Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на її утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мати [PERSON] характеризується негативно, постійного місця роботи не має, дитиною не займається, через що малолітню дитину було направлено на повне державне утримання до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка". Позивач вважає, що відповідач і на даний час не проявляє до дитини материнської турботи, не цікавиться нею, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги не надає, тобто самоусунулася від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, так як вважає недоцільним позбавлення відповідача батьківських правпідтримує. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із заяви [PERSON] до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка", відповідач просить тимчасово влаштувати дитину [PERSON] в будинок дитини, оскільки у неї відсутні умови для проживання новонародженної дитини. З акту №01-10-478 від 21.10.2014 року вбачається, що [PERSON] , [INFO], знаходиться в будинку дитини з 20.05.2014 року. За час перебування дитини в КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка", батьки її не відвідували, листування не вели, долею дівчинки не цікавилися, участі у вихованні та утриманні дитини не приймали. З висновку №2676/6-23 від 24.11.2014 року наданого Васильківською районної державною адміністрацією Київської області, вбачається, що [PERSON] доцільно позбавляти батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ст. ст. 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримання, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач не виконує обов'язки по утриманню малолітньої доньки, з неї слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини гривень щомісячно, однак при цьому суд відмовляє в частині вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідно до висновку №660/623 від 02.04.2014 року наданого Васильківською районної державною адміністрацією Київської області, вбачається, що [PERSON] недоцільно позбавляти батьківських прав відносно її малолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved