Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У квітні 2013 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача - ПАТ "Перший Український [PERSON]" (далі - ПАТ "ПУМБ"), в обґрунтування якого вказали наступне. 29.08.2008 р. між [PERSON] та ПАТ "ПУМБ" був укладений кредитний договір, згідно якого позивачка отримала кредит у розмірі - 44 000 доларів США, зі сплатою за користування 13,49 % річних, із кінцевим строком повернення - 29.08.2018 року. В забезпечення вказаного кредитного договору, у цей же день - 29.08.2008 р., між позивачами - [PERSON], [PERSON] та ПАТ "ПУМБ" був укладений іпотечний договір, згідно якого позивачі передали в іпотеку банку належну їм трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Рішенням суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 06.02.2013 року із [PERSON] на користь банка було стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 521 322,49 грн., та було звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру за вищевказаною адресою. Внаслідок цього, на думку позивачів, банк достроково і фактично вже отримав кошти за договором, і в рахунок розміру заборгованості звернув стягнення на предмет іпотеки, а тому дія кредитного договору має бути припинена. Крім цього, на думку позивачів, стягнення коштів за кредитним договором, є підставою для розірвання іпотечного договору. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили: ? розірвати кредитний договір № 6820400 від 29.08.2008 року, який був укладений між [PERSON] та ПАТ "ПУМБ"; ? розірвати іпотечний договір від 29.08.2008 року, укладений між [PERSON], [PERSON], та ПАТ "ПУМБ"; ? стягнути з відповідача сплачений при подачі позову судовий збір. В судове засідання по справі позивачі не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, причини їх неявки суду невідомі, їх представник позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на відсутність підстав для розірвання кредитного та іпотечного договорів, та подав свої письмові заперечення, які приєднані до матеріалів даної цивільної справи. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 29.08.2008 року між [PERSON] з однієї сторони, та ПАТ "ПУМБ" з другої сторони, був укладений кредитний договір № 6820400, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 44 000 долари США, зі сплатою за користування кредитними коштами 13,49 % річних, та строком повернення - до 29.08.2018 року (а.с. 5-9). В забезпечення виконання кредитного договору, 29.08.2008 року між [PERSON], та [PERSON] з однієї сторони (як іпотекодавцями), та ПАТ "ПУМБ" з другої сторони (як іпотекодержателем), був укладений іпотечний договір, згідно якого [PERSON], та [PERSON] передали в іпотеку ПАТ "ПУМБ" належну їм квартиру [ADDRESS]. Із п. 6.3. кредитного договору вбачається, що сторони цього договору домовились про те, що відносини, які виникають під час та у зв'язку з укладенням цього договору та не врегульовані у ньому, регулюються чинним законодавством України. Згідно п. 6.11. кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно цього договору у повному обсязі. Судом встановлено, що через неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, рішенням суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 06.02.2013 року із [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 521 322,49 грн., та звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру за вищевказаною адресою. Також судом встановлено, і це підтвердили представники сторін у судовому засідання, що вказане рішення суду на даний час фактично не виконано і предмет іпотеки не реалізований, а лише переданий на реалізацію. Виходячи із такого, доводи представника позивачів про те, що кредитний договір підлягає розірванню через наявність істотних обставин, тобто виконання [PERSON] своїх зобов'язання як позичальника за кредитним договором, суд знаходить необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При цьому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (абзац другий ч.1 ст. 652 ЦК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачі не довели наявність передбачених законом чи договором підстав для розірвання кредитного та іпотечного договорів, а через це їх позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, позивачам не відшкодовуються через те, що суд відмовив їм у задоволенні їх позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed