Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся із позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області та Голопристанської районної державної адміністрації до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012 р., який набрав чинності з 01.01.2013, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності чи на яких розташовані об'єкти нерухомого майна комунальної власності, є землями державної власності. Вищевказаним Законом внесено зміни до ст.122 Земельного кодексу України та визначено, що розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності являється центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Таким органом в області є Головне управління Держземагентства України у Херсонській області (на сьогоднішній день управління Держгеокадастру). При цьому, районні підрозділи повноваженнями щодо розпорядження землями вказаної категорії не наділено. До 01.01.2013 розпорядниками земель вказаної категорії були місцеві державні адміністрації, якими і укладалися відповідні договори оренди землі. Голопристанського району позовна заява подана також в інтересах Голопристанської районної адміністрації у зв'язку з тим, що адміністрація є стороною у договорі оренди спірної земельної ділянки. Предметом спору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка є власністю держави та використовується відповідачем із істотним порушенням земельного законодавства та умов договору оренди. Встановлено, що розпорядженням Голопристанської районної державної адміністрації № 461 від 03.08.2011 "Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину [PERSON]В." надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 68.00 га. та розпорядженням .№ 691 від 29.11.2011 зменшено площу до 26,01 га. Листом відділу Держгеокадастру (на той час Держземагентства) у Голопристанському районі щодо надання інформації про вартість земельної ділянки встановлено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки не проводилась. Проте, з урахуванням коефіцієнтів індексації (за 2014 рік - 1,249) та інших коефіцієнтів передбачених законодавством, нормативно грошова оцінка одиниці площі ріллі по Херсонській області становить 28 915.72 грн., якщо площа спірної земельної ділянки складає 26,00 га, тобто 751 808 (сімсот п'ятдесят одна тисяча вісімсот вісім) грн.72 коп., у зв'язку із чим вказану суму зазначено як ціну позову. Так, на підставі вказаного розпорядження 11.10.2012 р., між Голопристанською районною державною адміністрацією і [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 26,00 га ( з них: ділянка №1 площа 0,8020 га, №2 площа 1,3027 га., № З площа 0,7774 гa., №4 площа 6,5620 га, № 5 площа 6,0187 га, № 6 площа 10,5372 га), яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За умовами договору земельна ділянка надана [PERSON] для ведення фермерського господарства. Пунктом 2.2. вказано, що на момент укладання договору на вказаній земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна. Пунктом 8.3. договору оренди передбачено право орендаря здійснювати у встановленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Крім того, у висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 22.04.2012 відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури встановлені обмеження використання земельної ділянки, а саме без права капітальної забудови, розміщення будь-яких споруд і тимчасових будівель. Також, висновком № 284-В комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою погоджено технічну документацію за умови дотримання обов'язку дотримуватись вимог ст. 96 Земельного кодексу України (забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу) та ст. 35 Закону України"Про охорону земель", а саме: власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Однак, незважаючи на заборону самовільного будівництва на земельній ділянці, [PERSON] збудував на ній нежитлові приміщення, а саме вівчарні, господарські приміщення та в подальшому в судовому порядку рішенням Голопристанського районного суду № 654/4420/14-ц від 29.12.2014 визнав на них право власності як на об'єкти нерухомості. Факт будівництва [PERSON] без відповідних дозволів на орендованій земельній ділянці господарських приміщень встановлено рішеннями Апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2015 про скасування вказаного рішення та відмова у задоволенні [PERSON] в позовній заяві про визнання права власності на нерухоме майно. Цими ж рішеннями встановлено факт самовільного (самочинного) будівництва відповідачем. Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», який був чинний на час проведення [PERSON] самовільного будівництва, дозвіл на виконання будівельних робіт є документом, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт, вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством. Як встановлено Апеляційним судом проекти на будівництво [PERSON] нежитлових приміщень (вівчарні), а також дозволи на проведення будівельних робіт взагалі відсутні, що підтверджується листом Голопристанської районної державної адміністрації від 29.05.2015 року. Відповідно до ст.61 ЦПК України встановлені рішенням, що набрало законної сили по цивільній, господарській або адміністративній справі, обставини не доводяться під час розгляду інших справ, в яких приймають участь ті ж самі особи або особа, відносно яких встановлені ці обставини. Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2015 на даний час набрало законної сили, у зв'язку з чим факти самовільного будівництва [PERSON] об'єктів нерухомості не підлягають доведенню. Згідно із ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: -приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; - виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; -дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико -культурного призначення. Згідно із пунктом 2.20 Постанови № 6 від 17.05.11 р. Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України « Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно із ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний, зокрема: виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі, дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та істopико- культурного призначення. Як встановлено перевіркою, [PERSON] грубо порушено вимоги ст.25 Закону України «Про оренду землі» в частині виконання встановлених щодо об'єкта оренди обмежень - заборони самовільної забудови земельної ділянки. Таким чином, встановлені перевіркою обставини, а також положення земельного законодавства України дають підстави на дострокове розірвання у судовому порядку укладеного 11.10.2012 року між Голопристанською районною державною адміністрацією Херсонської області та [PERSON] договору оренди земельної ділянки, площею 26.00 га. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також уточнила, що на момент розгляду справи Головне управління Держземагенства у Херсонській області перейменовано у Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області. Просила розірвати укладений 11.10.2012 року між Голопристанською районною державною адміністрацією Херсонської області та [PERSON], зареєстрований 05.11.2012 за № з 652230004001404 по 652230004001409, договір оренди земельної ділянки загальною площею 26,00 га для ведення фермерського селянського господарства. Зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку загальною площею 26,00 га для ведення особистого селянського господарства, вартістю 751 808 (сімсот п'ятдесят одна тисяча вісімсот вісім) грн. 72 коп., що розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, шляхом укладення з Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області Акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі. Представники позивачів [PERSON], [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що ніяких самовільних забудов на орендованій земельній ділянці не здійснював, лише відновив з метою захисту стіни колодязя трубчастого, оскільки вони були напівзруйновані. Даним колодязем користується не лише він, його використовують для поливу, а також під час пожеж. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що споруди вівчарен, господарських будівель та колодязів, які знаходяться на орендованій [PERSON] земельній ділянці, були побудовані ще у шістдесяті - сімдесяті роки під час існування радгоспу ім. Дмитра Ульянова, що підтверджується як висновком проведеної судової будівельно-технічної експертизи, так і Проектом планування та забудови населених пунктів та продовольчих комплексів радгоспу ім. Дмитра Ульянова Голопристанського району Херсонської області від 1972 року. Вважають, що ніяких порушень під час використання орендованої земельної ділянки допущено не було, навпаки, зазначені позивачем будівлі були збережені і використовувались для тримання худоби. Просять відмовити у задоволенні позову. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач використовує на підставі договору оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 26,00 га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. За умовами договору земельна ділянка надана [PERSON] для ведення фермерського господарства. Пунктом 2.2. договору зазначено, що на момент укладання договору на вказаній земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна. Однак, проведеною судово-будівельною експертизою, а також іншими дослідженими судом доказами, зазначені вище обставини спростовані. Так, на земельній ділянці, площею 10, 5372 га кадастровий номер 65223000381000:05:001:0299, яка входить у склад загальної земельної ділянки 26,00 га знаходяться будівлі та споруди, а саме: вівчарня літ. «А» з площею основи 565,2 кв. м. обємом 1017 куб м. та площею приміщень 520 кв. м., вівчарня літ. «Б» з площею основи 565,2 кв. м. обємом 1017 куб м. та площею приміщень 520 кв. м., дім для розміщення обслуговуючого персоналу літ. «В» з площею основи 39,0 кв. м., з обємом 99 куб. м та прибудова до нього з площею основи 26,3 кв. м, обємом 58 куб. м , туалет деревяний з площею основи 1,1 кв. м., № 1, № 2 колодязь трубчастий, колодязь. Встановлений рік забудови обєктів від 1965 по 1968 рік. Загальна ринкова вартість становить 74\~714 грн. Суд не приймає в якості належного доказу самовільного будівництва відповідачем вказаних обєктів посилання позивача на рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.04.2015 р., оскільки вказані обставини не перевірялися та не досліджувалися апеляційним судом під час ухвалення рішення, яким у задоволенні позову про визнання права власності на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено. Факт того, що [PERSON] побудував нежитлові приміщення на орендованій земельній ділянці, підтверджено лише поясненнями позивача. Під час розгляду даної справи вказані обставини були перевірені судом, шляхом призначення будівельно-технічної експертизи. Експертним висновком, технічним паспортом, а також Проектом планування та забудови населених пунктів та продовольчих комплексів радгоспу ім. Дмитра Ульянова доведено, що вказані обєкти-будівлі були побудовані ще у шістдесяті роки та існують до теперішнього часу. Тобто факт самовільного будівництва орендарем [PERSON] вказаних будівель не знайшов свого підтвердження. Що стосується відновлення відповідачем стін колодязя, які згодом були напівзруйновані, суд вважає, що це не є самовільною забудовою обєкта оренди, оскільки ця будівля була побудована ще у 60-70 роки разом із іншими дослідженими обєктами, але згодом була зруйнована, що підтверджується наданими відповідачем фотографіями, на яких видно фундамент та залишки напівзруйнованих стін будівлі колодязя. Відновлення відповідачем стін колодязя, на думку суду, не є суттєвим порушенням умов договору, оскільки ці дії здійсненні з метою захисту, збереження колодязя та зручності в його використанні. З огляду на вище наведене, суд вважає, що підстав для дострокового розірвання у судовому порядку укладеного 11.10.2012 року між Голопристанською районною державною адміністрацією Херсонської області та [PERSON] договору оренди земельної ділянки, площею 26.00 га, відсутні.

Outcome: dismissed