Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

23 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 17 жовтня 2011 року по 07 травня 2018 року працювала на посаді провідного економіста в філії "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". В день звільнення відповідач не провів з нею повного розрахунку і письмово про розмір належних до сплати сум не повідомив, незважаючи на її неодноразові звернення. Затримка розрахунку при звільненні змусила її до додаткових зусиль для організації свого життя, що спричинило їй моральні страждання. Просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 травня по 12 червня 2018 року у розмірі 7302,69грн. і моральну шкоду в розмірі 20 000,00грн. Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року замінено первісного відповідача [PERSON] "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на належного ДП "Миколаївський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність; позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення; проти заочного розгляду справи заперечень не мала (вх.55/19-вх. від 03.01.2019р.). Представник відповідача не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, яке вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого. Судом встановлено та підтверджується трудовою книжкою позивача [PERSON], що вона з 17 жовтня 2011 року працювала на посаді провідного економіста в філії "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (а.с.5-6). 07 травня 2018 року [PERSON] звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за угодою сторін), згідно з наказом №1 від 07 травня 2018 року (а.с.44), проте належні їй при звільненні суми заробітної плати не виплачені у повному обсязі, а фактичний розрахунок проведено лише 12.06.2018 року. Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуюючи, що відповідач не провів розрахунку з позивачем при звільненні, з нього, на підставі вище викладених норм підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку, тобто з дня її звільнення - 07 травня 2018 року й по 12 червня 2018 року. Середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає до розрахунку у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі-Порядок). Пунктом 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Виходячи з наведеного, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає: 9936,83грн. (березень 2018 року) + 5852,77 грн. (квітень 2018 року): 2: на 40 робочих днів = 197,37грн. Середній заробіток за період затримки розрахунку з 07 травня 2018 року по 12 червня 2018 року складає 7302,69грн. (197,37грн.х37 робочих днів). За такого, вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 7302,69 грн. підлягають задоволенню. Крім того, за ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що порушенням трудових прав позивача їй була спричинена моральна шкода, оскільки вона мала необхідність для забезпечення власних потреб додатково організувати своє життя. Визначаючи розмір\~компенсації моральної\~шкоди позивачу,\~суд виходить\~з ступеню\~та глибини\~заподіяних йому\~моральних страждань,\~втрати нормальних\~життєвих зв"язків,\~необхідності додаткових\~зусиль для\~організації свого\~життя,\~їх тривалості\~та обсягу\~й вважає\~достатньою сумою\~відшкодування моральної\~шкоди 500,00 грн., що відповідає принципу розумності та справедливості, а також враховуюючи отримання позивачем допомоги по безробіттю. Обсяг доводів позивача щодо обгрунтування заподіяної їй моральної коди в сумі 20000,00грн., не знайшли свого підтвердження. На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню частково щодо стягнення середнього заробітку в повному обсязі на суму 7302,69грн. та моральної шкоди в частині стягнення 500,00грн., а всього 7802,69грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку та на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам про стягнення моральної шкоди у сумі 17,62грн.

Outcome: partial