Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Наташа-Агро» про відшкодування шкоди, в якому просив з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 14 березня 2017 року, стягнути з ТОВ «Наташа-Агро» 248395 грн. майнової шкоди та 30500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що проживає в [INFO] та у власному господарстві утримує пасіку, яка станом на початок липня 2016 року налічувала 50 бджолосімей. Позивач зазначає, що в результаті проведення 07 липня 2016 року відповідачем авіаційно-хімічного обробітку посівів кукурудзи, відбувся масовий падіж бджіл, який від загальної кількості бджіл становить 70-80%, а бджоли з медом, воском, підніжжям і прополісом у 11 вуликах були знищені повністю. В заяві про збільшення позовних вимог позивач зазначає, що у первісному позові вимоги стосувались компенсації за загибель 11 бджолосімей та упущеної вигоди у вигляді неотриманого меду, воску, обніжжя, прополісу і невідбудованих рамок. Наголошує, що внаслідок протиправних дій відповідача у 39 вуликах загинуло від 70% до 80% бджіл, а наявна на день авіахімобробки продукція меду, воску, обніжжя і прополісу повністю знищена. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційної скарги полягають тому, що відповідач не виконав вимоги ч. 2 ст. 37 [PERSON] України «Про бджільництво», відповідно до якої фізичні особи та юридичні особи, які застосовують засоби для обробки медоносних рослин, зобов'язані не пізніше ніж за три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблювальних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і строк токсичності препарату. А ст. 38 [PERSON] України «Про бджільництво» передбачені дисциплінарна, адміністративна, цивільно-правова або кримінальна відповідальність за порушення законодавства в галузі бджільництва. Як стверджує апелянт, порушення відповідачем [PERSON] України «Про бджільництво», ст.ст. 22, 386, 1166 ЦК України, Інструкції щодо проведення та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного Державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 року призвело до загибелі бджіл, внаслідок чого позивачеві спричинені збитки. [PERSON] наголошує, що відповідач не сповістив конкретної дати проведення обробки полів. Позивач не знав назви препаратів, ступінь і строк дії препаратів та їх токсичності, а тому не міг вірно обрати термін ізолювання бджіл, передбачений обмеженнями при застосуванні певного отрутохімікату. Тому вважає, що відповідачем порушений встановлений законом обовязок та при здійсненні авіаційної агрохімічної обробки були допущені порушення вимог нормативно-правових актів, які регламентують господарську діяльність даного виду. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ним не було надано безспірних доказів, оскільки суду першої інстанції були ним надані акт обстеження загибелі бджіл, акт про стан пасіки після авіаційної хімічної обробки полів, акт обстеження бджолосімей, акт обстеження посівів, звіт про результати досліджень Прилуцькою районною державною лабораторією ветеринарної медицини та інші. Посилається, що окрім відповідача ніхто із господарюючих субєктів не здійснював обробку полів хімічними препаратами. В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні. Пояснила, що бджоли у вуликах без шкоди можуть перебувати до трьох діб, а потім гинуть. Відповідач не повідомив, у який саме день проводитиме обробку полів отрутою, а бджіл тримати у вуликах протягом місяця не можна. Наголошує, що окрім ТОВ «Наташа-Агро» хімічної обробки полів ніхто не проводив, і саме після обробки полів відповідачем загинули бджоли у позивача та у інших пасічників. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Згідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. За приписами ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне. Позивач [PERSON], який проживає в [INFO], є власником бджолиної пасіки в кількості 50 бджолосімей. 07 липня 2016 року позивачем [PERSON] було виявлено загибель належних йому бджолосімей. 11 липня 2016 року комісією у складі сільського голови [PERSON], пасічника [PERSON], начальника управління агропромислового розвитку [PERSON], депутата районної ради [PERSON]В та головного спеціаліста з питань екології та техніки безпеки райдержадміністрації [PERSON], складений акт обстеження загибелі бджіл на території Білорічицької сільської ради. З цього акту убачається, що проведеним обстеженням встановлено, що на полях ТОВ «Наташа-Агро» було проведено авіаційно-хімічний обробіток посівів кукурудзи, яка перебувала в стані цвітіння та розташована поруч з полями ТОВ «Крок-УкрЗалізБуд», засіяні люцерною та різнотравям в саду і лісосмугах в стані цвітіння. В результаті обстеження комісією були зафіксовані одиничні ознаки отруєння бджіл, візуально спостерігається дія засобів захисту росил у вигляді хімічних опіків бджіл та стійкий запах ядохімікатів (а.с. 4). Згідно із додатком до акту обстеження загиблі бджіл на території Білорічицької сільської ради посіви кукурудзи на зерно ТОВ «Наташа-Агро», на яких проводилась авіахімобробка, знаходяться на відстані від 500 м до 1500 м від пасік. З матеріалів справи убачається, що 04 серпня 2016 року комісією в складі голови ГО «Бджолярі Прилуччини» [PERSON], членів правління ГО «Бджолярі Прилуччини» [PERSON], [PERSON] в присутності [PERSON] складений акт про стан пасіки [PERSON] після авіохімобробки полів кукурудзи ТОВ «Наташа-Агро», яким встановлено , що в 11 вуликах бджоли були мертвими і невелика кількість рамок з розплодом, в інших вуликах залишилась невелика кількість бджіл, до 70% яких загинули (а.с. 6). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем докази в їх сукупності не дають підстави вважати доведеними обставини про те, що відповідачами проводилася обробка полів препаратами, які стали причиною загибелі бджіл. Причиною загибелі бджіл могли бути і інші інфекційні захворювання бджіл, крім досліджених, оскільки позивач, як зазначали свідки, не проводив обстеження пасіки. Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись апеляційний суд не може, виходячи з наступного. [PERSON] України «Про бджільництво» регулює відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом. Статтею 10 [PERSON] України «Про бджільництво» передбачено, що держава гарантує додержання прав і законних інтересів пасічників у галузі бджільництва. Згідно із ст. 30 цього [PERSON] юридичні та фізичні особи, які провадять діяльність, що впливає або може вплинути на стан бджіл, зобов'язані забезпечити їх охорону. У процесі сільськогосподарської діяльності, лісових користувань, проведення геологорозвідувальних робіт, видобування корисних копалин, визначення місць випасання і прогону сільськогосподарських тварин, розроблення туристських маршрутів та організації місць відпочинку населення, проведення військових навчань і маневрів, навчань з цивільної оборони населення, випробовувань будь-якої техніки повинні передбачатися і здійснюватися заходи щодо збереження ареалів розселення бджіл. Забороняється проводити оранку та будь-яким іншим чином руйнувати медоносні угіддя, застосовувати засоби захисту рослин, стимулятори їх росту, мінеральні добрива, інші препарати та здійснювати будь-які роботи, що можуть призвести до фізичного знищення бджіл під час медозбору. Юридичні та фізичні особи, які застосовують засоби захисту рослин, зобов'язані дотримуватися діючих нормативно-правових актів, що передбачають охорону бджіл від отруєнь. Відповідно до ст. 37 [PERSON] України «Про бджільництво» інформування про небезпечні, стихійні гідрометеорологічні явища та їх прогноз, а також про стан навколишнього природного середовища здійснює гідрометеорологічна служба в порядку, визначеному законодавством. Фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов'язані не пізніше ніж за три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і строк дії токсичності препарату. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що Прилуцькою районною державною лабораторією ветеринарної медицини було проведено дослідження живих бджіл, за результатами якого складений звіт від 12 серпня 2016 року про те, що в наданих пробах живих бджіл жителів с. Білорічиця збудників верроозу, нозематозу та акарапідозу не виявлено (а.с. 10). На спростування зазначених обставин відповідачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду. Отже, відповідачем не доведено наявності у бджолиних сім»ях, належних позивачеві, хвороб, які б могли спричини загибель бджіл. Апеляційним судом встановлено, що ТОВ «Наташа-Агро» 14 червня 2016 року повідомило Білорічицького сільського голову про те, що на території сільської ради на полях, які на правах оренди належать ТОВ «Наташа-Агро» і засіяні кукурудзою, будуть проводитись авіахімоборобки з 01.07.2016 року по 25.07.2016 року засобами захисту рослин, дозволеними до використання в Україні (а.с. 31). Проте, конкретної дати хімічної обробки відповідач не повідомив. Зазначені обставини відповідачем в апеляційному суді не спростовані ніякими належними і допустимим доказами. У матеріалах справи докази повідомлення мешканців села про точну дату хімічної обробки полів також відсутні. Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що при здійсненні хімічної обробки полів відповідачем не були дотримані приписи ч. 2 ст. 37 [PERSON] України «Про бджільництво». Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30.01.2001 року № 9, яка є обов'язковою для виконання всіма державними органами, а також підприємствами, установами, організаціями незалежно від відомчої підпорядкованості і форм власності, посадовими особами та громадянами, зокрема п. 7.1.1. визначено, що профілактика отруєнь бджіл базується на беззаперечному дотриманні вимог ст. 30 [PERSON] України «Про бджільництво», суворому дотриманні регламентацій застосування в навколишньому середовищі токсичних для бджіл речовин. Відповідно до п. 7.1.2. цієї Інструкції, власників пасік оповіщають за три доби до хімобробок із зазначенням застосовуваного отрутохімікату, місця (у радіусі 7 км), часу і способу проведення обробки, указують час ізоляції бджіл, а п. 7.1.3. передбачено, що обробки проводять у період відсутності льоту бджіл у ранкові або вечірні години. Проте, усупереч приписам ст.ст. 58-60 ЦПК України відповідачем не доведено у суді першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів які б достовірно, безсумнівно та беззаперечно підтверджували, що хімічні речовини, які використані відповідачем для авіаційної хімічної обробки полів, були безпечними і не спричинили та не могли спричинити загибелі бджіл. Як встановлено апеляційним судом, упродовж часу з 01 липня 2016 р. по 25 липня 2016 р. у межах території Білорічицької сільської ради та прилеглих територій хімічна авіаобробка полів іншими суб»єктами господарювання не проводилась, і ці обставини відповідачем в ході апеляційного розгляду справи не спростовані ніякими належними і допустимими доказами. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи наявні копії посвідчень про державну реєстрацію хімічних препаратів, які використовувались відповідачем для хімічної обробки рослин (а.с.57,58). У копії посвідченні серії А № 04043 (а.с.57) міститься інформація про сферу застосування хімічного препарату Фортеця Тотал ЕС, КЕ, фунгіцид соя, ріпак, пшениця озима. Інформації про те, що цей препарат дозволений для обробки посівів кукурудзи це посвідчення не містить. Як убачається з копії посвідчення серії А № 05052, хімічний препарат Драгун ЕС КЕ інсектицид може використовуватися для обробки кукурудзи авіа методом (а.с.58). Доказів про безпечність обох цих хімічних препаратів для бджіл матеріали справи не містять і апеляційному суду таких доказів відповідачем не надано. Як встановлено апеляційним судом і не заперечувалось відповідачем, для обробки посівів кукурудзи використовувались обидва хімічні препарати. На підтвердження цих обставин відповідачем надано суду першої інстанції сторінку з назвою «Журнал обліку ЗЗР (рух на полі). В апеляційному суді вказані обставини відповідачем не спростовувались і не заперечувались. Разом з тим, відповідачем не доведено, що вказані хімічні засоби є безпечними для бджіл та не могли бути і не стали причиною їх загибелі внаслідок використання та неповідомлення, зокрема позивача, про точний час обробки полів, що практично унеможливило вжиття заходів позивачем для ізоляції бджіл на час хімічної авіаобробки посівів кукурудзи. Відповідно до ст. 38 [PERSON] України "Про бджільництво" порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства в галузі бджільництва несуть особи, винні у неповідомленні (приховуванні) або наданні неправдивої інформації про виникнення загрози бджолам при застосуванні засобів захисту рослин. Законами України може бути встановлено відповідальність також за інші види порушень у галузі бджільництва. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. В апеляційному суді відповідач не спростував презумпцію вини заподіювача шкоди, а позивач довів протиправність дій відповідача у загибелі бджіл, наявність шкоди та причинний звязок між ними. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив, що внаслідок загибелі 11 бджолосімей йому спричинені збитки на суму 57435,40 грн., а саме: 16500 грн. вартість 11 загиблих бджолосімей; 35200 грн. вартість пошкодженого та непридатного меду; 785,40 грн. вартість пошкодженого воску; 4125 грн. вартість обніжжя; 825 грн. вартість пошкодженого прополісу, та на відшкодування спричиненої моральної шкоди - 11000 грн. (а.с.1,2). Після збільшення позовних вимог [PERSON] визначив додатково розмір збитків на загальну суму 248395 грн., а саме (а.с. 37-38): 124800 грн. збитки внаслідок неотримання 40 кг меду вартістю 80 грн. за 1 кг; 40950 грн. збитки від загибелі 70% бджолосімей у 39 вуликах; 25209,6 грн. збитки внаслідок неотримання воску, обніжжя, прополісу і не відбудованих рамок, а усього 248395 грн. (57435,40 грн. +190959,60) та просив стягнути на відшкодування моральної шкоди за загибель 39 бджолосімей 19500 грн., а усього моральної шкоди на загальну суму 30500 грн. (11000грн.+19500 грн.). Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що позивачем безспірно і безсумнівно доведено наявними у справі доказами загибель 11 бджолосімей після та внаслідок проведеної ТОВ «Наташа-Агро» авіахімобробки полів кукурудзи , що достовірно підтверджується Актом про загибель 11 бджолосімей (а.с.6), Актом обстеження загибелі бджіл на території Білорічицької сільської ради та Додатком до цього акту (а.с.4, 5), актом обстеження полів ТОВ «Наташа-Агро» (а.с.9), Звітом про результати досліджень про відсутність захворювань у живих бджіл, зокрема і з пасіки [PERSON] (а.с.10), довідкою про звернення мешканців села Білорічиця, у тому числі і [PERSON], до сільської ради про загибель бджіл (а.с.13). На спростування зазначених документів відповідачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду. Вимоги позивача про понесені збитки у вигляді 35200 грн. вартість пошкодженого та непридатного меду; 785,40 грн. вартість пошкодженого воску; 4125 грн. вартість обніжжя; 825 грн. вартість пошкодженого прополісу не підтверджені документальними доказами у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, оскільки позивачем достовірно апеляційному суду не доведено, хто, коли і у який спосіб встановив кількість пошкоджених та непридатних до вживання вказаних меду, воску, обніжжя та прополісу. Позивачем також не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження загибелі 39 бджолосімей та понесених збитків: 124800 грн. збитки внаслідок неотримання 40 кг меду вартістю 80 грн. за 1 кг; 40950 грн. збитки від загибелі 70% бджолосімей у 39 вуликах; 25209,6 грн. збитки внаслідок неотримання воску, обніжжя, прополісу і не відбудованих рамок. Зазначені збитки є лише припущеннями позивача, які ґрунтуються на непереконливих розрахунках, оскільки позивачем не доведено, у якій кількості він отримував продукцію бджільництва на пасіці упродовж передостанніх двох чи трьох років для можливого порівняння та визначення кількості продукції, яку позивам міг отримати у сезон 2016 р. Загибель 39 бджолосімей позивачем безсумнівно не підтверджено, оскільки у складеному 04 серпня 2016 року комісією акті про стан пасіки [PERSON] після авіохімобробки полів кукурудзи ТОВ «Наташа-Агро» визначено, що в 11 вуликах бджоли були мертвими, а в інших вуликах залишилась невелика кількість бджіл. Проте, точна кількість цих «інших» вуликів у цьому акті не вказана та не узгоджується з іншими доказами, що унеможливлює задоволення позовних вимог про відшкодування вартості 39 бджолосімей (а.с.6). Проте, апеляційний суд враховує, що позивачем достовірно доведений факт загибелі 11 бджолосімей, а тому їх вартість підлягає відшкодуванню. Виходячи з наявних у справі доказів середньої вартості однієї бджолосімї в 1500 грн., апеляційний приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача завданої майнової шкоди в розмірі 16500 грн. (11х1500 грн.). Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує наступне. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діянь її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діями її заподіювача та вина останнього у її заподіянні. Зокрема, суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює шкоду та з чого він виходить. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки судом встановлено, що внаслідок дій відповідача було спричинено отруєння і загибель бджолосімей позивача, який тривалий час займається бджолярством, останньому безумовно було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях з приводу загибелі бджіл. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, апеляційний суд виходить з положень ст. 23 ЦК України про залежність розміру грошового відшкодування моральної шкоди від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, а тому визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди в 2000 грн. у повній мірі відповідає вимогам ст. 23 ЦК України щодо розумності та справедливості. Зазначені обставини не були зясовані і не досліджені судом першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення справи. З огляду на викладене, зважаючи на межі апеляційної скарги та заявлені у суді першої інстанції позовні вимоги, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди в сумі 16500 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн. Оскільки апеляційна скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню, та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 [PERSON] України «Про судовий збір», то на користь держави з ТОВ «Наташа-Агро» підлягають стягненню понесені судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 300 грн. 22 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції та 330 грн. 24 коп. - за апеляційний розгляд справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial