Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.08.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що він є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, під час оформлення спадкових документів виявилося, що на майно спадкодавця накладено арешти, зокрема, на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено наступні арешти: 1) № 6292055 від 24.12.2007 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: повідомлення про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА 689057 від 11.10.2007 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; 2) № 28109280 від 24.12.2007 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: повідомлення про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер [NUMBER] від 11.10.2007; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; 3) № 10907871 від 04.03.2011 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 07.10.2010 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького міського управління юстиції; 4) № 13456572 від 28.12.2012 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35840669 від 27.12.2012 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького міського управління юстиції; 5) № 13463555 від 29.12.2012 року тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП №5/1820/35850684 від 29.12.2012 pоку; обтяжувач: Перший ВДВС Луцького МУЮ. З метою зняття арешту з майна, 07.08.2020 року він звернувся із відповідною заявою до Другого ВДВС м. Луцьк. Однак, листом від 17.08.2020 року № 71085 йому було повідомлено про те, що згідні \~ \~ \~ \~в даних АСВП ЄДР виконавчих проваджень усі виконавчі провадження були закінченими на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавчі провадження», повернуті без виконання та повторно на виконання не пред`являлися. Враховуючи те, що виконавчі провадження, які були відкриті відносно боржника [PERSON] , завершені та на даний час на виконанні не перебувають, строк для повторного їх пред`явлення до виконання сплив, а відповідачі не мають змоги зняти арешти із успадкованого майна, просить суд зняти арешт із усього майна [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом скасування вищезазначених спірних обтяжень. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представників відповідачів до початку судового засідання також надійшли аналогічні за своїм змістом заяви, відповідно до яких вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності, щодо задоволення позову заперечують. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7, 12). Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , залишилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, [PERSON] не має змоги оформити спадкові права на вищевказане нерухоме майно, оскільки таке являється арештованим. Зокрема, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 218803737 від 03.08.2020 року, складеної для видачі свідоцтв про право на спадщину, на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено наступні арешти: - № 6292055 від 24.12.2007 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: повідомлення про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА 689057 від 11.10.2007 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; - № 28109280 від 24.12.2007 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: повідомлення про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер [NUMBER] від 11.10.2007; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; - № 10907871 від 04.03.2011 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 07.10.2010 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; - № 13456572 від 28.12.2012 pоку, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35840669 від 27.12.2012 pоку; обтяжувач: Другий ВДВС Луцького МУЮ; - № 13463555 від 29.12.2012 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № ВП№5/1820/35850684 від 29.12.2012 pоку; обтяжувач: Перший ВДВС Луцького МУЮ. \~ \~ \~ \~ Судом також встановлено, що [PERSON] 07.08.2020 року, з метою зняття арешту з майна, звернувся із відповідною заявою до Другого ВДВС м Луцьк, однак, листом від 17.08.2020 року № 71085 йому було повідомлено про те, що згідно даних АСВП Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень усі виконавчі провадження були закінченими на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавчі провадження», виконавчі документи за якими проводилися стягнення були повернутими без виконання, та повторно не пред/явлені. Згідно з вимогами ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції, чинній на момент закінчення виконавчих проваджень), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Також, згідно ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Як вбачається з листа від 17.08.2020 року № 71085, постанови про повернення виконавчих документів стягувачам винесені не пізніше 20.03.2014 pоку, тому трирічний строк для повторного пред`явлення таких виконавчих документів до \~ \~ \~ \~виконання сплив. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв' язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що виконавчі провадження, які були відкриті відносно боржника [PERSON] , спадкодавця позивача в справі завершені та на даний час на виконанні не перебувають, строк для повторного їх пред`явлення до виконання сплив, та відповідачі не мають змоги зняти арешти із успадкованого майна, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення і не призведуть до порушень прав третіх осіб. Слід також зазначити, що ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до п. п. 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, згідно ст. 263 ЦПК суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою Верховного Суду від 6 березня 2020р. (справа № 640/23558/19) п. 40 визначено, що справа щодо зняття арешту з майна боржника, який накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, також підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 815/4232, від 22.04.2019 року у справі № 757/53656/17-а та у постанові Верховного суду від 21.02.2020 року у справі № 643/5597/19. З огляду на вищевикладене, можна підсумувати, що норми ЗУ «Про виконавче провадження» надають можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм ЗУ «Пре виконавче провадження». За наведених обставин, суд вважає доцільним зняти арешт із усього майна [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом скасування вищезазначених спірних обтяжень, адже такі арешти беззаперечно порушують конституційно захищене право власності позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивач у своєму позові, просив понесені судові витрати залишити за ним, а тому підстави для їх стягнення з відповідачів відсутні. На підставі ст. ст. 15, 16, 321, 328, 346, 391, 1218, 1268 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved