Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до Миколаївської сільської ради, третьої особи Дмитрівської сільської ради про визнання права на спадщину. На обґрунтування заявлених вимог було вказано , що 21 грудня 2004 року помер його батько [PERSON]. На час відкриття спадщини [PERSON] зареєстрований був за місцем проживання за адресою: [INFO], де разом з ним був зареєстрований і його син , [PERSON] , тобто позивач. Він від права на спадкування не відмовлявся. На час відкриття спадщини після смерті батька йому належало право на земельну частку ( пай) із земель сільськогосподарського призначення колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Петропавлівського району Дніпропетровської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості), що підтверджувалося відповідним сертифікатом. Позивачу за життя батько надав заповіт посвідчений 01.09.1997 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, згідно до якого розпорядився : все майно , права та обовязки, в разі смерті передати на користь саме позивача, [PERSON]. 24.11.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області з ціллю отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому відмовили в отриманні , надавши мотивовану постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На обґрунтування відмови нотаріус зазначив наступне: - по перше, як виявилось , спадкодавець за життя склав новий заповіт, який було посвідчено 23.11.2004 року самим приватним нотаріусом, згідно якого він заповів все майно на користь Дмитрівської територіальної громади, хоча територіальна громада своїм правом на спадкування не скористалася, але такий заповіт припиняє дію заповіту , раніше складеного спадкодавцем на користь позивача, тобто він має право на спадкування лише за законом; - по друге, свідоцтво за законом на користь позивача не може бути видано, адже ним до нотаріальної контори не надано оригінал сертифікату про право спадкодавця на земельну частку (пай). Отже ,саме вище перелічені підстави перешкоджають позивачу у отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Просить суд : Визнати за [PERSON] , [INFO] , і.п.н [NUMBER], в порядку спадкування за законом, право на земельну частку ( пай) із земель сільськогосподарського призначення колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Петропавлівського району Дніпропетровської області розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості) , що належало спадкодавцю [PERSON], померлому 21.12.2004 року , на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ДП № 0253420 виданим 30.05.1997 року на підставі рішення Петропавлівської районної державної адміністрації від 12.05.1997 року за № 141/3-р. В судове засідання сторони не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач та його представник позов підтримують. Відповідача свою думку щодо предмету спору не висловлює . Представник третьої особи позов не визнає . Надала суду письмові заперечення . В своїх запереченнях , як в першому та і в наступних зазначає , що позивач не надав суду доказів на підтвердження родинних відносин з померлим [PERSON] . Крім того , зазначає , що 01.12.2015 р. до Дмитрівської сільської ради надійшов лист від приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] , в якому повідомлено сільську раду , що виявлено заповіт від 23.11.2014 р. за реєстровим № 2167 , в якому все майно заповідане територіальній громаді Дмитрівської сільської ради ( лист додається ) . З 01.01.2015 р. сільська рада дізналася що є заповіт і що строк звернення до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини за заповітом не пропущений. З довідки управління Держземагенства у Петропавлівському районі видно , що земельна ділянка на даний час знаходиться у ПП [PERSON] , згідно договору оренди укладеного 13.06.2012 р. між ПП [PERSON] та Петропавлівською РДА і згідно умов договору орендна плата надходить на рахунок Миколаївської сільської ради . [PERSON] знав , що [PERSON] помер і в нього було право на земельну частку ( пай ) , але з 2005 р. до нотаріуса не звертався , земельною ділянкою не коритсувався , орендної плати за обробіток землі не отримував ( довідка додається ) . В доповненні до заперечення зазначає , що Дмитрівська сільська рада вимоги позивача [PERSON] вважає такими , що не підлягають задоволенню і повідомляють , що Дмитрівська сільська рада звернулася до Петропавлівського районного суду з позовом до Миколаївської сільської ради про визначення додатковго строку для подання про прийняття спадщини за заповітом. Суд надав додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом ( копія рішення суду додається ) . Крім того , в даному заперечені зазначається , що [PERSON] проживав і помер у геронтологічному відділенні Дмитрівської дільничної лікарні. Поховання і державну реєстрацію смерті проводила лікар Дмитрівської дільничної лікарні - [PERSON]. [PERSON] був зареєстрований , але не проживав разом з [PERSON] . В своїх заперечення третя особа просить суд в позові відмовити. