Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

09 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження яких записаний відповідач. Неповнолітні діти проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 01 березня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецького обласного, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2007 року, з присвоєнням дружині прізвища «[PERSON]», про що зроблений відповідний актовий запис №154. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 09 листопада 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецького обласного, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, з присвоєнням дружині прізвища «[PERSON]», про що зроблений відповідний актовий запис №485. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30 жовтня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 січня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис №04, в графі "батьки" зазначено: "батько"- [PERSON], в графі "мати"- [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис №831, в графі "батьки" зазначено: "батько"- [PERSON], в графі "мати"- [PERSON]. Згідно довідки від 15 листопада 2014 року, виданої директором ЖКП «АЖК», позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми - [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2003 року народження. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved