Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 грудня 2012 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "АКПІБ" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 594 від 20 жовтня 2006 року, що був укладений між ЗАТ "АКПІБ" та [PERSON], за яким остання отримала кредит в сумі 49500 доларів США та зобов'язалася повернути отриманий кредит і сплатити проценти за користування в сумі та в строки передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 49500 доларів США. У порушення умов договору, [PERSON] належним чином не виконала, в результаті чого станом на 1 липня 2018 року має заборгованість, а саме: за кредитом - 5290,04 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 138541,76 гривень; за відсотками - 5288,07 доларів США, що за курсом НБУ складає - 138490,16 гривень. З метою забезпечення належного виконання зобов"язань за кредитним договором банк та [PERSON], [PERSON] уклали іпотечний договір №593-594 від 24 жовтня 2006 року, відповідно до якого банку передали в іпотеку майно, а саме: будинок з надвірними спорудами [ADDRESS]. На підставі наведеного просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №594 від 20.10.2006 року, яка станом на 1 липня 2018 року складає 277031,92 гривень та складається в заборгованості: за кредитом - за кредитом - 5290,04 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 138541,76 гривень; за відсотками - 5288,07 доларів США, що за курсом НБУ складає - 138490,16 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на будинок з надвірними спорудами за № 6"а", що розташований в [ADDRESS], житловою площею 227,69 кв.м., загальною площею 477,63 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження" за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна визначеною на підставі оцінки проведеної суб"єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути з витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривні. Представник позивача Грицюк Вячеслав Петрович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові. Просить позов задовоьнитив повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять відмовити в задоволенні позову, оскільки борг за кредитним договором №594 від 20 жовтня 2006 року, стягнутий рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №709/612/2012 від 3 квітня 2012 року ними сплачений, що стверджено постановою державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ВП№53416327 від 24 квітня 2018 року про закінчення виконавчого провадження. Суд заслухавши сторін, вивчивши обставини справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 594 від 20 жовтня 2006 року, за яким банк надав останній кредит в сумі 49500 доларів США, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між відповідачами [PERSON], [PERSON] та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк", було укладено іпотечний договір №593/594 від 24 жовтня 2006 року згідно умов яких іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] у випадку невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором взяли на себе зобов'язання відповідати перед іпотекодержателем належним їм на праві власності нерухомим майном - житловим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS]. Між тим, встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу права за договорами забезпечення. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Згідно п.3.1, 4.3 договору про передачу права за договорами забезпечення, у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію права, що передаються та зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. Звернення стягнення на заставлене майно за договорами забезпечення здійснюється цесіонарієм в порядку та на умовах, встановлених договорами забезпечення. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставами своїх вимог в даному випадку позивач зазначив наявність права звернення до суду у зв'язку з набуттям права вимоги, і наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором. Зокрема, відповідно до договору про відступлення права вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення та чинного законодавства покупець в особі ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій та права вимоги звернення стягнення на предмети іпотеки, в тому числі і права вимоги і за кредитним договором № 594 від 20 жовтня 2006 року іпотечним договором № 593/594 від 24 жовтня 2006 року, укладених між первісним кредитором ПАТ "АКПІБ" та [PERSON], [PERSON]. Однак, суд не погоджується з таким висновком позивача з огляду на таке. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 3 квітня 2012 року №709/612/2012 позовні вимоги першого кредитора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задоволено у повному обсязі, з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором №594 від 20 жовтня 2006 року в сумі 71681,58 гривень, яка складається із заборгованості за строковим кредитом - 8967,87 доларів США, прострочених відсотках - 5,90 доларів США. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 594 від 20 жовтня 2006 року станом на 1 липня 2018 року обліковується прострочена заборгованість, яка нарахована після ухвалення рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 3 квітня 2012 року по справі №709/612/2012 та складає 277031,92 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 5290,04 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 139541,76 гривень, по відсотках - 5288,07 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 138490,16 гривень. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором абозаконом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від викладеного в якій правового висновку Касаційний цивільний суд бажає відступити, зазначено, що виходячи із системного аналізу статей525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Такого ж самого висновку дійшов Верховний Суд України і в постановах № 6-1252цс16 від 21 вересня 2016 року, № 6-1047цс16 від 06 липня 2016 року, № 6-1412цс16 від 07 вересня 2016 року, № 6-2096цс16 від 27 вересня 2016 року. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про дострокове стягнення кредиту, заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення знову тіла кредиту та процентів. Позивач, звернувшись 9 лютого 2012 року до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, як кредитор, змінив терміни повернення кредиту,які були передбачені Кредитним договором і, таким чином, Кредитний договір припинив свою дію. Так як Кредитний договір припинив свою дію,то укредитора,тобто Позивача, відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків з відповідачів. Наявність судового рішення, ухваленого 3 квітня 2012 року Рахівським районним судом Закарпатської області про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі і що засвідчено в цьому судовому рішенні, не є підставою для нарахування тіла кредиту та процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Більше того, як встановлено в судовому засіданні, відповідачами борг за кредитним договором №594 від 20 жовтня 2006 року згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 3 квітня 2012 року №709/612/2012 сплачений в повному обсязі, про що свідчить Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№53416327 від 24 квітня 2018 року. При цьому, причини невиконання рішення суду з моменту набрання ним законної сили до 24 квітня 2018 року (повного погашення забогованості) судом не встановлювалися. Таким чином оскільки кредитний договір припинив свою дію, в такому випадку припинили свою дію і Договір іпотеки №593-594 від 24 жовтня 2006 року, так як іпотека є акцесорним зобов"язанням, воно може існувати тільки разом з основним зобовязанням. Зідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст..76ЦПК України доказами є будь-якідані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які маютьзначення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст..80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, проаналізуваши матеріали справи, доводи сторін, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю позивачем тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог. Також статтею 133 ЦПК України, передбачено що, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу А відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані зрозглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed