Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що 10 листопада 1982 року рішенням виконавчого комітету Мирківської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області № 53 позивачу була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 800,00 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 14 квітня 1983 року виконавчим комітетом Горохівської районної ради народних депутатів Волинської області йому було видано свідоцтво на забудову садиби на вищевказаній земельній ділянці в сільському населеному пункті. Згодом управління архітектури Горохівського району Волинської області видало для позивача будівельний паспорт на забудову земельної ділянки та виготовило проект забудови індивідуального житлового будинку. Після отримання всіх дозвільних документів позивач розпочав будівництво індивідуального житлового будинку згідно проектної документації, яке завершив в 1989 році. 28 грудня 1993 року рішенням сесії Пірванченської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області № 4/2 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян" позивачу було передано у власність земельну ділянку розміром 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, а також земельну ділянку розміром 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства. 25 січня 2011 року Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" для [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який зхнаходиться в [ADDRESS]. 26 березня 2011 року виконавчим комітетом Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області позивачу було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на вищевказаний житловий будинок. Однак, коли [PERSON] звернувся до Пірванченської сільської ради стосовно приватизації земельної ділянки, на якій розташований належний йому на праві приватної власності житловий будинок, то з'ясувалося, що ця земельна ділянка передана у власність його матері [PERSON] на підставі рішення сесії Пірванченської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року № 4/2. Крім того, 15 вересня 2000 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 010769 на земельну ділянку розміром 0,55 га., яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та яку остання заповіла своєму внукові [PERSON] Лише після смерті [PERSON], яка померла [INFO], коли в 2011 році спадкоємець [PERSON] почав оформляти документи на спадкове майно, позивачу стало відомо про наявність оскаржуваного рішення. Позивач вважає, що в порушення норм земельного законодавства Пірванченська сільська рада Горохівського району Волинської області, приймаючи вищевказане рішення та видаючи вищевказаний Державний акт, не врахувала, що його право на користування земельною ділянкою не припинилося, оскільки ця земельна ділянка в нього не вилучалася та не скасовувалися жодні рішення про її надання. З врахуванням вищенаведеного, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року № 4/2 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", а також визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 010769. Представник відповідача - Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак скерував до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, ствердив факти, наведені в позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Із архівних витягів з протоколу загальних зборів членів колгоспу "Дружба" с.Пірванче Горохівського району Волинської області від 15 липня 1982 року № 3 та з рішення виконавчого комітету Мирківської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 10 листопада 1982 року № 53, виданих 28 вересня 2012 року Державним архівом Волинської області (а.с.12), вбачається, що [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в с.Пірванче Горохівського району Волинської області. Проектом забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, виданим 10 лютого 1983 року управлінням архітектури Горохівського району Волинської області (а.с.6-10) та свідоцтвом на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР, виданим 14 квітня 1983 року виконавчим комітетом Горохівської районної ради народних депутатів Волинської області (а.с.5), стверджується, що на підставі рішення виконавчого комітету Мирківської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 10 листопада 1982 року № 53 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 800,00 кв.м., яка розташована в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, а також визначено його площу та конструкцію. Із архівного витягу з рішення сесії Пірванченської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року № 4/2 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", виданого 28 вересня 2012 року Державним архівом Волинської області (а.с.11), вбачається, що [PERSON] було передано у власність земельну ділянку розміром 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку розміром 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства, а [PERSON] - земельну ділянку розміром 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку розміром 0,30 га. для ведення особистого підсобного господарства. Із рішення Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року № 4/2 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" (а.с.20), вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку розміром 0,30 га. для ведення особистого підсобного господарства. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.15-19), вищевказаний житловий будинок складається із коридора площею 10,8 кв.м., санвузла площею 4,5 кв.м., кімнати площею 14,1 кв.м., кімнати площею 20,8 кв.м., кімнати площею 21,3 кв.м., кімнати площею 16,7 кв.м., котельні площею 4,2 кв.м., коридора площею 5,2 кв.м., кухні площею 10,8 кв.м., кладовки площею 3,3 кв.м. На території цієї садиби знаходиться, крім будинку, ще й прибудова, погріб з шийкою, літня кухня-гараж-сарай, сарай, літня кухня, вбиральня, колодязь, водогін. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 26 березня 2011 року виконавчим комітетом Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.13), витягом про державну реєстрацію прав, виданим 18 липня 2011 року Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.14), будинковою книгою серії А № 112584 (а.с.34-36), стверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Згідно довідок № 331 від 09 серпня 2013 року, виданих Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.42-43), [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 010769, виданого 15 вересня 2000 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.21), технічного звіту по видачі Державного акта на право приватної власності на землю (а.с.22-31), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.37-40), [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,55 га. для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка знаходиться на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 грудня 1955 року сільською радою с.Пірванче Горохівського району Волинської області (а.с.33), [PERSON] народився [INFO] в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 грудня 2001 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.32), [PERSON] померла [INFO] в с.Пірванче Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. При житті [PERSON] заповіла все своє майно своєму внукові [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 12 лютого 1996 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.41), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 36078378, виданою 12 грудня 2013 року Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.75). Матеріалами спадкової справи № 614/2003, заведеної 22 вересня 2003 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.76-82), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, беручи до уваги те, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці, яка була виділена йому для будівництва цього будинку та передана у постійне користування, а також те, що позивач не має можливості належним чином володіти та розпоряджатися земельною ділянкою, оскільки вона була передана іншому власнику, суд приймає визнання позову відповідачами, у зв'язку з чим виносить судове рішення про задоволення цього позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Outcome: approved