Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у цивільній справі №2/756/2052/16 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у цивільній справі №2/756/2052/16 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено. Відповідач [PERSON] вказав, що зазначене рішення суду було ухвалене з порушенням вимог ст.74 ЦПК України. Так, на думку заявника, [PERSON] не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не отримував судових повісток та копії позовної заяви з додатками. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення заявник вказує, що 20.01.2009 року у зв'язку з неможливістю виконувати договірні зобов'язання за кредитним договором на вимогу позивача [PERSON] добровільно в рахунок погашення більшої частини заборгованості передав повноважному представнику ПАТ "Укрсоцбанк" автомобіль марки "KIA MAGENTIS", державний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], про що свідчить акт прийому-передачі транспортного засобу і документів. [PERSON] вважав, що він виконав частково свої зобов'язання перед позивачем за кредитним договором, що не було враховано при ухваленні заочного рішення від 20 квітня 2016 року. З цих підстав заявник просив суд скасувати заочне рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у цивільній справі №2/756/2052/16 та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав письмові заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення та заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідно до норми ст.231 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у цивільній справі №2/756/2052/16 позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором кредиту від №40.29-48/120 на купівлю автотранспортних засобів від 02.04.2007 року у розмірі 55812,59 доларів США, а також судовий збір у розмірі по 9714,33 грн. з кожного з відповідачів (а.с.48-51). Згідно з ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Ч.5 цієї ж статті визначено, що разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Твердження позивача про те, що він не отримував судових повісток та копії позовної заяви з додатками спростовується матеріалами справи, зокрема, у справі наявні докази отримання [PERSON] судової повістки про виклик в судове засідання на 09 год. 30 хв. 15.03.2016 року разом з копією позовної заяви з додатками (а.с.30,33). Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. [PERSON] під час розгляду справи не повідомляв суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження, тому повістка про виклик до суду на 11 год. 30 хв. 20.04.2016 року надсилалась йому на останню відому судові адресу, за якою він вже отримував судову повістку та яку він сам вказує у своїй заяві про перегляд заочного рішення, а саме: [ADDRESS], однак поштове відправлення з судовою повісткою про виклик, надіслане за цією адресою, було повернуто до суду у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.40-42). З огляду на наведені вище законодавчі положення, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 11 год. 30 хв. 20 квітня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної норми вбачається, що заочне рішення може бути скасоване судом лише за наявності двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (до зазначеного висновку прийшов також Верховний Суд України у здійсненому ним Узагальненні судової практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах). Суд вважає, що докази, на які посилається [PERSON] у своїй заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Так, [PERSON] вказує, що 20.01.2009 року між ним та представником АКБ "Укрсоцбанк" [PERSON] було укладено акт прийому-передачі транспортного засобу і документів у зв'язку з неможливістю виконувати договірні зобов'язання за кредитним договором. [PERSON] стверджував, що добровільно передав повноважному представнику позивача автомоібль марки "KIA MAGENTIS", державний номер [NUMBER], кузов [NUMBER]. Проте наданий заявником акт прийому-передачі транспортного засобу і документів належним чином не завірений, відсутній вихідний номер, відсутня гербова печатка банку, а також довіреність представника банку, що уповноважений на вчинення такого правочину. Отже, з даного акту неможливо ідентифікувати, чи являється [PERSON] уповноваженою особою на вчинення згаданого правочину, в акті прийому-передачі транспортного засобу і документів дані, які ідентифікують начебто представника банку (серія та номер паспорта, ідентифікаційний номер платника податку). Дані обставини не дають можливості стверджувати, що [PERSON] дійсно мав довіреність та працював в Київській міській філії АКБ "Укрсоцбанк". Таким чином, у даному випадку відсутня сукупність двох підстав, наявність яких є необхідною умовою для скасування судом ухваленого ним заочного рішення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed