Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

18 вересня 2018 року [PERSON] звернувсь з позовом до Старокостянтинівської міської ради, комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради про визнання незаконним розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк та розпорядження від 27 серпня 2018 року №116/2018-рк про розірвання контракту, укладеного 01 березня 2016 року, звільнення з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради; поновлення на роботі на посаді директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради; стягнення з комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 27 серпня 2018 року та 10 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову посилавсь на те, що 26 березня 2015 року Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови [PERSON] з ним було укладено контракт про призначення на посаду директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" терміном до 26 березня 2016 року. 01 березня 2016 року Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови [PERSON] повторно було укладено контракт про призначення на посаду директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" терміном до 04 лютого 2019 року. Розпорядженням міського голови Старокостянтинівської міської ради [PERSON] від 03 липня 2018 року за №103/2018-рк контракт від 01 березня 2016 року розірвано та звільнено його з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик»" Старокостянтинівської міської ради згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з підстав: передбачених пп."а" п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у систематичному невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом, зокрема п.6 Контракту в частині його обов'язку забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, що проявилось у порушенні вимог п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" в частині невиконання обов'язку щодо оприлюднення інформації про використання публічних коштів підприємством КП «Тепловик» за 2016, 2017 роки; передбачених пп. "в" п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у невиконанні підприємством КП «Тепловик» зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків та допущені станом на 01.07.2018 року податкової заборгованості зі сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб, а також виразилось у невиконанні зобов'язань КП «Тепловик» щодо виплати заробітної плати працівникам КП «Тепловик», внаслідок чого станом на 01.07.2018р. з виплати заробітної плати працівникам підприємства за травень 2018 року утворилась заборгованість. Розпорядженням від 27 серпня 2018 року внесено зміни до розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк, а саме останній абзац пункту 1 викладено в новій редакції: «Днем розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради вважати 27 серпня 2018 року». Позивач вважає розпорядження міського голови та звільнення з роботи незаконними, так як з розпорядження міського голови слідує, що підставою звільнення є систематичне невиконання без поважних причин обов"язків покладених на керівника п.6 Контракту, що проявилось в порушенні вимог п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" в частині невиконання обов'язку щодо оприлюднення інформації про використання публічних коштів підприємством КП «Тепловик» за 2016, 2017 роки. Разом з тим позивач вважає, що ним дотримані вимоги вказано Закону про що свідчить інформація, розміщена на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів, а у розпорядженні від 03 липня 2018 року не зазначено конкретно, які саме порушення були допущенні щодо виконання вимог зазначеного Закону. З розпорядження від 03.07.2018 року слідує, що підставою звільнення є невиконання підприємством КП «Тепловик» зобов'язань перед бюджетом щодо: сплати податків та виплати заробітної плати, що виразилось в утворенні податкової заборгованості зі сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб, заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01.07.2018 року, але в дійсності такої заборгованості станом на 01.07.2018 року не було. Позивач вважає, що оскільки його звільнено з посади за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом, тому таке звільнення повинно було відбутись з дотриманням п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки звільнено за систематичне невиконання покладених обов'язків, однак відповідач не вказав в чому саме полягає систематичність невиконання обов'язків, як керівника підприємства. В період його роботи на посаді директора КП «Тепловик» він не допускав порушень трудової дисципліни, не допускав фактів невиконання обов'язків, покладених Контрактом. Розпорядженням міського голови №182/2018-рвс від 18 червня 2018 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за систематичне невиконання протягом квітня-травня 2018 року без поважних причин обов'язків, а саме припинення подачі гарячої води населенню міста. Зазначене розпорядження оскаржене до суду, справа знаходиться в провадженні Старокостянтинівського райсуду. Крім того звільнення відбулося у період перебування на стаціонарному лікуванні з 22 червня 2018 року по 07 вересня 2018 року. Також, при поновленні на роботі з відповідача підлягає стягненню заробіток за час вимушеного прогулу із дня звільнення - 27 серпня 2018 року по день ухвалення рішення судом. Крім того, позивач зазначає, що незаконним звільненням з роботи йому спричинено моральну шкоду, оскільки діями відповідача грубо порушено його законні права, що призвели до моральних страждань, погіршився стан здоров'я, були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагало додаткових зусиль для організації життя і розмір моральної шкоди оцінено позивачем у 10 000 грн. Також позивач просить визнати поважною причиною пропуску строку на оскарження розпорядження від 03 липня 2018 року та поновити такий строк, оскільки він до 07 вересня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні і з таким розпорядженням не був ознайомлений. Крім того, розпорядженням міського голови від 27 серпня 2018 року внесено зміни в розпорядження від 03.07.2018 року, згідно яких розірвано контракт та звільнено з роботи 27 серпня 2018 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що розпорядженням Старокостянтинівського міського голови «Про розірвання контракту та звільнення з посади [PERSON]» від 03.07.2018 №103/2018-рк розірвано контракт, укладений 01 березня 2016 року з керівником комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради [PERSON] та звільнено його з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з підстав: передбачених пп.а п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у систематичному невиконанні керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом, зокрема п.6 Контракту в частині його обов'язку забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, що проявилось у порушенні [PERSON] вимог п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» в частині невиконання обов'язку щодо оприлюднення інформації про використання публічних коштів підприємством КП «Тепловик» за 2016, 2017 роки; передбачених пп.в п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у невиконанні підприємством КП «Тепловик» зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків та допущенні станом на 01.07.2018 року податкової заборгованості зі сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб, а також виразилось у невиконанні зобов'язань КП «Тепловик» щодо виплати заробітної плати працівникам КП «Тепловик», внаслідок чого станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість з виплати заробітної плати працівникам підприємства за травень 2018 року. 27 серпня 2018 року розпорядженням міського голови №116/2018-рк «Про внесення змін до розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк» внесені зміни до вищевказаного розпорядження від 03 липня 2018 року №103/2018-рк «Про розірвання контракту та звільнення з посади [PERSON]», а саме, останній абзац пункту 1 викладено в новій редакції: «Днем розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради вважати 27 серпня 2018 року». Вказані розпорядження є законними та не підлягають скасуванню. Представник відповідача - комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на те, що комунальне підприємство не проводило звільнення позивача - директора підприємства, а звільнення було здійснено міською радою, як власником комунального підприємства, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з комунального підприємства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 26 березня 2015 року Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови [PERSON] з [PERSON] було укладено контракт про призначення на посаду директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» терміном до 26 березня 2016 року, що підтверджується відповідним записом №35 від 26.03.2015р. у трудовій книжці [PERSON] [NUMBER] (а.с.8-10) та сторонами не оспорюється. 01 березня 2016 року Старокостянтинівською міською радою в особі міського голови [PERSON] повторно було укладено контракт з [PERSON] про призначення на посаду директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» терміном до 04 лютого 2019 року, що підтверджується даними контракту від 01.03.2016р. (а.с.30-32). Як вбачається з розпорядження Старокостянтинівського міського голови «Про розірвання контракту та звільнення з посади [PERSON]» від 03.07.2018 № 103/2018-рк розірвано контракт, укладений 01 березня 2016 року з керівником комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради [PERSON] та звільнено його з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України з підстав: передбачених пп.а п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у систематичному невиконанні керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом, зокрема п.6 Контракту в частині його обов'язку забезпечувати виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, що проявилось у порушенні [PERSON] вимог п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» в частині невиконання обов'язку щодо оприлюднення інформації про використання публічних коштів підприємством КП «Тепловик» за 2016, 2017 роки; передбачених пп.в п.22 Контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 01 березня 2016 року, що виразилось у невиконанні підприємством КП «Тепловик» зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків та допущенні станом на 01.07.2018 року податкової заборгованості зі сплати податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб, а також виразилось у невиконанні зобов'язань КП «Тепловик» щодо виплати заробітної плати працівникам КП «Тепловик», внаслідок чого станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість з виплати заробітної плати працівникам підприємства за травень 2018 року (а.с.7). Розпорядженням міського голови Старокостянтинівської міської ради [PERSON] 27 серпня 2018 року №116/2018-рк «Про внесення змін до розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк», внесено зміни до вищевказаного розпорядження від 03 липня 2018 року №103/2018-рк «Про розірвання контракту та звільнення з посади [PERSON]», а саме, останній абзац пункту 1 викладено в новій редакції: «Днем розірвання контракту та звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради вважати 27 серпня 2018 року»; доповнено пункт 2 розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк наступним: «Бухгалтерії комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради здійснити нарахування та виплату [PERSON] грошової компенсації за невикористані чотири календарні дні чергової відпустки за робочий рік з 04 липня 2018 року по 27 серпня 2018 року» (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави передбачені контрактом. Відповідно до п.п. а, в п.22 Контракту з керівником підприємства КП «Тепловик», що є у комунальній власності, укладеного 01.03.2016р. між позивачем та міським головою, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом та у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам. В судовому засіданні встановлено існування підстав для розірвання контракту із [PERSON] і які були передбачені укладеним із ним контрактом. Так, як вбачається з довідки управління економіки та фінансового управління виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №634-01/2018 від 02.07.2018р. спеціалістами управління на виконання протокольного доручення міського голови від 20.06.2018 та розпорядження від 21.06.2018 №221/2018-р «Про перевірку підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик», проведено перевірку підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» з питань фінансово-господарської діяльності. За результатами проведеної перевірки встановлено, що в порушення вимог пп.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів», згідно якого не пізніше 31 січня року, наступного за звітним роком оприлюднюється інформація про використання коштів підприємств - суб'єктів господарювання державної та комунальної власності, отриманих ними від їхньої господарської діяльності, звіти про використання коштів за 2016 рік до 31 січня 2017 року та за 2017 рік до 31 січня 2018 року підприємством КП «Тепловик» на сайті Є-Data не оприлюднені. Також частково розміщено інформацію по договорах за 2017 рік - 13 договорів. В той же час, інформація по договорах оприлюднена не в повному обсязі (специфікація відсутня), а протягом 2017 року Підприємством укладено близько 120 договорів (а.с.33). Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів», Єдиний веб-портал використання публічних коштів інформація, що оприлюднюється згідно з цим Законом, готується розпорядниками та одержувачами коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, органами Пенсійного фонду, підприємствами, а також фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та подається ними для оприлюднення на єдиному веб-порталі використання публічних коштів. Відповідальність за недостовірність і неповноту інформації, оприлюдненої згідно з цим Законом, несуть керівники розпорядників та одержувачів коштів державного і місцевих бюджетів. Крім того, як вбачається з даних довідки КП «Тепловик» №693 від 05.10.2018р. станом на 03 липня 2018р. в КП «Тепловик» заборгованість з виплати заробітної плати працівникам підприємства за травень 2018 року становила 232 516,32 грн., заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних осіб - 92 503,17 грн. (а.с.34). З вищенаведеного вбачається, що розірвання контракту та звільнення [PERSON] не являлось дисциплінарним стягненням, оскільки контракт розірвано та звільнено [PERSON] із посади директора КП «Тепловик» з підстав, передбачених контрактом, що є самостійною підставою, яка погоджена сторонами цього контракту. Не заслуговують на уваги і посилання позивача на ті обставини, що його звільнення відбулось в період непрацездатності, чим порушено вимог ст.40 КЗпП України. Так, на контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст.9 КЗпП України, відповідно до якої умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Також, пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (частина 3 статті 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у пункті 4 статті 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у статтях 40, 41 КЗпП України або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Тому, виходячи, з нормативного тлумачення п.4, 8 ст.36, ч.3 ст.40, ч.3 ст.41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що спір між сторонами виник із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми ч.3 ст.40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. Враховуючи, вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання незаконним розпорядження Старокостянтинівського міського голови від 03 липня 2018 року №103/2018-рк та розпорядження від 27 серпня 2018 року №116/2018-рк про розірвання контракту, укладеного 01 березня 2016 року, звільнення з посади директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради; поновлення [PERSON] на роботі на посаді директора комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради; стягнення з комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради втраченого заробітку за час вимушеного прогулу - з 27 серпня 2018 року та 10 000 грн. моральної шкоди, а отже і у задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed