Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, просив скасувати арешти, накладені на належне йому майно, а саме: - реєстраційний номер обтяження 10940812, зареєстроване 15.03.2011 року, арешт всього нерухомого майна в межах суми заборгованості, підстава обтяження постанова державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцького МУЮ [PERSON] від 14.03.2011 року про відкриття виконавчого провадження б/н; - реєстраційний номер обтяження 11922117, зареєстроване 03.12.2011 року, арешт всього нерухомого майна, підстава обтяження постанова державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] від 03.12.2011 року про накладення арешту у ВП № 30174135 [PERSON] від 14.03.2011 року про відкриття виконавчого провадження; - реєстраційний номер обтяження 12572094, зареєстроване 01.06.2012 року, арешт всього нерухомого майна, підстава обтяження постанова державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] від 01.06.2012 року про накладення арешту на майно боржника та заборона його відчуження у ВП № 32852580; - номер запису про обтяження 7157664, дата реєстрації 29.09.2014 року, підстава виникнення постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області [PERSON] від 26.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 44111960; - реєстраційний номер обтяження 11811672, зареєстроване 07.11.2011 року, арешт всього нерухомого майна, підстава обтяження постанова ст. державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області [PERSON] про відкриття виконавчого провадження № 29661866; та зобовязати відповідачів внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про скасування записів про обтяження майна. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98650698 від 27.09.2017 року на належне йому на праві власності майно державними виконавцями накладено арешти в процесі примусового виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості. Відповідно до повідомлень ДВС виконавчі провадження завершені, виконання рішення суду не здійснюється, що виключає застосування будь-яких заходів примусового виконання, в тому числі обмеження у праві розпорядження майном шляхом накладення арешту. Оскільки орган виконавчої служби відмовляється зняти арешти з нерухомого майна, чим порушує право його, як власника на розпорядження своєю власністю, він вимушений звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного ториторіального управління юстиції у Волинській області у письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі, повідомляє, що провадження, в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON], у відділі не перебуває, оскільки відповідно до чинного законодавства було знищено. Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судовому засіданні пояснив, що на даний час накладені відділом ПВР виконавчі провадження закінчені у звязку з скасуванням рішення суду на виконання якого вони накладались. Однак, підставою для зняття арешту є рішення суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98650698 від 27.09.2017 року в процесі примусового виконання рішення суду на майно [PERSON] накладено арешти на підставі постанов державних виконавців ПВ ДВС ЛМУЮ та ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області (а.с. 7-9). Позивач звернувся до відділів ДВС з заявами про надання інформації про накладення арешту на майно, з відповіді на які вбачається, що на виконанні перебували виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів стосовно стягнення з [PERSON] в користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 3\~447\~715 грн., 1\~700, 00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ. Згідно повідомлення Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешт на майно [PERSON], у відділі не перебуває, оскільки відповідно до чинного законодавства було знищено. Згідно повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на даний час накладені відділом виконавчі провадження закінчені у звязку з скасуванням рішення суду на виконання якого вони були накладені. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки арешти майна позивача в межах виконавчих проваджень були застосовані з метою забезпечення примусового виконання виконавчих документів, однак вказані виконавчі провадження на даний час завершені та знищені, між тим, питання про зняття арешту вирішено не було, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (розпорядження своїм майном), а тому наявність зазначених арештів і така невизначеність становища позивача є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому, позовні вимоги про скасування вищевказаних арештів підлягають задоволенню. Позовна вимога в частині зобовязання відповідачів внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про скасування записів про обтяження майна до задоволення не підлягає, оскільки рішення суду про скасування арешту, яке набрало законної сили, є підставою для внесення даних про скасування такого запису.

Outcome: partial