Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Зазначив, що 25 жовтня 2006 року помер [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся в Шаргородську нотаріальну контору з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні спадщини зясувалось, що він не може довести факт родинних стосунків з спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про його народження батько не зазначений через те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], який помер 25.10.2006 року, є його [PERSON] батьком . У судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві до суду. Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ч.2 ЦПК України). Згідно пункту 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення" Судом встановлено, що [PERSON] з 1958 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], разом вони проживали до дня смерті [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки як чоловік і жінка, у них народилося троє синів: [PERSON] у 1959 році, який помер 02.05.2006 року (а.с.7,19); [PERSON] у 1969 році, який помер 12.06. 1999 року (а.с.18) та у 1965 році заявник по справі - [PERSON]. [PERSON] проявляв до [PERSON] батьківську турботу, створював належний матеріально-побутовий рівень проживання, виховував сина. 25 жовтня 2006 року [PERSON] помер (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі із земельних ділянок на території Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області та майнового паю (а.с.21- 23). Спадкоємцем за законом [PERSON] є його син заявник по справі [PERSON], який народився 05.10.1965 року (а.с.6). Згідно п.3 постанови Пленуму ВС України у № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і правової позиції ВС України у справі № 6 20 цс 15 від 25.02.2015 року: - про розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, народженої до 01 січня 2004 року (тобто до набрання чинності Сімейного кодексу) необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю; - справи про встановлення батьківства щодо дитини, народженої після 01 січня 2004 року, суд повинен вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу. Зокрема, вирішення питання застосування законодавства у таких справах значно впливає на можливість використання тих чи інших доказів при встановлені факту батьківства. Коли дитина народилася до 01.01.2004 року, суд бере до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання померлим батьківства за життя згідно зі ст.53 КпШС, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства з матір'ю дитини до її народження, загальний вміст чи виховання ними дитини. У разі смерті чоловіка, який не перебуває з матір'ю дитини у шлюбі, факт його батьківства встановлюється за рішенням суду. Юридичний факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] підтверджується показами заявника [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії V11 УР № 0165282, виданим Стрільницькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 20 жовтня 1965 року, у якому дані про батька відсутні (а.с.6); свідоцтвом про народження брата заявника - [PERSON], [INFO] серії IІІ-ЯР №574594, виданим 03.04.1959 року Стрільницьким бюро ЗАГС Джуринського району Вінницької області (а.с.7); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1- АМ № 356117, виданим Шаргородським райвідділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 12.07.2016 року (а.с.19); свідоцтвом про смерть брата заявника - [PERSON], серії 1 АМ № 069726, виданим Голинчинецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 16.06.1999 року (а.с.18); свідоцтвом про смерть матері заявника - [PERSON] серії 1 АМ № 223386, виданим виконкомом Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області 14.03.2012 року (а.с.16); паспортом громадянина України [PERSON] серії АА № 665212, виданим Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.03.1998 року (а.с.4); свідоцтвом про право власності на майновий пайчлена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії В1 ХХУ1 № 011554, виданим Стрільницькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області на ім'я [PERSON] (а.с.21); державними актами на право власності на земельні ділянки серії ВН №002854, ерії ВН №002853, виданими Шаргородською РДА 13.06.2003 року на ім'я [PERSON] (а.с.22,23); витягами з погосподарських книг Стрільницької сільської ради Шаргородського району вінницької області за 1964 1985 роки (а.с. 8 14). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилався на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які суду показали, що вони добре знають сімю заявника і їм достеменно відомо, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували у незареєстрованому шлюбі з 1958 року. Микола весь час проживав разом із своїми батьками, які виростили та виховали його, забезпечували матеріально. Сім'я проживала в [INFO], де й по даний час проживає заявник [PERSON] разом із своєю сім'єю. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, факт батьківства підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 25.10.2006 року і іншого порядку його встановлення не має. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved