Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання на території України. В обгрунтування заяви зазначила, що вона народилась [INFO] у с. Львово Бериславського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. Отримує пенсію, яка нараховується Міським Управлінням Пенсійного фонду України, та одержується нею за місцем реєстрації в поштовому відділенні зв'язку м. Херсона №32 (м. Херсон, вул. Некрасова, 120). За повідомленням КП "Херсонського борю технічної інвентаризації" ХОР заявник була власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] яке 22.08.1997 року, за договором купівлі-продажу продала [PERSON] За договором дарування від 25.09.1997 року є власником 8/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] де і на данний час фактично проживає. Зазначені угоди були посвідчені в нотаріальній конторі та товарній біржі Смарагд "Південь" при наявності паспорта [NUMBER] паспорт громадянина СРСР виданий Суворовським ВВС УМВС в Херсонській області 18.07.1979 року. В липні [PERSON] звернулась до РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області з приводу отримання паспорта громадянина України, їй було видано лише тимчасове посвідчення зі строком дії та продовження його. Заявник тривалий час хворіє, з діагнозом закритий перелом стегнової кістки, є нетранспортабельною, потребує стороннього нагляду. Паспорт громадянина України необхідний для укладення цивільно-правових угод, оформлення доручень з іншими особами, через які могла б здійснювати свої права. В судове засідання заявник не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник УДМС України в Херсонській області проти задоволення заяви не заперечував, при наявності обставин, що підтверджують перебування заявника в Україні. Представник УПФ України в м Херсоні при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Пояснила, що заявникові з 1984 року призначена пенсія по інвалідності, яку вона отримує по теперішній час. При перевірці пенсійної справи виявлено відсутність копії паспорта та ідентифікаційного коду, почали розшукувати пенсіонера, знайшли доньку, перевели заявника за адресою фактичного місця проживання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою заявника [PERSON] До м. Херсона з матір'ю переїхали з с. Львово Бериславського району Херсонської області, проживали за адресою: [ADDRESS], на той час вона пішла до 5 класу школи. За зазначеною адресою проживали до 1997 року, потім придбали частину будинку [ADDRESS]. [PERSON] працювала на заводі ім. Петровського, в музеї, двірником, тощо. Потім пішла на пенсію. На данний час вже 2 роки вона не встає, оскільки отримала закритий перелом стегнової кістки. За матір'ю доглядає вона. Суд, заслухав пояснення представників заінтересованих осіб, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до посвідки №320/52 від 01.07.2016 року остання видана [PERSON], яка народилась [INFO] у с. Львово Бериславського району Херсонської області, строком дії 01.08.2016 року (арк. справи 4). Згідно договору дарування від 25.09.1997 року [PERSON] прийняла в дар 8/100 частин домоволодіння, з відповідною частиною господарчих, побутових будівель та споруд під [ADDRESS], зазначений договір зареєстровано в реєстрі за №1980 (арк. справи 5). Відповідно до повідомлення №174 від 13.07.2016 р. начальника поштамту УДППЗ "Укрпошта", [PERSON] одержує пенсію у відділенні поштового зв'язку Херсон-32 (арк. справи 6). Згідно довідки №б/н від 13.07.2016 року виданої КП "ХБТІ" ХОР, [PERSON] є власником 8/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 7). За довідкою №197 від 02.07.2016 року виданої Головою органу самоорганізації населення №6 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1997 року (арк. справи 7). Згідно виписки амбулаторного хворого [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з діагнозом закритий перелом шийки стегнової кістки (з 28.01.2015 р.) (арк. справи 8). З форми 1, що зберігається у ДМС України в Херсонській області вбачається, що [PERSON] отримала паспорт нового зразку [INFO] громадянина СРСР, при отриманні паспорту мала реєстрацію за адресою: [ADDRESS], паспорт знищений 14.07.2003 року як знайдений. З пояснень представника заінтересованої особи (УДМС України в Херсонській області) встановлено, що така відмітка свідчить про те, що паспорт заявника був знайдений та переданий до паспортного столу 24.07.2002 року, та у зв'язку з тим, що заявник не звернувся до служби, знижений 14.07.2003 року. З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи [PERSON] вбачається, що остання отримує пенсію по інвалідності з 10.07.1984 року по теперішній час. З листів ДМС України в Херсонській області №1/2/2-10938 від 12.06.2015 року та №1/2/2-10043 від 28.05.2015 року вбачається, що [PERSON] з питання оформлення виїзду на постійне проживання за кордон до УДМС області не зверталась. Відповідно до виписки з акту огляду №1221 від 10.07.1984 року [PERSON], [INFO] страждає на шизофренію параноїдної форми, їй присвоєно ІІ групу інвалідності. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або 13.11.1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд, оцінюючи докази в сукупності, в тому числі покази свідка [PERSON] приходить до переконання, що [PERSON] постійно проживала в м. Херсон (тобто на території України) станом на 24.08.1991 р. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, що дає йому можливість отримати паспорт громадянина України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved