Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] 23.03.2021 року звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., про визнання виконавчого напису, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за реєстровим № 62655 про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором №001-13778-260712 від 26.07.2012 року, укладеним із Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №411/К від 27 квітня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованості в розмірі 65 669, 93 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500, 00 грн., а всього - 66 169,93 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. реєстраційний номер 62655 від 05.10.2020 року, з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №001-13778-260712 від 26.07.2012 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №411/К від 27 квітня 2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є відповідач - ТзОв «Фінансова компанія «АЛАНД», в розмірі 65 669, 93 грн. Крім того, нараховано 500,00грн. плати за вчинення виконавчого напису. На підставі даного виконавчого напису 15.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження ВП № 64167133. Позивач стверджує, що не повідомлявся про вчинення виконавчого напису. Вважає, що у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором, виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості згідно положень Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року в редакції від 29.11.2001 року. Відтак, просить визнати вищевказаний виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню. Провадження у справі відкрито ухвалою від 04.06.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали про відкриття провадження по справі та призначення судового засідання. Відзиву на позов не подав. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали про відкриття провадження по справі та призначення судового засідання. Відзиву на позов не надали. Суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе вирішити спір за відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 26.07.2012 рок між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №001-13778-260712 від 26.07.2012 року. Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. реєстраційний номер 62655 від 05.10.2020 року, з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №001-13778-260712 від 26.07.2012 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №411/К від 27 квітня 2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за Кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року є відповідач - ТзОв «Фінансова компанія «АЛАНД», в розмірі 65 669, 93 грн. Крім того, нараховано 500,00грн. плати за вчинення виконавчого напису. На підставі даного виконавчого напису 15.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження ВП № 64167133. Позивач просить суд визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню з підстав його незаконності. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Крім цього, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі також - Перелік, Постанова КМУ №1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно п. 1 Постанови КМУ №1172 вказано процедуру стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як слідує з виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 05.10.2020 року за реєстровим № 62655 з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» стягнуто заборгованість за кредитним договором №001-13778-260712 від 26.07.2012 року, на загальну суду 65669,93 грн. та 500, 00 грн. за вчинення цього виконавчого напису. Підставою вчинення виконавчого напису, з у рахуванням судових рішень про скасування постанови КМУ №662, міг бути лише оригінал нотаріально посвідченого договору. Встановлено, що кредитний договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що був укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», не був нотаріально посвідчений, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, виконавчий напис було вчинено за відсутності первинних бухгалтерських документів, які підтверджують розмір боргу по кредитному договору. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 910/5226/17. Відповідно до положення ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. У виконавчому написі вказано, що строк платежу за Кредитним договором від 26.07.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Також зазначено, що прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 27 244, 05 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 38 425, 88 грн. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 910/5226/17. Відповідно до положення ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У виконавчому написі вказано, що строк платежу за Кредитним договором від 26.07.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Також зазначено, що прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 27 244, 05 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 38 425, 88 грн. Проте розрахунків на підтвердження розміру боргу не долучено. Крім цього, з наведеного слідує, що стягувачем нараховано відсотки за користування кредитом після закінчення строку кредитування, тобто після 26.07.2012 року. Вищевикладене свідчить про те, що включена до виконавчого напису нотаріуса заборгованість не була безспірною. Також відсутні підтвердження про повідомлення позивача щодо наявної заборгованості. Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що були відсутні законні підстави для видачі виконавчого напису. Вчинений виконавчий напис приватного нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved