Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що в кінці червня 2015 року в с.Молодаво та с. Мирогоща були розповсюджені листівки за підписом 30 членів жителів с.Молодаво, які містять недостовірну інформацію, яка ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Зі змісту вказаних листівок слідує, що офіційно ДП "Мирогощанський державний іподром" керує в.о. директора [PERSON], а фактично керує та приймає всі рішення "смотрящій" від австрійської фірми "Голденкерн" [PERSON], який має великий досвід знищення та доведення до банкрутства підприємств на Рівненщині. Аналогічний текст листівки було направлено голові Державної обласної адміністрації [PERSON], керівнику СВУ у Рівненській області [PERSON], прокурору Рівненської області Кубраку С.М., начальнику УМВСУ в Рівненській області [PERSON] Позивач, вважає, що така інформація є такою, що не відповідає дійсності, ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації. Оскільки, поширена інформація має характер наклепу, не є оціночним судженням, не підтверджена жодним доказом, при чому доведена до відому багатьох осіб, а отже, підлягає спростуванню. Ухвалою суду від 19 квітня 2016 року позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] закрито в звязку зі смертю відповідача, а в частині позовних вимог до [PERSON] залишено без розгляду згідно поданим клопотанням позивача. Цією ж ухвалою суду замінено первісних відповідачів [PERSON] та [PERSON] належними відповідачами [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подав до суду заперечення проти позову, в якому вказує, що він вказану листівку не підписував та не поширював. Він лише керував автомобілем, в якому [PERSON] та [PERSON] збирали підписи у людей на зверенні. Йому був відомий текст листа, але він його не підписував, не розповсюджував та нікому не передавав його змісту. Згідно поданої заяви позивача від 08 грудня 2016 року, ухвалою суду від 08 грудня 2016 року позовну заяву в частині позову до [PERSON] залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вказана листівка, в якій міститься недостовірна інформація стосовно [PERSON] була розповсюджена серед жителів сіл Мирогоща та Молодаво Дубенського району. Текст листівки, відповідачем було доведено до відома багатьох осіб, в тому числі і до керівництва області та правоохоронних органів, але вона містить інформацію, яка не підтверджена жодним доказом. Поширена інформація формує думку оточуючих про [PERSON] як особу, яка вчиняє кримінально-карні діяння, таким чином заплямовує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Діями відповідача [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях позивача, з приводу яких він був змушений звертатись до лікарів. Просить визнати інформацію, вказану у листівці недостовірною, зобов'язати [PERSON] спростувати поширену інформацію шляхом направлення відповідного листа голові Державної обласної адміністрації [PERSON], керівнику СВУ у Рівненській області [PERSON], прокурору Рівненської області Кубраку С.М., начальнику УМВСУ в Рівненській області [PERSON] та опублікувати в Дубенській районній газеті "Дзеркало Плюс" спростування. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 5000 гривень, завданої моральної шкоди. Представник відповідача адвокат [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнали та пояснили, що [PERSON] до виготовлення та розповсюдження листа, який, за твердженнями позивача, містить недостовірну інформацію, не має ніякого відношення. Він дійсно збирав підписи в людей, але з приводу розпаювання земель ДП "Мирогощанський державний іподром" Окрім, того лист, в якому, на думку позивача, міститься наклеп та недостовірна інформація щодо нього, є зверненням, за підписом тридцяти членів територіальної громади до зазначених у ньому адресатів щодо ініціювання перевірки діяльності керівництва ДП "Мирогощанський державний іподром". Вказане звернення не розповсюджувалось у спосіб, який вказує позивач по с.Мирогоща та с.Молодаво Дубенського району. Позивачем не доведено того факту, що вказане звернення було розповсюджене у вигляді листівки між жителями вказаних сіл. Дане звернення було скероване до правоохоронних органів та органів державної влади, з огляду на те, що стосувалося суспільних інтересів територіальної громади, а не приватного життя позивача. Також, на думку представника відповідача, позивач не надав суду належних та допустимих доказів спричинення йому душевних та фізичних страждань, як обґрунтування завданої діями відповідача моральної шкоди. Просить в позові відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], Старушко М,І., [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони підписали звернення жителів територіальної громади до правоохоронних органів та органів державної влади з приводу ситуації щодо склалася навколо ДП "Мирогощанський державний іподром" про розпаювання земель та з метою перевірки діяльності його керівництва. Дане звернення ніяким іншим способом не розповсюджувалося серед жителів села, тим більше не було ніде оприлюднене. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за підписами тридцяти членів територіальної громади с.Молодаво до голови Державної обласної адміністрації [PERSON], керівника СВУ у Рівненській області [PERSON], прокурора Рівненської області Кубрака С.М., начальника УМВСУ в Рівненській області [PERSON] направлено звернення з приводу діяльності керівництва ДП "Мирогощанський державний іподром" (а.с.5) Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та особи" №1 від 27 лютого 2009 року передбачено, що згідно положень ст. 277 та ст.10 ЦК України обов'язок довести те, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Позивачем не надано жодного доказу того, що автором та розповсюджувачем даного звернення є відповідач [PERSON], та що поданий лист-звернення взагалі було розповсюджено серед жителів сіл Мирогоща та Молодаво. Також позивачем не доведено, те що поширенням інформації, яка викладена у зверненні порушено його особисті немайнові права. Як встановлено в судовому засіданні, вказаний лист-звернення було підписано членами територіальної громади с.Молодаво та направлено до органів державної влади та правоохоронних органів. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та особи" №1 від 27 лютого 2009 року передбачено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація , і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Звернення жителів села Молодаво, яке було направлене до прокуратури Рівненської області, надіслано для розгляду до Дубенської міжрайонної прокуратури (а.с.64) Звернення, надіслане до Управління СБУ в Рівненській області, направлено до УМВС в Рівненській області для розгляду в рамках кримінального провадження (а.с.95) Згідно листа Дубенської міжрайонної прокуратури від 15.05.2015 року №45-643 вих 15 вбачається, що за результатами розгляду колективного звернення територіальної громади села Молодаво Дубенського району в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження по факт розтрати ввіреного майна службовими особами державного підприємства "Мирогощанський державний іподром" за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. Також СВ Дубенського МВ УМВСУ в Рівненській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні по факту зловживання службовими особами державного підприємства "Мирогощанський державний іподром" за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 364 КК України. Матеріали вказаних кримінальних провадження обєднано в одне провадження. (а.с.96) Таким чином, звертаючись до правоохоронних органів та органів державної влади, жителі села Молодаво скористались правом, наданим ст. 40 Конституції України. Тобто в цьому випадку мало місце реалізації конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та особи" №1 від 27 лютого 2009 року у випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів, судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року №8-рп-2003 (справа про поширення відомостей). Вказаним Рішенням Конституційного Суду України встановлено, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу. З огляду на вищевикладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недостовірною та спростування інформації, викладеної у зверненні жителів села Молодаво, необхідно відмовити за безпідставністю Щодо позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди, то згідно розяснень, викладених у п.4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинно бути зазначено, в чому полягала ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ця вимога також не підлягає до задоволення, оскільки вказані позовні вимоги не підтверджені жодними доказами та позивачем не доведено причинно-наслідковий звязок між шкодою та діями відповідача. Також не підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: dismissed