Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. АТ КБ "ПриватБанк" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 21.09.2011 [PERSON] отримала в АТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 2800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач кредитні кошти використала, але своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на\~30.11.2018\~виникла заборгованість\~відповідача перед\~позивачем в\~розмірі 69183,43 грн., із яких заборгованість за кредитом - 2765,78 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 65917,65 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015 з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 6984 грн, з яких 2765,78 грн - заборгованість по кредиту; 2627,05 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 782,41 грн заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 308,76 грн штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 73142,60 грн, із яких заборгованість по відсотках за користування кредитом 63290,60 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн; штраф (процентна складова) 3459,17 грн. ІІ.\~Заяви (клопотання)\~учасників справи. Заяви та клопотання від учасників справи не надходили. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 12 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 11 годину 12 березня 2019 року, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.52). Ухвалу суду від 12 лютого 2019 року разом з копією позовної заяви, додатками до неї направлено на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві: вул. 8 Березня, 28, с. Мала Деребчинка Шаргородського району Вінницької області, проте поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою відділення Укрпошти "адресат не проживає" (а.с.55-80). Відповідно до довідки виконавчого комітету Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 02.20-46 від 06.02.2019 [PERSON] зареєстрована в [INFO] (а.с.49). З метою\~повідомлення відповідача\~[PERSON]\~про розгляд\~справи та\~реалізації нею\~права судового\~захисту своїх\~прав та\~інтересів,\~ 12.03.2019\~розгляд справи\~відкладено на\~09\~годину 25\~березня 2019\~року про\~що на\~веб -\~порталі "Судова\~влада"\~судом розміщено\~оголошення (а.с.81-82). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено факт укладення 21.09.2011 угоди між АТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "Приват Банку", згідно якої остання отримала платіжну картку. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил і Тарифів користування платіжною карткою. [PERSON] отримала кредит в розмірі 2800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідач [PERSON] письмовою заявою підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета заява разом з запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" Умовами, Правилами та Тарифами складають між нею та банком кредитний договір (а.с.11-36). Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник [PERSON] зобовязувалась кожного місяця сплачувати щомісячну суму мінімально необхідного платежу, проте своїх зобовязань не виконує. У результаті невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 30.11.2018 становить 69183,43 грн., із яких заборгованість за кредитом - 2765,78 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 65917,65 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 6984 грн, з яких 2765,78 грн - заборгованість по кредиту; 2627,05 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 782,41 грн заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 308,76 грн штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Перешкод для предявлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За приписами ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~ VІ.\~Висновки суду Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором б/н від 21.09.2011 щодо своєчасного\~повернення кредиту\~та сплати\~відсотків за\~користування кредитом\~не виконує,\~в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 30.11.2018 становить 69183,43 грн., із яких заборгованість за кредитом - 2765,78 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 65917,65 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 6984 грн, з яких 2765,78 грн - заборгованість по кредиту; 2627,05 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 782,41 грн заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 308,76 грн штраф (процентна складова). Позивач у позовній заяві просить від суми заборгованості станом на 30.11.2018 в розмірі 69183,43 грн відняти суму заборгованості в розмірі 6984 грн, з яких 2765,78 грн заборгованість за кредитом, 2627,05 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, 782,41 грн заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 308,76 грн штраф (процентна складова), яка була стягнута заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 03.04.2015. Отже до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 67249,77 грн, з яких заборгованість по відсотках за користування кредитом - 63290,60 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 3459,17 грн (65917,65-2627,05=63290,60 +500+3459,17=67249,77 грн). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ "Приват Банк" судовий збір в сумі 1921 грн (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: partial