Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Тячівська місцева\~прокуратура Закарпатської\~області,\~яка діє\~в інтересах держави в особі\~Великобичківської селищної\~ради Рахівського\~району \~Закарпатської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.246 КК України. Позовні вимоги мотивують тим, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2020 у справі 305/1687/19, [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.246 КК України (в редакції Закону №2063-VIII від 23.05.2017) та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.\~На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначено [PERSON] покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.\~На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України;\~ [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.246 КК України (в редакції Закону №2063-VIII від 23.05.2017) та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. \~На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Вироком встановлено, що на протязі листопада місяця 2017 (точніше на встановлено досудовим розслідуванням), за межами населеного пункту - селища Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, в лісовому масиві Лужанського лісництва Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», в кварталі 10, виділах [NUMBER] , урочища Діброва, який згідно наказу міністерства екології та природних ресурсів № 212 від 30.03.2012 «Про затвердження Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Діброва», є територією природно-заповідного фонду, в порушення вимог ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, [PERSON] та [PERSON] , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили, вчинили самовільну рубку сироростучих а також повалених вітром та вивернутих з корінням дерев, а саме: у виділі № 1 - 8 дерев породи «Дуб» різного діаметру, загальною кубомасою 12 м3, у виділі № 2 - 11 дерев, з них породи «Дуб» 5 дерев та породи «Бук» 6 дерев різного діаметру загальною кубомасою 17 м3, та у виділі № 7 - 12 дерев, з них породи «Дуб» 10 дерев та породи «Бук» 2 дерева різного діаметру, загальною кубомасою 3 м3. У подальшому [PERSON] та [PERSON] за допомогою гужового транспорту самовільно зрубану деревину з місця події вивезли до місця свого проживання де були виявлені працівниками лісової охорони ДП «Великобичківське ЛМГ» [PERSON] , та [PERSON] . Внаслідок незаконних дій [PERSON] та [PERSON] державним інтересам, в галузі науково обґрунтованого, раціонального використання лісів, їх охороні та відтворенні для теперішніх та майбутніх поколінь, згідно розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», заподіяно істотну у шкоду на загальну суму 226588 (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 06 коп. Зазначений вирок 18.02.2020 набрав законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувався. Цивільний позов у даному кримінальному провадженнні не заявлявсяЮ а в добровільному порядку відповідачі не відшкодували завдані збитки. На підставі наведеного, просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь держави в особі Великобичківської селищної\~ради Рахівського\~району \~Закарпатської області матеріальну шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 226588 гривень, солідарно. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 27.04.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26.05.2020. Надано\~відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Державне підприємство "Великобичківське лісомисливське господарство", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. Ухвалою суду від 29.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Прокурор, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Селищний голова Великобичківської селищної\~ради Рахівського\~району\~Закарпатської області, [PERSON] 07.05.2020 надіслав до суду електронною поштою заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника селищної ради. Позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що стверджується випискою з реєстру про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив. Відзиву, письмових пояснень, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Віддповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні визнав частково. Просив зменшити йому суму шкоди через важкий матеріальний стан. Представник третьої без самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства "Великобичківське лісомисливське господарство", у підготовче засідання не з`явився. 02.06.2020 головний лісничий ДП "Великобичківське ЛМГ", [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Частиною 7 цієї ж статті КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2020 по справі №305/1687/19, провадження по справі №1-кп/305/174/20, [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.246 КК України (в редакції Закону №2063-VIII від 23.05.2017) та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.\~На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначено [PERSON] покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.\~На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України;\~ [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.246 КК України (в редакції Закону №2063-VIII від 23.05.2017) та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. \~На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України. З вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2020 по справі №305/1687/19 вбачається, що цивільний позов не заявлявся. 18.02.2020, вирок Рахівського районного суду Закарпатської області по справі по справі №305/1687/19, провадження по справі №1-кп/305/174/20 набрав законної сили. У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] та [PERSON] є доведеною і не підлягає розгляду в судовому процесі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. З довідки Державного підприємства "Великобичківське лісомисливське господарство" №75 від 26.02.2018, встановлено, що внаслідок незаконних дій [PERSON] та [PERSON] державним інтересам, в галузі науково обґрунтованого, раціонального використання лісів, їх охороні та відтворенні для теперішніх та майбутніх поколінь, згідно розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», заподіяно істотну у шкоду на загальну суму 226588,06 (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 06 коп. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Прокуром надано\~обґрунтовані та\~правові докази\~того, що кримінальним\~правопорушенням заподіяно\~матеріальної шкоди\~державі в\~особі: Великобичківської селищної\~ради\~Рахівського\~району \~Закарпатської\~області на суму\~226588,06\~гривень.\~Натомість відповідачами\~жодних доказів\~на\~протилежне\~не представлено.\~Не\~надано\~доказів того,\~що\~вони\~відшкодували шкоду\~у\~вище\~зазначеному розмірі.\~Відзив\~на\~позов не\~подано.\~За\~таких\~обставин,\~суд,\~вважає,\~що\~\~позов підлягає до задоволення. Позивач, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 5 ЗУ "Про судовий збір" був звільнений\~від сплати судового збору у розмірі 3398.82 гривень. У зв`язку із задоволенням позову, суд, приходить до висновку, що на підставі\~ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 1699,41 гривень з кожного.

Outcome: approved