Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

05.10.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просила: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з дня подачі позову до суду і до досягнення кожною дитиною окремо повноліття; припинити стягнення з неї - [PERSON] , аліментів за виконавчим листом № 488/677/15-ц виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва від 19.03.2015 року, відкликавши вказаний виконавчий лист з Корабельного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2004 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2015 року. Після розірвання шлюбу позивач відповідно до ст. 113 СК України, відновила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". 27.08.2016 року позивач - [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами по справі, діти залишилися проживати разом із батьком - [PERSON] та перебувати на повному його утриманні та піклуванні. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2015 року, було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проте, 19.02.2018 року неповнолітні діти сторін по справі: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , почали проживати разом з матір"ю - [PERSON] , за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . На теперішній час діти проживають і знаходяться на утриманні та піклуванні матері. Відповідач, матеріальної допомоги не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі, має постійне працевлаштування та стабільний заробіток. На підставі вищезазначеного, позивач звернулася до суду з даними позивними вимогами. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] , - адвокат Іванова Т.В., надала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково. Згоден на задоволення позовної вимоги, щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходів до повноліття дітей, проте категорично не згоден з позовною вимогою, щодо припинення стягнення з позивача аліментів за виконавчим листом № 488/677/15-ц від 19.03.2015 року шляхом його відкликання з відповідної виконавчої служби. На підставі того, що позивач не сплачувала аліменти усі роки, що діти проживали з ним, тому утворилася заборгованість яку позивач на теперішній час відмовляється погасити. Усі роки, що діти проживали з ним, він повністю утримував їх сам, піклувався про них і про їхнє навчання, ніс додаткові витрати на їх розвиток, лікування, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2004 року, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.04.2015 року. Після розірвання шлюбу позивач відповідно до ст. 113 СК України, відновила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". 27.08.2016 року позивач - [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами по справі, діти залишилися проживати разом із батьком - [PERSON] та перебувати на повному його утриманні та піклуванні. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.03.2015 року, було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проте, 19.02.2018 року неповнолітні діти сторін по справі: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , почали проживати разом з матір"ю - [PERSON] , за адресою її реєстрації: [ADDRESS] . На теперішній час діти проживають і знаходяться на утриманні та піклуванні матері. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі, має постійне працевлаштування та стабільний заробіток. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладеного, та за умови визнання відповідачем позовної вимоги, щодо сплати аліментів на дітей в заявленому розмірі, суд вважає за належне її задовольнити. Проте, суд не погоджується з хибним ставленням позивача до заявленої вимоги, щодо припинення стягнення з неї - [PERSON] , аліментів за виконавчим листом № 488/677/15-ц, виданим Корабельним районним судом м. Миколаєва від 19.03.2015 року, відкликавши вказаний виконавчий лист з Корабельного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області, на підставі того, що це вже є стадією виконання рішення суду, і питання виконавчого провадження - це повноваження державного чи приватного виконавця, котрий доречі не був залучений позивачем у справі в якості третьої особи і який згідно ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" вирішує питання виконавчого провадження, за яким на теперішній час існує заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача, і посилання позивача, що на даний час діти мешкають з нею - є підставою для стягнення аліментів з відповідача, проте ні як не звільняють її від зобов"язання погашення заборгованості по відкритому виконавчому провадженню відносно неї. Так, підстави для зупинення виконавчого провадження виконавцем передбачені ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження". Зокрема, пунктом 2 ч. 1 цієї статті передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. У п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз"яснено, що при розгляді скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не в праві вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, до завершення розгляду сарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа. За такого, суд вважає що зазначена позовна вимога підлягає задоволенню тільки в частині зупинення стягнення за виконавчим листом відносно [PERSON] У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial