Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк Фінанси та Кредит", третя особа - Територіальний сервісний центр №4442 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області та Луганський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області про усунення перешкод та скасування заборони. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.11.2012 року Артемівським районним судом м. Луганська було винесено рішення про стягнення з нього на користь ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" боргу. Вказаний борг перед фінансовою установою був погашений. Проте згодом позивач дізнався, що на його автомобіль ухвалою Артемівського районного суду м. Луганська від 20.11.2012 року було накладено арешт. У зв`язку з цим позивач просить зняти арешт накладений на його майно вказаною ухвалою. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, надали суду заяву розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача - ПАТ "Банк\~Фінанси та\~Кредит" в судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про розгляд справи, причин неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Територіального сервісного центру №4442 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області в судове засідання не з"явився, надавши аналогічні пояснення, просили розглядати справу без їхньої участі на розсуд суду. Представник третьої особи Луганського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про розгляд справи, причин неявки до суду не повідомив. 12.12.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Артемівського\~районного суду\~м.\~Луганська від\~20.11.2012\~року було\~накладено арешт.\~на майно\~боржника (а.с.35). Згідно відповіді АТ "Банк Фінанси та Кредит" забргованість перед вказаною фінансовою установою погашена, та на даний час відсутня. (а.с.38) Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Outcome: approved