Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

ПАТ " Західінкомбанк " звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 23142,18 грн. заборгованості за кредитом, [PERSON] 35564,71 грн. заборгованості за кредитом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.07.2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №17/2008 до договору №ПК/V/Е22_29 від 30.09.2004р. на обслуговування пластикових БПК Visa Electron, про надання короткострокового кредиту (овердрафту), за яким позичальнику було встановлено дозволений овердрафт (ліміт овердрафту) у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою 17% річних. 15.06.2009р. було укладено додатковий договір, яким встановлено дозволений ліміт 26000,00 грн., зі сплатою 17% річних. додатковим договором від 01.07.2013р. встановлено розмір річних 14%. На забезпечення виконання зобовязань за додатковою угодою №17/2008 від 28.07.2008р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязався відповідати за виконання позичальником в повному обсязі кредитних зобовязань. Станом на 22.06.2016р. позичальник має заборгованість перед банком у розмірі 23142,18 грн. Згідно уточненої позовної заяви від 28.07.2016р. позивач просив стягнути з [PERSON] 23142,18 грн. заборгованості за кредитом, [PERSON] 23142,18 грн. заборгованості за кредитом В судове засідання представник позивача не з'явився, в клопотанні від 18.10.2016р. просив розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судові повістки, направлена на їх адреси, зазначені в довідках адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2008р. між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ (правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" - банк) та [PERSON] (клієнт) було підписано додаткову угоду №17/2008 до договору №ПК/V/Е22_29 від 30.09.2004р. на обслуговування пластикових БПК Visa Electron, грн. про надання короткострокового кредиту (овердрафту) (далі додаткова угода), за умовами п.3.3 якої клієнту було встановлено дозволений овердрафт (ліміт овердрафту) у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою 17% річних (а.с.4-5). Згідно п.3.4 додаткової угоди строк надання дозволеного овердрафту встановлюється на 1 рік з дати виникнення овердрафту. 15.06.2009р. сторонами було укладено додатковий договір до додаткової угоди №17/2008 від 28.07.2008р., яким встановлено дозволений овердрафт 26000,00 грн., зі сплатою 17% річних (а.с.6). Додатковим договором від 01.07.2013р. до додаткової угоди №17/2008 від 28.07.2008р. сторони визначили, що за фактичне користування дозволеним овердрафтом клієнт сплачує банку 14% річних (а.с.7). На забезпечення виконання зобовязань за додатковою угодою №17/2008 від 28.07.2008р., 28.07.2008р. між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ (правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" - кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, згідно п.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником ([PERSON]В.), в повному обсязі усіх зобовязань позичальника, що випливають з додаткової угоди №17/2008 від 28.07.2008р. договору №ПК/V/Е22_29 від 30.09.2004р. на обслуговування пластикових БПК Visa Electron, грн. про надання короткострокового кредиту (овердрафту) і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором та позичальником (а.с.8). Однак, позичальник свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 22.06.2016 року становила 23142,18 грн. та складалася з наступних сум: - 22100,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 1042,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами. Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачки 22100,00 грн. заборгованості за кредитом та 1042,18 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом. Щодо вимоги ПАТ «Західінкомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому згідно зі змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявленням до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Пунктом 3.2 договору поруки передбачено, що дія договору припиняється в момент повного виконання позичальником чи поручителем усіх зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Як вбачається з матеріалів справи, в додатковій угоді до договору №ПК/V/Е22_29 від 30.09.2004р. на обслуговування пластикових БПК Visa Electron, грн. про надання короткострокового кредиту (овердрафту) не встановлений строк основного зобовязання і кредитор не предявив позову до поручителя [PERSON] протягом одного року від дня укладення договору поруки від 28.07.2008 року, а тому порука вважається припиненою, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку до поручителя [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial