Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

20.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 січня 2006 року уклала шлюб з [PERSON] про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області зроблено активий запис № 12. Шлюбний договір не укладався. 04 серпня 2017 року між [PERSON] і [PERSON] в письмовій формі укладено "Договір про поділ майна пожружжя", набутого ними у спільну сумісну власність під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, викладені у пункті 10.1 договору стосовно нотаріального засвідчення. При цьому відповідач не оспорює даний договір. Просить визнати дійсним "Договір про поділ майна подружжя" від 04 серпня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про день та час слухання справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судом, 13.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу- [PERSON], дружини- [PERSON] (а.с.6). 04 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено "Договір про поділ майно подружжя" (а.с.10-12). Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що за час шлюбу подружжям придбано житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], автомобіль марки MITSUBISHI модель LANCER 1.5, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки GREAT WALL модель VOLEEX, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки GREAT WAIT, модель VOLEEX С30, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO модель LANOS, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-21). Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. З договору про поділ майна подружжя вбачається, що сторони домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей щодо умов договору. Пунктом 10.1 передбачено, що сторони домовилися і зобов'язалися, що цей договір буде ними засвідчений нотаріально не пізніше 12 серпня 2017 року (а.с.12). У встановлений договором строк відповідач не виконав у встановлений в зобов'язанні строк вимоги договору стосовно нотаріального його посвідчення. Відповідно до ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ст. 530 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved