Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], в якому зазначило, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP82251627 від 24.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3586,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором був укладений поруки з ПАТ Акцент-Банк. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує. Станом на 26.11.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 50049,02 грн., з яких: 3254,42 грн. - заборгованість за кредитом; 15626,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 28308,82 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; штрафи: 500 грн. - фіксована частина і 2359,48 грн. - процентна складова. За цих підстав ПАТ КБ ПриватБанк просило стягнути солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» і [PERSON] заборгованість у розмірі 10 000 грн. та окремо з [PERSON] заборгованість у розмірі 40 049,02 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 3200 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року, в задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року зазначені судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до ПАТ Акцент-Банк закрито на підставі п. 1 ст. 205 ЦК України. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних і доказів у відсутності відповідача (постановляє заочне рішення). Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNH4KP82251627 від 24.05.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк, і [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 3586,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Як вбачається з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплаує банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн. (п. 6.1). Крім того, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 6.3). Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконав. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ ПриватБанк, станом на 26 листопада 2013 року заборгованість за кредитним договором складає 50049,02 грн., з яких: 3254,42 грн. - заборгованість за кредитом; 15626,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 28308,82 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; штрафи: 500 грн. - фіксована частина і 2359,48 грн. - процентна складова. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ ПриватБанк у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 3254,42 грн. і відсотків за користування кредитом у розмірі 15626,30 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 28308,82 грн., то у відповідності з положенням частини 3 статті 551 ЦК України, яка надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що оскільки розмір нарахованої відповідачу пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, виходячи із засад справедливості та розумності, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк, слід зменшити до 3300 грн., що відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 3 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14. Вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2359,48 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають з огляду на те, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності (неустойкою), а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є порушенням положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № DNH4KP82251627 від 24.05.2006 року в загальному розмірі 22180,72 грн., яка утворилася станом на 26.11.2013 року та складається з наступного: 3254,42 грн. - заборгованість за кредитом; 15626,30 грн. - відсотки за користування кредитом; 3300 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому згідно з п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо суд на підставі частини 3 статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. При зверненні до суду ПАТ КБ ПриватБанк було сплачено судовий збір у сумі 500,49 грн. Отже, з урахуванням наведеного з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк необхідно стягнути вказані витрати в розмірі 471,91 грн. (94,29%). Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3200 грн., то зазначені вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволенню не підлягають, оскільки позивачем, який, до речі, є юридичною особою з відповідним штатом юристів, не надано жодних доказів на підтвердження понесення цих витрат.

Outcome: partial