Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. З 1996 року дана квартира належала на праві спільної часткової власності її, заявниці, матері та її дідусю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.05.1996 року. Після смерті дідуся [INFO] року її мати, яка на момент смерті проживала разом з ним, прийняла спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, після цього спадкове майно стало належати їй на праві приватної власності. Заявник зазначає, що вона у встановлений законом строк як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через невідповідність по батькові дідуся, а саме: в свідоцтві про смерть вказано [PERSON], а у свідоцтві про право власності на житло - [PERSON]. Вона вважає, що вказані розбіжності виникли у зв"язку з невірним розумінням та перекладом на українську мову по батькові її дідуся. Задля усунення таких розбіжностей вона звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності. В отриманій нею відповіді за № 3/4-1249 зазначалось, що Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради не має законних підстав для внесення змін в свідоцтво про право власності. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло підтверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження його дитини, посвідченням інваліда вітчизняної війни та свідоцтвом про смерть, в яких його по батькові зазначено вірно - [PERSON]. Розбіжності у написанні по батькові дідуся у вказаному свідоцтві позбавляють її права на реалізацію належних прав спадкоємця, а тому вона вимушена звернутися в суд з даною заявою, оскільки встановлення факту необхідно їй для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті її матері. Посилаючись на зазначене, заявник просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів на ім"я [PERSON], належить [PERSON], який помер [INFO] року. Заявник в судове засідання не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи у його відсутності, де підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла мати заявниці [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2015 року, виданим відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області. Після смерті матері заявниці відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. З 1996 року дана квартира належала на праві спільної часткової власності матері заявниці [PERSON] та її дідусю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.05.1996 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська. Після смерті дідуся заявниці - [PERSON] мати заявниці, яка на момент його смерті проживала разом з ним, прийняла спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, після цього спадкове майно стало належати їй на праві приватної власності. Після смерті матері заявник у встановлений законом строк як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через невідповідність по батькові дідуся, а саме: в свідоцтві про смерть по батькові дідуся вказано як "[PERSON]", а у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло - "[PERSON]". Задля усунення таких розбіжностей заявниця звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності. В отриманій нею відповіді за № 3/4-1249 зазначалось, що Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради не має законних підстав для внесення змін в свідоцтво про право власності. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів на ім"я [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження його дитини - матері заявниці - [PERSON], посвідченням інваліда вітчизняної війни та свідоцтвом про смерть, в яких по батькові дідуся заявниці зазначено як "[PERSON]", самим свідоцтвом про право власності на житло, в якому співвласником квартири сказана мати заявниці [PERSON] і прізвище на ім"я другого співвласника квартири - "[PERSON]" співпадає з його прізвищем та ім"ям, які зазначені у його свідоцтві про смерть. Судом встановлено, що розбіжності у написанні по батькові дідуся у вказаному свідоцтві про право власності позбавляють заявницю її права на реалізацію належних прав спадкоємця, а тому вона вимушена звернутися в суд з даною заявою, оскільки встановлення факту необхідно їй для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті її матері. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до положень п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові. Враховуючи те, що від встановлення вищезазначеного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, зважаючи на те, що інший порядок встановлення цих фактів неможливий, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved