуває на грудному кормлінні, потребує індивідуального догляду матері, дотримання режиму дня для дітей від 1 року до 3 років з обовязковим денним сном з 12 год. до 15 год. (а.с. 42) Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, проте позивачу в спілкуванні з дитиною, відповідач [PERSON] не перешкоджала. Декілька разів провідати дитину приїжджали батьки позивача. Після отримання листа від позивача з проханням встанови дні відвідування дитини неділя та понеділок щомісячно з 14 години до 18 години, вони порадилися з родиною та рекомендували позивачу дні для побачень з донькою субота та неділя з 16 години до 18 години, в звязку з тим, що це вихідні дні коли вся родина збирається вдома, та щоб можна було уникнути сварок. Також допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] алкогольні напої не вживає, працює та надає матеріальну допомогу на утримання своєї дочки. Також зазначила, що її син періодично приїжджав до своєї доньки та привозив їй одяг та інші речі, але кожного разу між ним та [PERSON] виникали сварки. Згідно висновку органу опіки та піклування Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 18.04.2016 року про розвязання спору між [PERSON] та [PERSON] щодо участі у вихованні їх спільної дитини [PERSON], члени комісії одноголосно вирішили рекомендувати [PERSON] звернутись до Сахновщинського районного суду з відповідною заявою. (а.с. 61). Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1\~ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2\~ст. 155 СК України\~визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд,\~\~з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що орган опіки та піклування Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області при складанні висновку не виконав вимоги ч.5 ст. 19 СК України, а саме орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання\~дитини, батьків,\~інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд вважає, що між сторонами по справі виник спір щодо участі батька у вихованні дитини (періодичні чи систематичні) побачення, місце та часу їхнього спілкування. Тому суд виходячи із балансу інтересів дитини та її батьків, вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]: кожної суботи та неділі щомісяця з 10:00 год. до 13:00 год. та з 17:00 год. до 20:00 год., з перервами на час кормління у присутності матері дитини, [PERSON] за місцем її проживання в [INFO]. Суд вважає, що із урахуванням віку малолітньої дитини, встановлення такого способу участі у вихованні дитини на даному етапі буде відповідати інтересам дитини. При цьому, у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості, згідно вимог\~ст. 158 СК України, звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно до\~ст. 159 СК України\~звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Посилання представника відповідача, щодо надання позивачем медичних документів про стан його здоровя, оскільки на його погляд позивач зловживає спиртними напоями та має схильність до наркотиків, а також проявляв подружню невірність, тому може хворіти на венеричні захворювання та ВІЛ інфекцію, суд не бере до уваги, оскільки ці вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, а надані фотознімки, які нібито підтверджують подружню невірність позивача, не є належними доказами, оскільки неможливо встановити час коли були зроблені вказані фотознімки (з урахуванням того, що шлюб було розірвано). Крім того, з наданих відповідачем копій роздрукованих повідомлень щодо участі позивача в контрабанді в зоні АТО, неможливо встановити їх походження та достовірність, як зазначила відповідач в судовому засіданні, вказані повідомлення надала їй «кума». Згідно зі ст. ст.\~10\~і\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а\~ст. 11 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Щодо обставин носіння позивачем бойової зброї , суд розяснює відповідачу про її право звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою для перевірки цих обставин. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частини встановлення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки. В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено в цій частині позовні вимоги. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.36 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вимога пропорційності присудження судових витрат застосовується незалежно від того чи сплачено судовий збір позивачем в мінімальному розмірі. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial