Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2016 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останньому було надано кредит в сумі 16183,60 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому погашення заборгованості здійснюється, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. У звязку з порушеннями відповідачем своїх зобовязань по своєчасній сплаті кредиту станом на 02 травня 2017 року у нього виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 60292,24 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи є письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання, і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом установлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 22 листопада 2016 року [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами, правилами та тарифами складають між ним та банком Кредитний договір . Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 01 жовтня 2012 року між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір № SAMDN50000068648870. 22 листопада 2016 року сторони уклали Генеральну угоду (а.с.6) про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30), відповідно до п.п.2.1 якої позивач надає відповідачу строковий кредит в сумі 16183,60 грн. на термін 12 місяців з 22 листопада 2016 року по 30 листопада 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків. Погашення заборгованості здійснюється, починаючи з 1 по 25 числа кожного місяця. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків погашення заборгованості у розмірі 40572,55 грн. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату позичальником комісії. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.35), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] станом на 02 травня 2017 року (а.с.4), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком Приватбанк нарахована правильно і становить: 16183,60 грн. заборгованості по кредиту, 946,73 грн. заборгованості по відсотках, 2589,36 грн. заборгованості по комісії, 40572,55 грн. штрафу відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди, а тому суд вважає, що вона в сумі 60292,24 грн. (16183,60+946,73+2589,36+40572,55 = 60292,24) підлягає стягненню з нього в користь позивача, тому що для цього є законні підстави. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1600,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved