Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду з вказаним вище позовом, у якому, зміншивши свої вимоги, просить суд визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092623, виданий на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,48 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, а також визнати недійсними державну реєстрацію вказаного вище Державного акту та рішення чотирнадцятої сесії ХХІ скликання Сеньківської сільради від 30 березня 1994 року "Про безкоштовну передачу земельної ділянки у приватну власність" , посилаючись на те, що 13 листопада 2014 року помер чоловік позивача [PERSON]. Заповіту він не залишив. Спадщину у встановленому законом порядку прийняла його дружина і син [PERSON]. Донька спадкодавця відмовилась від спадщини, інші спадкоємці відсутні. До складу спадкового майна окрім 1/2 частини житлового будинку з земельною ділянкою при ньому площею 0,48 га, що знаходиться за адресою: с. Сенькове , вул. Харківська, 168, входить також земельна ділянка площею 4,8925 га, розташована на території Сеньківської сільради Куп'янського району Харківської області, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За договором між спадкоємцями земельна ділянка при житловому будинку переходить у власність [PERSON] Але позивач не має змоги реалізувати свої спадкові права і належним чином оформити документи, так як вказане у Державному акті формулювання цільового призначення земельної ділянки "для ведення особистого підсобного господарства", не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, кадастровий номер земельній ділянці присвоєний не був у встановленому порядку, тому відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що є необхідним документом для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва і рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у без його участі, змінені позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справ у відсутності представника Сеньківської сільради, проти позову не заперечують, з рішення суду погоджуються ( а.с. 85). Третя особа - Управління Держземагентства у Куп'янському районі Харківської області у судове засідання 01 вересня 2015року не направили свого представника, хоча належним чином сповіщалися про явку до суду, що підтверджується розпискою. Раніше від них по суті первісного позову надавалися пояснення, згідно яких за даними Управління на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092623, власником земельної ділянки площею 0,48 га з цільовим призначення для ведення особистого підсобного господарства на території Сеньківської сільради, є [PERSON], право власності до інших осіб не переходило. Крім того, у поясненнях просили розглянути справу у відсутності їх представника, заперечень не надали ( а.с.35,36). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши позиції сторін та враховуючи направлені до суду пояснення третьої особи, перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 13 листопада 2014 року помер чоловік позивача [PERSON] ( а.с. 8,13,20). На випадок своєї смерті він заповіту не залишив. Спадщину у відповідності до закону прийняли дружина спадкодавця і син [PERSON], донька спадкодавця від спадщини відмовилась ( а.с. 10-12,14-16). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092623, виданого Сеньківською сільською радою народних депутатів Куп'янського району Харківської області 16 березня 1999 року на підставі рішення цієї ж сільради від 30 березня 1994 року, [PERSON] у приватну власність була передана земельна ділянка площею 0,48 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства. Цей Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1999 рік № 1180, (а.с.17,37,80). До складу спадкового майна входить 1/2 частина житлового будинку за адресою: Харківська область Куп'янський район село Сенькове, вул. Харківська, будинок № 168, з земельною ділянкою при ньому, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8925 га, розташована на території Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області ( а.с.18,19,21,22,29). 15 травня 2015 року між спадкоємцями, які прийняли спадщину [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, за умовами якого у власність [PERSON] переходить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8925 га, розташована на території Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області, а у власність [PERSON] 1/2 частина житлового будинку за адресою: Харківська область, Куп'янський ранон, с. Сенькове, вул. Харківська, буд. № 168 з земельною ділянкою при ньому. У це же день за реєстрованим номером 2- 1103 на підставі вищевказаного договору [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та за реєстроваим номером 2 - 1101 [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку ( а.с. 18,24-28). Однак, згідно постанови державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 15 травня 2015 року видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,48 га при житловому будинку немає можливості, оскільки ця земельна ділянка належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092 623, виданого 16 березня 1999 року, в якому вказане цільове призначення земельної ділянки "для ведення особистого підсобного господарства". Але таке формулювання не відповідає вимогам закону, а саме Земельного кодексу України, який передбачає виділення земельних ділянок в сільських населених пунктах для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та решти - для ведення особистого селянського господарства. Крім того, земельній ділянці не присвоєний у встановленому порядку кадастровий номер, тому відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що є необхідним документом для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку ( а.с. 23). Стаття 56 Земельного кодексу України 1991 року передбачала, що для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара, а загальною площею земель не більше 1 га. Земельна ділянка площею 0,48 га за Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092623 була передана спадкодавцю для ведення особистого підсобного господарства відповідно до ст. 56 ЗК України 1991 року. За п. «а» ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України 2001 року землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Відповідно до ст.125 3К України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 152 ч. 2 ЗК України зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, оскільки викладені [PERSON] у позові обставини були підтверджені наданими суду доказами, та враховуючи те, що в результаті зміни діючого законодавства, що регулює земельні правовідносини, Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 19-00-092623, виданий Сеньківською сільською радою народних депутатів Куп'янського району Харківської області 16 березня 1999 року на підставі рішення цієї ж сільської ради від 30 березня 1994 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1999 рік № 1180, не відповідає вимогам ст. ст. 22, 40, 121 Земельного кодексу України 2001 року, тому у суду є підстави для скасування рішення сільради і визнання Державного акту і його держреєстрації недійсними, тим самим задовольнивши змінені позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved