Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування позивачем пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-01518-091112. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 ч. 1 договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3. ч. 3 договору позивач встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору (п.1. ч. 3 договору). Відповідно до п. 2.1 ч. 3 договору моментом прийняття (акцепту) позивачем пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання позивачем даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 пропозиції. Кожний наступний ліміт кредитної лінії здійснюється після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5 ч. 3 договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 10.06.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договору від 09.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 30 372 грн. 95 коп., з яких тіло кредиту - 14 402 грн. 35 коп., прострочене тіло кредиту - 3 576 грн. 53 коп., заборгованість за відсотками - 2 829 грн. 20 коп., заборгованість за комісіями - 9 564 грн. 87 коп. які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Також просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 09.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування позивачем пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-01518-091112. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 ч. 1 договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3. ч. 3 договору позивач встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору (п.1. ч. 3 договору). Відповідно до п. 2.1 ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) позивачем пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання позивачем даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 пропозиції. Кожний наступний ліміт кредитної лінії здійснюється після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5 ч. 3 договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 10.06.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договору від 09.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 30 372 грн. 95 коп., з яких тіло кредиту - 14 402 грн. 35 коп., прострочене тіло кредиту - 3 576 грн. 53 коп., заборгованість за відсотками - 2 829 грн. 20 коп., заборгованість за комісіями - 9 564 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. ст. 634, 638 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved