Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач - ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 29.11.2013 року звернулось до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини: відповідач, що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, особовий рахунок [NUMBER]. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Згідно п.48 ПКЕЕН, споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Станом на 17.07.2013 року у боржника, у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 212 грн. 07 коп. Просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 212,07 грн., а також в порядку ст.625 ЦК України приріст інфляції у розмірі 77,23 грн., 3% річних в сумі 31,58 грн., всього 320,88 грн. та судові витрати. Представник позивача, за довіреністю Шепеленко Н.М., підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг електричної енергії, що надає позивач та має особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.42 ч.ч.5,6 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію своєчасно та в повному обсязі, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 20 вказаних Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Обов'язок оплачувати спожиту електричну енергію встановлений також ст.ст.26,27 Закону України "Про електроенергетику". Відповідно до довідки про споживання станом на 17.07.2013 року відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 212,07 грн. (а.с.6-7). Враховуючи, що відповідачем в односторонньому порядку не виконується зобов'язання, порушуються правила користування електричною енергією для населення, та відповідач не проводить оплату за користування електричної енергії, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 212,07 грн. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 524, 533-535,625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквівалентні в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право від боржника виконання його обов'язку. У ч.3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї, тому грошових слід вважати зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому права кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу а грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить існуючий між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг, оскільки ним установлена ціна договору - вартість наданих житлово-комунальних послуг відповідно до тарифів. Оскільки ст.625 ЦК України розміщена в розділі I книги 5 ЦК України "Загальні положення про зобов'язання", а відтак поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Враховуючи викладене, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комульних послуг, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, право виконавця (кредитора) Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" вимагати від замовника (боржника) [PERSON] гроші за надані виконавцем послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок замовника сплатити ці гроші. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку між сторонами існують зобов'язання з надання та отримання послуг і їх оплати, що за своєю правовою природою є грошовим зобов'язанням в розуміння положення ч.2 ст.625 ЦК України, у зв'язку з чим з відповідачів підлягають стягненню : приріст інфляції у розмірі 77,23 грн., 3% річних в сумі 31,58 грн. Враховуючи, що відповідачем порушуються вказані вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 212,07 грн., приріст інфляції у розмірі 77,23 грн., 3% річних в сумі 31,58 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 114,70 грн., сплачений при звернені ним до суду. На підставі ст.ст. 26,27 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст.510 ч.3, 526,533-535,610, ст.625 ЦК України, Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved