Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій зазначає, що 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON]Г отримав в Банку кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та позивачем [PERSON], що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лиш шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором та на визначених умовах. [PERSON] заборгованості не погашав, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надав. У зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором [PERSON], станом на 02.05.2018 року за ним рахується заборгованість 16294,36 грн., яка складається з наступного: 1993,87 грн.\~ тіло кредиту, 643,71 грн.\~ нараховано відсотків за користування кредитом, 12404,67 грн. нараховано пені, 500,00 грн.\~- штраф (фіксована частина), 752,11 грн. -\~штраф ( процентна складова). Враховуючи вищевикладене, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просила суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2012 року в загальному розмірі 16294,36 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 09.08.2018 року до участі у справі як відповідачі були залучені спадкоємці померлого 11 грудня 2015 року [PERSON] [PERSON], [PERSON] 11.10.2019 року відповідачкою [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву. Відповідачка вважає позов необґрунтованим, а тому таким, що в задоволенні якого необхідно відмовити. Невизнання позову обґрунтовувала тим, що підписання анкети-заяви від 25.05.2012 року [PERSON] не підтверджує той факт, що він був проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Наданий позивачем [PERSON] з [PERSON] та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, який є складовою частиною кредитного довогору, не містить підпису позичальника. Виходячи з правової позиції Верховного [PERSON] України (справи № 6-240цс від 11.02.2015 року, 3 6-16цс15 від 11.03.2015 року) [PERSON] та Правила не можуть вважатись складовою частиною укладеного між сторонами довогору за відсутності на них підпису позичальника, оскільки не є зрозумілими, чи саме ці умови та правила існували на момент укладення договору, чи не змінені вони банком, чи ознайомдений з ними позичальник, чи розумів їх позичальник перед укладенням договору. З анкети-заяви від 25.05.2012 року не можливо визначити розмір річної ставки за користування кредитом та інші істотні умови користування кредитом. Позивачем також надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», проте такі Тарифи також не підписані [PERSON] Крім того, Тарифи визначені станом на 01.09.2014 року, проте анкета-заява підписана ще 25.05.2012 року. Позивач не надав до суду підписаних [PERSON] [PERSON] та Правил, будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення кредитної картки «Універсальна» [PERSON], повідомлення йому пін-коду, строку дії картки та наданим розрахунком заборгованості. Відповідачка також не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. В частині тіла кредиту, то початково кредитний ліміт складав 1000 грн. Підтверження зміни кредитного ліміту та отримання [PERSON] кредиту в розмірі 2000 грн. позивачем не надано. Відсоткова ставка з незрозумілих підстав збільшилась з 36 % річних до 43,20 %. Пеня підлягає до стягнення за один рік з моменту порушення зобовзання. Натомість пеня нарахована позивачем за пять років. Крім того, позивач просить стягнути двічі штраф за одне й те саме зобовязання, а з врахуванням пені, то тричі. З урахуванням коштів внесених на погашення кредиту, заборгованість за кредитним договором є значно меншою, ніж за розрахунками Банку. Крім того, відповідачка у відзиві просила застосувати строки позовної давності, оскільки останній платіж на погашення кредиту внесено позичальником 07.05.2015 року, проте позовна заява отримана судом лише 07.06.2018 року, тобто позов поданий з пропуском трирічного строку позовної давності. Представником позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду було подано відповідь на відзив на позовну заяву, з якого вбачається наступне. 25.05.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим ним була підписана заява № б/н від 25.05.2012 року, згідно якої він отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Укладення договору здійснювалось за принципом укладення між Банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Тарифів. Факт укладення договору підтверджується наданими Банком копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, копією паспорта позичальника, випискою по рахунку, фото клієнта з карткою. Підвищення процентної ставки відбулось тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці. Зазначені зміни повністю узгоджують з Умовами та Правилами та позичальника було ознайомлено із заначеними змінами. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення виданого кредиту. Клієнт використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. Строк випущеної на імя [PERSON] до останнього дня 03.2016 року. Позивач звернувся до суду 29.05.2018 року, тобто до спливу позовної давності. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та позивачем [PERSON], що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору стронами були погоджені всі істотні умови договору. Тарифи зазначені в Памятці клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримав позичальник разом з кредитною карткою у спеціальному конверті. Крім того, вищезначені [PERSON] та Правила є загальнодоступною інформацією. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку чітко вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку позичальника. В частині зміни кредитного ліміту, то відповідно до п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил встановлено, що підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. На підтвердження своєї позиціє позивачем надано до суду виписку по особовому рахунку (а.с.122-123), інформацію про зміну тарифів (а.с.124,125), фото [PERSON] з карткою (а.с.126), копію повідомлення про видані на імя [PERSON] картки (а.с.127), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.128), інформацію про важливі зміни в процедурі оформлення і тарифах по кредитним карткам в ПриватБанку (а.с.129-141), роздруківки повідомлень адресованих [PERSON] (а.с.142-145). 17.12.2018 року відповідачкою [PERSON] було подано до суду заперечення, в якому остання посилається на те, що підписання анкети-заяви свідчить лише про намір укладсти договір. Позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитного договору [PERSON] В судове засідання позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність\~ представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали. Невизнання позову обґрунтовували тим, що їх батько взагалі не отримував кредит. Надана банком копія анкети-заяви не мість інформації про видачу на імя [PERSON] кредитної картки, а лише зарплатної картки. З наданої банком фотографії не можливо однозначно ідентифікувати, яка саме картка була видана [PERSON] В анкеті-заяві не міститься також інформація щодо умов кредитування. Сама по собі анкета-заява не може слугувати доказом видачі кредитної картки, погодження [PERSON] та Правил надання кредитних коштів та і взагалі отримання кредиту. Позивачем не надано доказів, що [PERSON] та Правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» мають відношення до заяви-анкети, яка була підписана [PERSON] [PERSON] та правила надання банківських послуг, додані до позову мають загальний характер. При цьому, наявний в матеріалах справи Витяг мість лише загальну інформацію, яка не погоджена і не підписана жодною із сторін, зокрема і [PERSON] Істотні умови кредитного договору сторонами не погоджені. Таким чином, оскільки надані банком витяг з [PERSON] та правил надання банківських послуг не містить підпису [PERSON], який би підтверджував, що саме ці умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Кредитний договір у належній письмовій формі не укладався. Просили застосувати строк позовної давності, оскільки позовна заява подана за межами строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене відповідачі просили в задоволенні позову відмовити повністю. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного. [PERSON] помер 11 грудня 2015 року (копія актового запису про смерть а.с.42, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть а.с.43). Спадкоємцями померлого [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON] Відповідачка [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку прийняла (копія спадкової спраив № 32/2016 до майна померлого 11 грудня 2015 року [PERSON] а.с.49-72). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунутом 2.1.1 [PERSON] та Правил надання банківських послуг визначено, що ці [PERSON] використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. [PERSON] регулюють відносини між банком і\~\~клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт (Витяг з [PERSON] та Правил надання банківських послуг - а.с.8-22). Відповідно до п. 2.1.1.2. [PERSON] для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві. 25.05.2012 року [PERSON] підписана анкета-заява про приєднання до [PERSON] і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (копія анкети-заяви а.с.6). Відповідно до положення ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. [PERSON] укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Проте позивачем до суду не надано доказів, що 25.05.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] укладено саме кредитний договір. Надана позивачем копія анкети-заяви про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6) підписана [PERSON] та містить посилання про згоду останнього на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Отже, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначено, що дані [PERSON] та Правила, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до [PERSON] та Правил становить укладений [PERSON] про надання банківських послуг. Проте зазначені [PERSON] та Правила, Пам'ятка Клієнта, Тарифи та заява можуть вважатись складовою кредитного договору лише за умовим наявності підпису [PERSON] на кожному із зазначених документів. Наявність підпису [PERSON] лише на одному з перерахованих документів не може свідчити про укладення кредитного договору між сторонами. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. «[PERSON] та правила надання банківських послуг» (а.с.8-22) та «Тарифи Банку» (а.с.7), що надані позивачем не містять підпису [PERSON], а тому однозначно стверджувати, що йому для ознайомлення були надані [PERSON] та Тарифи саме в такій редакції не можливо. Відповідачами [PERSON], [PERSON] факт укладення кредитного договору та отримання кредиту в розмірі 2000,00 грн. не визнається. Підписаних [PERSON] «[PERSON] та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» позивачем не надано. Анкетою-заявою [PERSON]Г, як клієнку банку, було запропоновано оформити на своє ім'я кредитку «Універсальна»,\~\~зарплатну картку, пенсійну картку, карту Gold, «Ощадкнижку», дебетову особисту картку, ідентифікацію з паспортом, проте [PERSON] виявлено бажання оформити на своє імя лише зарплатну картку, про що свідчить відповідна позначка навпроти відповідного варіанта. В анкеті-заяві відповідна позначка навпроти картки «Універсальна» відсутня. Однозначно стверджувати, що на імя [PERSON] було видано також кредитну картку та останній отримав кредит на визначених умовах стверджувати неможливо. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, оскільки позивачем до суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження досягнення згоди щодо предмета договору та інших важливих умов, які підтверджують факт досягнення сторонами згоди про предмет договору, строку повернення кредиту та його ціни (розміру процентів). Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30.02.2012 року № 5 передбачено, що кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного [PERSON] України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". [PERSON] повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК). Пунктом 8\~ постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року № 9 передбачено, що відповідно\~ до\~ частини\~ першої\~ статті\~ 215 ЦК Україїни підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК ( 435-15 ) тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні\~ для\~ їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Відповідно до ч.ч. 1,6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 25.05.2012 року між та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір б/н на обслуговування зарплатного карткового рахунку, згідно якого отримав отримала зарплатну картку. Посилання сторони позивача на те, що уклавши з Банком договір на обслуговування зарплатного карткового рахунку, [PERSON] автоматично, без укладення відповідної угоди, погодився на укладення з Банком і кредитного договору, не приймаються судом до уваги. На підтвердження укладення кредитного договору між сторонами позивач не надав до суду письмового кредитного договору, а так само анкети-заяви\~про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг, яка підписана особисто [PERSON] та містить відомості надання йому кредитних послуг та вручення платіжної картки кредитки «Універсальна». На підтвердження ідентифікації [PERSON] Банком надано до суду фотозображення останнього з платіжною карткою, проте однозначно сказати, що це саме кредитна картка, не можливо. Позивачем не надано до суду доказів укладення кредитного договору та вручення [PERSON] кредитної картки. Надана позивачем до суду анкета-заява про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг підтверджує укладення між сторонами договору на обслуговування зарплатного карткового рахунку з видачею зарплатної картки. За даних обставин суд вважає, що кредитний договір не є укладеним (не відбувся), оскільки відсутнє погодження сторін, зокрема позичальника з усіма істотними умовами кредитного договору, не підтвердження акцепту саме на укладення кредитного договору. Суд не вважає за можливе застосувати строки позовної давності, оскільки на думку суду позивач звернувся до суду в межах трирічного строку позовної давності. Останій платіж на погашення кредиту був здійснений 07.05.2015 року. Відповідно до [PERSON] та Правил погашення заборгованості мало здійснюватись до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Виходячи з цього, наступне внесення коштів на погашення заборгованості мало бути здійснене позичальником до 25 числа 06.2015 року. У випадку невнесення коштів, обрахунок строку на звернення до суду починається з 26.06.2015 року. Датою звернення до суду є не дата реєстрації позовної заяви в канцелярії суду, а дата подачі позової заяви до поштового віділення, тобто 29.05.2018 року, що свідчить про те, що позов поданий до суду в межах строку позовної давності. Враховуючи те, що позивачем не доведено, що між [PERSON] та Банком досягнуто згоди щодо виду договору та істотних умов такого договору, а також надання кредиту на підставі анкети-заяви від 25.05.2012 року, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» покласти на позивача, судові витрати відповідачки [PERSON], які складються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь.

Outcome: approved