Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14.02.2009 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №74. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Позивач стверджувала, на даний час дитина мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов своєї довірительки підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2009 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №74 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згадане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на даний час неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком працездатного віку, працює в ТОВ "А-Трейд Мобайл" на посаді менеджера зі збуту. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 05.04.2016 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн. в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial