Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітків відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позові позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2010 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. 09.12.2013 року, за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] працює старшим інспектором міліціонером кінологом у Орджонікідзевському районному відділу Запорізького Міського Управління Управління Державної служби охорони в Запорізькій області м. Запоріжжя, щомісячно отримує заробітну плату, проте кошти на утримання дитини сплачує не регулярно, що змушує її звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка, наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві, окрім стягнення аліментів на утримання сина, просила суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, за якою вона звернулася до адвокатів. Розмір послуги з правової допомоги, яка була оплачена нею платіжним дорученням банку №#Р24А22759980А641948 від 14.01.2016р. складає суму 1 200,00 грн. Стосовно заперечень відповідача щодо зменшення розміру аліментів до 1/8 частини його заробітку, позивачка доводила суду, що їх син знаходиться на диспансерному обліку в Комунальній установі Запорізькому протитуберкульозному диспансері № 3 Запорізької обласної ради з діагнозом туб.контакт кат. 5.2.Б., що підтверджується відповіддю на запит адвоката Черкез Є.В. Комунальної установи Запорізькому протитуберкульозному диспансері № 3 Запорізької обласної ради № 01-8/48 від 29.12.2015 р. У зв'язку з особливим станом здоров'я дитини, [PERSON] відвідує особливий дошкільний навчальний заклад - Дошкільний навчальний заклад комбінованого типу № 160 «Журавлик», про що свідчить відповідь на запит адвоката Черкез Є.В. ДНЗКТ № 160 «Журавлик» № 79 від 30.12.2015 р. Відповідно до вимог харчування, які ставляться до дітей з діагнозом як у малолітнього [PERSON], дитина потребує диспансерного нагляду з усіма необхідними постійними клінічними обстеженнями, що підтверджується відповіддю № 01-8/48 від 29.12.2015 р. що тягне за собою коштовні витрати. Крім того, з відповідей медичних установ вбачається, що дитина потребує посиленого харчування, з врахування специфіки хвороби на туберкульоз. Позивачка також звернула увагу суду на той факт, що вона є безробітною, перебуває на обліку у Запорізькому МЦЗ, й на місяць отримує 544.00 грн., що є її єдиним доходом для утримання її самої та малолітньої дитини із зазначеним вище діагнозом. Вказане, вона підтвердила довідкою Запорізького міського центру зайнятості № 5140 від 14.12.2015 р., та № 197 від 15.01.2016 р. Таким чином, вона одноособово без належної сплати відповідачем аліментів не в змозі забезпечити належне лікування та харчування їх спільної дитини. Позивачка підтвердила той факт, що відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але цих коштів недостатньо, оскільки дитина часто хворіє, стоїть на обліку у лікаря-фтизіатра з діагнозом тубконтакт, завжди потребує додаткових обстежень, особливого харчування, тому вона наполягала на стягненні з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів його заробітків. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в частині розміру стягнення аліментів та обґрунтування позовних вимог. У суді він пояснював, що 03.05.2014 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від другого шлюбу він має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 23.09.2014 року, актовий запис № 453. Тобто, станом на грудень 2015 року у відповідача на утриманні знаходиться ще дружина [PERSON], яка на теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, у відповідача є хворий батько, інвалід III групи, якому він теж змушений фінансово допомагати, тому як пенсії недостатньо для сплати за дороговартістних ліків, сплати комунальних послуг та харчування. Також, відповідач стверджував та доводив письмовими доказами, що він щомісяця надсилає поштовим переказом аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. Окрім щомісячних аліментів, він разом з бабусею купують одяг, іграшки Максимові та у разі необхідності й можливості, приймають участь у інших додаткових витратах, про що не говорить позивачка у своєму позові. Посилання позивачки про те, що «добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося» й вона вимушена була звернутися до суду, на думку відповідача є не правдивими, тому як позивачці пропонувалося офіційно утримувати з його заробітної плати аліменти для чого повинно було надати ІПН позивачки та банківські реквізити для перерахунку коштів. Однак, позивачка відмовилася надати такі відомості, а тому відповідач перераховував аліменти грошовим переказом через пошту. З урахуванням вказаного, відповідач [PERSON] не згодний з позовними вимогами в частині розміру стягнення аліментів, тому що вказаний позивачем розмір аліментів не дає йому можливості сплачувати на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) тому як станом на грудень 2015 року у відповідача, окрім сина [PERSON], знаходяться на утриманні ще три особи (дружина, малолітня дитина, непрацездатний хворий батько), а весь дохід відповідача йде на їх утримання, відповідно стягнення у розмірі % частини на користь позивача не можливий та поставить відповідача у дуже скрутне матеріальне становище. Відповідач просить задовольнити частково позовні вимоги позивача [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. А також, просив суд врахувати, що позивачка щомісяця від дня пред'явлення позову до суду отримувала аліменти, почати стягнення від дня ухвалення рішення по справі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, а також представників позивача та відповідача, суд приходить до наступного: Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства. вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести її обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2010 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. 09.12.2013 року, за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] працює старшим інспектором міліціонером кінологом у Орджонікідзевському районному відділу Запорізького Міського Управління Управління Державної служби охорони в Запорізькій області м. Запоріжжя, щомісячно отримує заробітну плату, проте кошти на утримання дитини сплачує не регулярно Відповідно до ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина або інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. У судовому засіданні було доведено та підтверджено належними доказами, що 03.05.2014 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від другого шлюбу він має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 23.09.2014 року, актовий запис № 453. Тобто, станом на грудень 2015 року у відповідача на утриманні знаходиться ще дружина [PERSON], яка на теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, у відповідача є хворий батько, інвалід III групи, якому він теж змушений фінансово допомагати, тому як пенсії недостатньо для сплати за дороговартістних ліків, сплати комунальних послуг та харчування. Також було доведено, що відповідач щомісяця надсилає поштовим переказом аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн., та окрім щомісячних аліментів, він разом з бабусею купують одяг, іграшки Максимові та у разі необхідності й можливості, приймають участь у інших додаткових витратах. З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Належних та допустимих доказів для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/8 частини усіх його заробітків у судовому засіданні відповідачем надано не було, а у судовому засіданні не добуто. Також, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо початку стягнення аліментів від дня ухвалення рішення по справі, оскільки відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, стягнення аліментів повинно бути проведено з дня звернення із позовом до суду, а саме з 25.08.2015 року. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"). На підставі наведених норм чинного законодавства України розрахунок витрат на правову допомогу становить 1200 гривень, оскільки станом на 24.02.2016 р. мінімальна заробітна плата становить - 1 378,00 грн., відповідно 40% - становить 551,20 грн. [PERSON] звернулась за правовою допомогою до адвоката, про що уклала договір № 23-8 про надання правової допомоги від 25.12.2015 р. Позивачем послуги з правової допомоги були оплачені за платіжним дорученням банку №#Р24А22759980А641948 від 14.01.2016р. на суму 1 200,00 грн. За актом приймання - передачі виконаних адвокатом робіт від 24.02.2016 р., всього станом на ранок 24.02.2016 р.. без урахування представництва позивача адвокатом у судовому засіданні 24.02.2016 р., адвокатом було витрачено на виконання робіт за договором всього 4 години 20 хв. Тобто, без урахування часу витраченого на судове засідання 24.02.2016 р. , час роботи адвоката Черкез Є.В. у цій справі складає - 285 грн. 71 коп., що не перевищує 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину участі адвоката у наданні правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial