Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову головного державного виконавця другого Приморського Відділу ДВС Одеського МУЮ від 19.10.2011 року № В-8/8 щодо накладення арешту на земельну ділянку розміром 0,0396 га, в тому числі по угіддях: 0,0396 га. - рілля, розташовану у [NUMBER] смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, кадастровий № 5123755800:01:003:2315, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також на земельну ділянку площею 0,0400 га, в тому числі по угіддях: 0,04005 га. - рілля, розташовану у [NUMBER] смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, кадастровий № 5123755800:01:003:2314, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить на праві власності [PERSON], та які є заставним майном відповідно до договору іпотеки, укладеного 19.02.2008 року між Банком та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 732, в забезпечення виконання кредитних зобов"язань [PERSON] за кредитним договором № 15-322 від 19.02.2008 року, посилаючись на те, що зазначений арешт перешкоджає Банку реалізувати свої права відносно зазначеного майна як іпотекодержателя. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі та треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явились, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їхню відсутність до суду не звертались. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 3 Закону України «Про іпотеку», визначено виникнення, застосування і пріоритет іпотеки. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї статті, встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку», визначено поняття пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно; вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно дост. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 19.02.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-322, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 400 000,00 гривень, а останній зобов"язався повернути кредит в установлені строки та сплачувати передбачені договором платежі, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору (а.с.9-11). В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов"язань по зазначеному кредитному договору, 19.02.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 732, відповідно до якого [PERSON] передала Банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0396 га, в тому числі по угіддях: 0,0396 га. - рілля, розташовану у [NUMBER] смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області,кадастровий № 5123755800:01:003:2315, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельну ділянку площею 0,0400 га, в тому числі по угіддях: 0,04005 га. - рілля, розташовану у [NUMBER] смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, кадастровий № 5123755800:01:003:2314, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копією зазначеного іпотечного договору (а.с.14-15). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2010 року, ухваленому у цивільній справі № 2-38/10 за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ " ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке ухвалою апеляційного суду м. Одеси від 07.10.2010 року залишено без змін, позовні вимоги позивача були задоволенні часткового та в рахунок погашення заборгованості за зазначеним вище кредитним договором з відповідачів було стягнуто суму в розмірі 453004, 92 гривень, що підтверджується копіями рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2010 року та копією ухвали апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2010 року ( а.с.4-7). 19.10.2011 року постановою головного державного виконавця другого Приморського Відділу ДВС Одеського МУЮ № В-8/8 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6029, виданого Приморським районним судом м. Одеси 4 червня 2009 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ПАТ КБ "СоцКомБанк" у розмірі 1151903,06 гривень було накладено арешт на зазначені земельні ділянки та оголошено заборону на їх відчуження, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією зазначеної постанови (а.с.8). Але як встановлено судом права позивача, як Іпотекодержателя за вищевказаним договором виникли 19.02.2008 року, тобто до накладення виконавчою службою арешту на зазначене майно та заборони на його відчуження. Таким чином позивач має переважне право на задоволення вимог із іпотечного нерухомого майна. Стаття 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, оскільки наявність арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує права та законні інтереси позивача, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved