Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розміщену на сайті інтернет -видання « [INFO] » [INFO] лише в тій частині, що стосується безпосередньо нього. Також позивач просив зобов`язати відповідача спростувати дану інформацію шляхом розміщення на сайті «СТРАНА.ua» у розділі «Новости» під заголовком « [INFO] » повний текст судового рішення у даній справі протягом десяти днів після набрання судовим рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог ст. 302 ЦК України поширив недостовірну інформацію, не переконався в її достовірності, не послався на жодне офіційне джерело, з якого отримав дану інформацію та не підтвердив її жодним доказом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2019 цивільну справу передано в провадження судді Кондратенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.08.2019 суддею Кондратенко О. В. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.09.2019 суддею Кондратенко О. В. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвало Шевченківського районного суду м.Києва від 20.02.2020 суддею Кондратенко О. В. закрито підготовче судове засідання справа та справа призначена до розгляду в судовому засіданні по суті. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 справа передана на розгляд судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 28.09.2020 суддею Сіромашенко Н.В. справу прийнято до провадження. Представник позивача адвокат Супрун Г.Б. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Пояснила, що позивач є публічною особою, являється вченим, має позитивну суспільну оцінку його ділових та професійних якостей як вченого серед колег-вчених як в Україні, так і за її межами, а тому розповсюджена відповідачем інформація не відповідає дійсності, є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладена з порушенням ст.302 ЦК України.Відповідач своїми твердженнями створює навколо позивача негативну суспільну думку, штучно перетворюючи його з вченого на особу, яка вчиняє кримінальні правопорушення та очолює секту, самостійно присвоює собі вчені звання. Крім того, 15 серпня 2019р. відповідач розмістив зовсім протилежну інформацію, в якій підтвердив, що [PERSON] є академіком, кандидатом психологічних наук. Саме цим відповідач фактично спростував свою ж інформацію, викладену 20.03.2019р. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду невідомі, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином за вказаною на офіційному сайті адресою та електронною поштою. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, проти чого не заперечував представник позивача. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] о 18-36годин. оприлюднено інформацію на веб-сайті « [INFO] » за адресою у мережі Інтернет [INFO] в розділі «Новости» у статті під назвою « [INFO] заявил, что у него украли страницу в Facebook», а саме: «Отметим, что атаки ботов на одесское издание начались с 2015 года, когда сайт попытался выяснить историю людей, попавших в психологическую зависимость от лидера секты [PERSON] . Он называет себя "доктором философии", "профессором ножевого боя", "доктором психоанализа", а также экспертом как минимум трех десятков разнообразных "наук" и "дисциплин". До 2013 года [PERSON] проживал в Крыму, где на него было открыто несколько уголовных дел по мошенничеству. Затем он перебрался в Одессу, где основал несколько фирм и "научно-исследовательских академий". После нескольких материалов [INFO] о секте, журналистам начали угрожать. К слову, помимо журналистов, травле сектантов подвергаются все, кто так или иначе ставят под сомнение ценность "научных исследований" лидера секты. Например, травле были подвергнуты даже тренеры боевых искусств - одессит [PERSON] , тренер по джиу-джитсу из [PERSON] и даже исследователь и преподаватель ножевого боя из Латвии [PERSON] - его сектанты даже внесли в базу "сепаратистов" одиозного сайта "Миротворец". Помимо травли в интернете, для которой лидер секты фактически организовал фабрику ботов, забрасывающих жалобами администрации социальных сетей, сектанты изготавливают видеоролики, угрожают физической расправой с анонимных IP-адресов». Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності, що задекларовано в ст.3, 28 Основного закону. Статтею 68 Конституції встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Аналогічні положення містяться й у міжнародних актах з прав людини. Зокрема, у статті 12 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948р. встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання в його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань. Міжнародним пактом про громадянські і політичні права ООН від 16.12.1966р. встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканість його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь та репутацію (п.1 ст.17). Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Статтею 297 ЦК України закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно положень ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації, може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Судом встановлено, що поширена інформація в наведеній статті, стосується безпосередньо позивача, про що свідчить згадування його прізвища та імені в цій статті. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. В рішенні Європейського суду з прав людини «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання, поглядів, припущень не підлягає доведенню. Особа, яка висловлює не факти, а свої погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. Статтею 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. В статті відсутні особисті погляди автора (автор не відомий), чи критичні висловлювання, гіперболи, алегорії, сатира, або припущення, він наводитьв статті як факти «Отметим, что…», а тому це є твердження. У висловлюванні «Отметим, что атаки ботов на одесское издание начались с 2015 года, когда сайт попытался выяснить историю людей попавших в психологическую зависимость от лидера секты [PERSON] »містяться твердження, що позивач є лідером «секти». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має вчену ступінь кандидата психологічних наук, що підтверджується дипломом, виданим Міністерством освіти і науки України на підставі рішення Атестаційної колегії від 26.06.2017р. №043109; крім того він є : - Академіком ГО «Українська академія наук», що підтверджується дипломом УАН від 22.11.2018р. та виданим посвідченням № [NUMBER] ; - дійсним членом Американської асоціації психологів, підтверджується Листом та посвідченням Американської асоціації психологів із перекладом на українську мову ; - виконуючим обов`язки керівника Південного відділення УАН, що підтверджується Витягом з рішення Президії УАН. Також, в 2019 році [PERSON] був нагороджений медаллю [PERSON] за значний вклад в психологічну науку. Нагорода була отримана від канадського Наукового журналу «Фундаментальні та прикладні дослідження в практиці ведучих наукових шкіл», ISSN2313-7525 , підтверджується Сертифікатом із перекладом на українську мову; [PERSON] є автором досліджень в галузі військових мистецтв, зокрема, у науковій співпраці із учнем американського легендарного тренеру з боксу Кас Д`амато Томом Паті була написана книга «Безкомпромісний маятник», ISBN 978-617-7599-09-7, яка отримала наступні позитивні відгуки , підтверджується наданими засвідченими паперовими копіями електронних доказів: ?німецький журнал «WorldofMartialarts»: [INFO] ; ?американське видання «WBN» (WorldboxingNews): [INFO] ; ?українське видання «XSPORT.ua», а також Президент Національної ліги профі-боксу України [PERSON] : [INFO] ; ?американське видання «NYFights»: [INFO] ; ?видання «Boxing.com»: [INFO] ; ?американське видання «TheRing»: [INFO] . В 2019 році в УАН відбулась спільна нарада, інформація про яку висвітлена на сайті УАН 16.03.2019р. Нарада проводилась за участю [PERSON] - Президента УАН; [PERSON] - члена Президії УАН; [PERSON] - вченого секретаря УАН; [PERSON] - доктора філософських наук, професора, віце-президента Української асоціації релігієзнавців; [PERSON] - доктора юридичних наук, професора; [PERSON] - генерал-майора; [PERSON] ( [PERSON] ) - директора HumanRightsWithoutFrontiers (HRWF, Бельгія). На спільній нараді вчених на тему «Нові загрози державній безпеці та демократії в Україні» [PERSON] було доручено підготувати концепцію та план діяльності «Інституту інформаційної безпеки» [PERSON] є співзасновником та керівником Інституту Пам`яті (ідентифікаційний код юридичної особи: 40570439), а також засновником НДІ «Міжнародне судьбоаналітичне співтовариство» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39732708) - Дана інформація є публічною та знаходиться у відкритому доступі. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні,відповідач розповсюдив невизначеному колу осіб інформацію щодо предмету діяльності позивача, стверджуючи, що позивач очолює нібито «секту», що впливає на суспільну думку, перетворюючи його з вченого на релігійного діяча та керівника релігійної організації,яка навчанням і обрядами відрізняється від панівних релігійно-церковних організацій. Втім, [PERSON] є вченим, а не є співзасновником та/або засновником та/або керівником жодної релігійної організації, також позивач взагалі не являється релігійним діячем. Відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. А тому розповсюджену інформацію суд не вважає оціночним судженням відповідача в розумінні ст. 47-1 Закону України "Про інформацію", оскільки є конкретні твердження, які не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Крім того, інформація щодо наявності людей, які нібито попали «у психологічну залежність» до [PERSON] не підтверджена жодними доказами. У статті також вказано, що сайт намагався з`ясувати історію людей, які нібито попали у психологічну залежність до [PERSON] . Разом з тим, поняття сайту визначено в ст. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права» ( в редакції від 26.04.2017): веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом. А тому сайт не може з`ясовувати ті чи інші питання, так як він не є засобом масової інформації, та не може мати в своєму складі журналістів. Крім того, в матеріалах справи міститься, що 15серпня 2019 о 17-17 год. на тому ж самому сайті відповідач розмістив зовсім протилежну інформацію, в якій висвітлив новини в статті «В Украине выйдет книга о серийных убийствах. В ней соберут самые резонансные преступления с 80-х годов», в якій процитував виступ на проведеній прес-конференції позивача, назвав його академіком та кандидатом психологічних наук, дослівно: «…рассказал еще один автор монографии - академик, кандидат психологических наук [PERSON] .» Тим самим відповідач фактично визнав, що опублікована раніше [INFO] о 18-36 год. в статті під назвою « [INFO] », інформація є недостовірною, тобто спростував свою ж інформацію, підтверджуючи дійсний статус позивача як вченого, а не лідером секти. У висловлюванні №2 «Он называет себя "доктором философии", "профессором ножевого боя", "доктором психоанализа", а также экспертом как минимум трех десятков разнообразных "наук" и "дисциплин". До 2013 года [PERSON] проживал в Крыму, где на него было открыто несколько уголовных дел по мошенничеству. Затем он перебрался в Одессу, где основал несколько фирм и "научно-исследовательских академий"дана інформація формує у громадськості уявлення та враження відносно Позивача як шахрая, який шахрайським шляхом здобув вчене звання, та не має права називати себе вченим. Така інформація порочить ділову репутацію Позивача, в тому числі серед колег-науковців. Згідно ч.6 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист честі, гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені); негативною слід вважати інформацію , в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття , неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Зазначаючи в статті відомості «где на него было открыто несколько уголовных дел по мошенничеству» відповідач поширив недостовірну негативну інформацію, якою створює уявлення про статус позивача як підозрюваного або обвинуваченого у кримінальних діяннях, не підтверджені жодним доказом. Проте, ухвалюючи рішення в справі про захист честі, гідності чи ділової репутації публічної особи, суд також повинен дотримуватись основоположних принципів права, зокрема презумпції невинуватості ( правовий висновок Верховного Суду України від 29.11.2017 у справі №6-639цс17). Між тим, у судовому засіданні достеменно встановлено, що вироків суду відносно позивача про вчинення ним дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення - немає. Дані обставини також підтверджуються постановою старшого слідчого Ленінського РВ УМВС України у м.Севастополі про закриття кримінального провадження від 26.02.2014 року за відсутністю події та складу кримінального правопорушення. Таким чином, поширена інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, що також встановлено за результатами проведеного досудового розслідування. У суду немає підстав ставити під сумнів вищевказані докази. Доказів того, що позивач називав себе «професором ножевого боя», «доктором психоанализа», «экспертом как минимум трех десятков разнообразных "наук" и "дисциплин" відповідачем не надано. Така інформація викликає до позивача упереджене ставлення як до людини, яка присвоює собі неіснуючі наукові звання, а тому є недостовірною. У висловлюванні №3 «После нескольких материалов Думской.net о секте, журналистам начали угрожать. К слову, помимо журналистов, травле сектантов подвергаются все, кто так или иначе ставят под сомнение ценность "научных исследований" лидера секты. Например, травле были подвергнуты даже тренеры боевых искусств - одессит [PERSON] , тренер по джиу-джитсу из [PERSON] и даже исследователь и преподаватель ножевого боя из Латвии [PERSON] - его сектанты даже внесли в базу "сепаратистов" одиозного сайта "Миротворец".» тау висловлюванні №4 «Помимо травли в интернете, для которой лидер секты фактически организовал фабрику ботов, забрасывающих жалобами администрации социальных сетей, сектанты изготавливают видеоролики, угрожают физической расправой с анонимных IP-адресов.» наводиться інформація, яка сформульована способом категоричного викладення якихось фактів, за своїм змістом є твердженням. Хоча в даному висловлюванні не згадується прізвище позивача, але у даній статті попередньо ім`я [PERSON] зазначається як «лідер секти», а тому в даному реченні асоціюється не з ким іншим, як саме з позивачем і стосується його прав. Дана інформація порушує презумпцію невинуватості, яка гарантована ст. 62 Конституції України. Відповідач не перевірив чи звертались журналісти чи вказані ним особи до правоохоронних органів з заявами відносно погроз з боку [PERSON] . Такі твердження створюють навколо позивача негативну суспільну думку, штучно перетворюючи позивача з вченого на особу, яка вчиняє кримінальні правопорушення щодо журналістів. Виходячи з викладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, суд вважає, що позивачем доведено , що оприлюднена в мережі Інтернет інформація на сайті відповідача, є недостовірною та такою що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, та підлягає спростуванню. В зв`язку з тим, що вказані висловлення за своїм змістом стосуються безпосередньо позивача, як фізичної особи, та порушують його немайнові права, тому необхідно спростувати їх в цілому, без виокремлення будь-яких речень. Відповідно до абзацу другого п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні, за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). Таким чином, через спосіб розповсюдження спростування повинно здійснюватися таким самим чином, як воно було здійснено. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. встановлено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). У статті, яка була розміщена на сайті «СТРАНА.ua», автор статті не зазначений. Власником веб-сайту «СТРАНА.ua» згідно інформації, що розміщена на офіційному сайті є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласмак». Таким чином, враховуючи положення ст.275 ЦК України щодо належності позивачеві вибору способу захисту особистого немайнового права, суд вважає за необхідне , як спосіб захисту прав позивача, зобов`язати відповідача власника веб-сайту «СТРАНА.ua» Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласмак» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39649484, юридична адреса: м.Київ, вул. Коцюбинського, 4-Б) протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили розмістити на сайті «СТРАНА.ua» у розділі «Новости» під заголовком «Спростування» повний текст судового рішення у даній справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України в разі задоволення позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті сплаченого судового збору в розмірі 1536,80 грн ( по 768,4 грн. за кожну вимогу).

Outcome: approved