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що 21.12.2004 р. у віці 80 років в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть , серії І-КИ № 647979 , виданого Відділом ДРАЦС Петропавлівського РУЮ у Дніпропетровській області. Згідно даних паспорта , серії АЕ 966890 , виданого 22.12.1997 р. Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім"я [PERSON] , [INFO] , вбачається , що останній зареєстрований в [INFO]. У свідоцтві про народження , серії ІУ-УР № 127270 , виданого 03.11.1961 р. Петропавлівським райбюро ЗАГС Дніпропетровської області на ім"я [PERSON] у графі - " батько " значиться - " [PERSON] . У заповіті посвідченому 01.09.1997 р. секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] зробив заповітне розпорядження на гр. [PERSON] ( позивача по справі ). Постановою приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 24.11.2015 р. [PERSON] , тобто позивачу по справі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого батька [PERSON]. Підставою для відмови є відсутність у спадкоємця ( позивача ) правовстановлюючих документів . В листі приватний нотаріус Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] від 27.11.2015 р. ( за вих.№ 383/02-14 ) звертається до сільського голови Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та зазначає , що у зв"язку із заведенням спадкової справи № 190-2015 щодо померлого [PERSON] , який помер 21.12.2004 р. виявлено заповіт посвідчений нею 23.11.2014 р. за реєстровим № 2167 , в якому все майно заповідане територіальній громаді Дмитрівської сільської ради в особі Дмитрівської сільської ради . Також зазначається , що одержання спадщини за заповітом , яка належала померлому 21.12.12004 р. [PERSON] необхідно , згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України надати рішення суду з визначенням додаткового строку на прийняття спадщини. Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі за вих. № 18-408 -0.4-252/2-16 від 18.01.2016 р. [PERSON] , як член КСП " Зоря " набув право на земельну частку ( пай ) розміром 4.42 га із земель , які перебували у колективній власності даного підприємства , що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) , серії ДП № 0253420 , виданим 09.06.1997 р. Даний сертифікат був забезпечений в натурі ( на місцевості ) земельною ділянкою ( паєм ) № 514 колишнього КСП " Зоря " , розміром 4.455 га. Станом на 01.01.2016 р. земельний пай № 514 враховується в землях невитребуваних паїв Миколаївської сільської ради і знаходиться в користуванні п/п [PERSON] , відповідно до договору оренди , укладеного з Петропавлівською РДА 13.06.2012 р. строком до 24.10.2016 р. Згідно з умовами договору орендна плата повинна сплачуватись на розрахунковий рахунок Миколаївської сільської ради. Відповідно до положень ст. ст.. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В своїй позовній заяві позивач зазначає , що на момент смерті спадкодавця , тобто батька , проживав разом з ним в с. Миколаївка вул.Першотравнева , 155 Петропавлівського району Дніпропетровської області . В той же час , з матеріалів письмового заперечення третьої особи , тобто Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області вбачається , що спадкодавець [PERSON] проживав і помер у геронтологічному відділенні Дмитрівської дільничної лікарні. Поховання і державну реєстрацію смерті проводила головний лікар Дмитрівської дільничної лікарні . Позивач знав про наявність земельного паю померлого батька , але оформив належним чином своє право на спадщину , орендної плати не отримував. Дану обставину позивач не спростував та не надав для цього належних доказів . Також , приймаючи рішення про відмову у задоволені позову , суд бере до увагу наступне. Звертаючись до суду з даним позовом , позивач акцентує увагу на тій обставині , що померлий [PERSON] є його рідним батьком. В той же час , прізвище померлого не співпадає з прізвищем батька позивача , зазначене у його свідоцтві про народження. Як зазначалося вище , у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як " Карячка Григорій Олексійович " , а у свідоцтві про народження зазначено як " Корячко Григорій Олексійович" . Дана помилка у написані прізвища спадкодавця позивачем не усунена , питання про встановлення факту родинних відносин перед судом не ставить. Суд , відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України , позбавлений можливості усунути даний недолік за власною ініціативою. Крім того , з вищезазначеного вбачається , що спадкодавець [PERSON] при життя зробив заповіт на ім"я Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , який був посвідчений 23.11.2014 р. за реєстровим номером 2167 приватним нотаріусом Петропавлівського районного нотаріального округу [PERSON] Даний заповіт не відізваний спадкодавцем та судом не визнано недійсним . На підставі зазначеного ,

Outcome: dismissed