Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 травня 2018 в провадженні № 22-ц-вп/796/296/2018 за результатами розгляду клопотання [PERSON] у порядку Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що спір підлягає розгляду Шевченківським районним судом міста Києва . В своїй позовній заяві позивач вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], з дружиною в поглядах на сімейне життя не зійшлись, фактично шлюбні відносини припинені з 2015 року. Окрім того, дружина розірвала шлюб на підставі рішення суду на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та уклала новий шлюб після цього. За таких обставин спільне проживання неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, у строк встановлений в ухвалі судді відповідачка до суду не направила відзив на позовну заяву та не надала будь-яких доказів на обґрунтування своїх заперечень. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2012 року між громадянами України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстрований шлюб, актовий запис № 75. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] На день розгляду справи майновий спір між сторонами відсутній. Як зазначено в позовній заяві. Окрім того, між сторонами 27.10.2016 було розірвано шлюб на території м. Сімферополь, Кримської області на підставі рішення Центрального районного суду міста Сімферополя Республіки Крим по справі №2-5009/16, про що Залізничним відділом запису актів громадянського стану міста Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим вчинений актовий запис № 643 від 07.12.2016 року та видано свідоцтвом про розірвання шлюбу. В польшому між [PERSON] та [PERSON] 03.02.2017 зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 03.02.2017 року. Згідно з п. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіка Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищевказані обставини строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, сторони не проживають разом з 2015 року, інших доказів сторонами не надано, тому шлюб сторін може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст 103 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved