Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

09.04.2015 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ЗАТ "Цереал Компанія Юг" про виділ у натурі частки із майна, що є у приватній спільній частковій власності, в обґрунтування якого зазначив, що 18 червня 2004 року громадянин [PERSON] купив у ЗАТ "Цереал Компанія Юг" 12/100 частини виробничих та невиробничих приміщень бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому з магазина-бар під літ. "А-2", адмінбудинок під літ. "А", виробничий цех під літ. "Б, Б(1), б", компресорна під літ. "В", слюсарна майстерня під літ. "Г", артезіанська скважина під літ. "Д", котельня під літ. "Е, е", гаражний бокс під літ. "Ж", три склади під літ. "З", "И", "К", вбиральня під літ. "М", під №№ 1-6, І - спорудження, загальною площею 1505,1 м2. Зазначений договір купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 4497. Право власності [PERSON] зареєстроване Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації згідно витягу [NUMBER] від 18.06.2004 року. Згідно вищевказаного договору у власність [PERSON] перейшли під літ. "А-2" - магазин-бар, під літ. "А" - адмінбудинок, що складають 12/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази, і становлять собою окремо розташовану двоповерхову будівлю, яка розміщена на окремій земельній ділянці загальною площею 0,0499 га. Протягом 2005 - 2013 років [PERSON] у встановленому законодавством порядку здійснив відведення та отримав у користування земельну ділянку загальною площею 0,0499 га, що призначена для розміщення адмінбудинку, магазина-бару, кадастровий номер: [NUMBER], і розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішеннями Овідіопольської селищної ради № 961-ІУ від 13.01.2005 року, № 1783-V від 19.02.2010 року, актом встановлення меж від 07.03.2012 року, кадастровим планом земельної ділянки, збірним кадастровим планом суміжних землекористувачів, планом відведення земельної ділянки, витягом з Державного земельного кадастру, договорами оренди земельної ділянки № 9 від 17.02.2012 року, № 9 від 19.03.2013 року. 20 грудня 2013 року згідно договору дарування [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] вищевказані 12/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази, що позначені під літ. "А-2" - магазин-бар, під літ. "А" - адмінбудинок. Вартість предмета дарування становила 101135,00 (сто одну тисячу сто тридцять п'ять) гривень. Зазначений договір дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 3360, і внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, 88/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази належать відповідачеві і знаходяться по [ADDRESS], а придбані позивачем 12/100 частин вже розташовані на окремій земельній ділянці площею 0,0499 га по [ADDRESS]. На підставі рішення Овідіопольської селищної ради № 1120-VI від 31 січня 2014 позивач отримав у користування згідно договору оренди № 8 від 31.01.2014 року вищевказану земельну ділянку загальною площею 0,0499 га, що призначена для розміщення адмінбудинку, магазина-бару, кадастровий номер: [NUMBER], і розташована за адресою: [ADDRESS]. Після придбання нерухомого майна позивач неодноразово звертався до відповідача щодо нотаріального посвідчення договору про поділ майна, що перебуває у приватній спільній частковій власності сторін. Але від укладення такого договору відповідач ухиляється. На підставі викладеного, з посиланням на ст.ст.183, 364, 367 ЦК України позивач просить суд виділити у натурі 12/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази, що є об'єктом права приватної спільної часткової власності, і визнати за позивачем, [PERSON], право приватної власності на магазин-бар, адмінбудинок, що позначені на плані під літ."А-2","А", загальною площею 250,5 м2, і знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але 17.04.2015 року звернувся до суду з письмовою заявою, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але 24.04.2015 року на адресу суду від ЗАТ "Цереал Компанія Юг" на адресу суд надійшла письмова заява, відповідно до якої відповідач визнав позов повністю та просив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Ознайомившись з позовом, дослідивши заяви позивача, відповідача та письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вибачається з матеріалів справи та підтверджується письмовими доказами 18 червня 2004 року громадянин [PERSON] купив у ЗАТ "Цереал Компанія Юг" 12/100 частини виробничих та невиробничих приміщень бази, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається в цілому з магазина-бар під літ. "А-2", адмінбудинок під літ. "А", виробничий цех під літ. "Б, Б(1), б", компресорна під літ. "В", слюсарна майстерня під літ. "Г", артезіанська скважина під літ. "Д", котельня під літ. "Е, е", гаражний бокс під літ. "Ж", три склади під літ. "З", "И", "К", вбиральня під літ. "М", під №№ 1-6, І - спорудження, загальною площею 1505,1 м2. Зазначений договір купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 4497. Право власності [PERSON] зареєстроване Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації згідно витягу [NUMBER] від 18.06.2004 року. Згідно вищевказаного договору у власність [PERSON] перейшли під літ. "А-2" - магазин-бар, під літ. "А" - адмінбудинок, що складають 12/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази, і становлять собою окремо розташовану двоповерхову будівлю, яка розміщена на окремій земельній ділянці загальною площею 0,0499 га. Протягом 2005 - 2013 років [PERSON] у встановленому законодавством порядку здійснив відведення та отримав у користування земельну ділянку загальною площею 0,0499 га, що призначена для розміщення адмінбудинку, магазина-бару, кадастровий номер: [NUMBER], і розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішеннями Овідіопольської селищної ради № 961-ІУ від 13.01.2005 року, № 1783-V від 19.02.2010 року, актом встановлення меж від 07.03.2012 року, кадастровим планом земельної ділянки, збірним кадастровим планом суміжних землекористувачів, планом відведення земельної ділянки, витягом з Державного земельного кадастру, договорами оренди земельної ділянки № 9 від 17.02.2012 року, № 9 від 19.03.2013 року. 20 грудня 2013 року згідно договору дарування [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] вищевказані 12/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази, що позначені під літ. "А-2" - магазин-бар, під літ. "А" - адмінбудинок. Вартість предмета дарування становила 101135,00 (сто одну тисячу сто тридцять п'ять) гривень. Зазначений договір дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 3360, і внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, 88/100 частин виробничих та невиробничих приміщень бази належать відповідачеві і знаходяться по [ADDRESS], а придбані позивачем 12/100 частин вже розташовані на окремій земельній ділянці площею 0,0499 га по [ADDRESS]. На підставі рішення Овідіопольської селищної ради № 1120-VI від 31 січня 2014 позивач отримав у користування згідно договору оренди № 8 від 31.01.2014 року вищевказану земельну ділянку загальною площею 0,0499 га, що призначена для розміщення адмінбудинку, магазина-бару, кадастровий номер: [NUMBER], і розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно зі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як зазначено у ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає,що наявні усі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved