Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2005 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, відповідач є особою працездатною, на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, його батьки на його утриманні не перебувають, просила стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вона проживає у батьківському будинку разом із своїми батьками та сином. Вважає, що аліменти необхідно визначити саме в такому розмірі, оскільки дитина займається спортом, що потребує додаткових фінансових затрат, а також дитина потребує лікування. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку із чим справа розглядається судом у заочному порядку, проти чого не заперечувала позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю, перебуває на її утриманні. Позивачка офійно працевлаштована. [PERSON] свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, інших утриманців не має, хвороб та інвалідностей не має. Є особою працездатною, однак належних доказів місця роботи відповідача у судовому засіданні здобуто не було. Запит суду, направлений до ТОВ "Дженерал Транс Альянс Логістик", де за доводами позивачки працює відповідач, залишився без відповіді. За таких обставин суд приходить до висновку, що на відповідача слід покласти обов`язок по сплаті на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліментів, однак розмір таких аліментів необхідно визначити у 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 лютого 2016 року, оскільки доводи позивачки на обгрунтування аліментів у розмірі 1/2 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], а саме про те, що дитина потребує додаткових витрат, оскільки займається спортом, а також потребує лікування, є підставою для стягнення додаткових витрат на підставі ст. 185 СК України, а не стягнення аліментів у більшому розмірі, крім того, обов`язок батьків по утриманню дитини є рівним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial