Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Стронг-С», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку у сумі 43650,00 грн. та 10000,00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що 03.01.2017 року між позивачем та ПП « Стронг-С» було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, за умовами якого позивачем було придбано автомобіль "Mazda 3", 2016 року випуску. Вартість автомобіля на момент придбання становила 485000,00 гривень. В ході експлуатації автомобіля виникла поломка склоочисників вітрового скла, що призвело до неможливості подальшої експлуатації автомобіля. Вказана подія мала місце 27.12.2018 року, а оскільки автомобіль є новим та придбаний у офіційного представника Mazda в Україні, то, відповідно, на автомобіль надана гарантія строком на три роки з моменту передачі автомобіля. Гарантійний строк встановлено з 05.01.2017 року по 05.01.2020 року. Про виниклу несправність 28.12.2019 року позивач повідомив продавця - ПП "Стронг С". З метою гарантійного обслуговування автомобіль було доставлено до міста Рівне та передано відповідачу для проведення огляду та з`ясування причин поломки. В ході огляду автомобіля було виявлено та встановлено, що несправність склоочисників вітрового скла виникла внаслідок виходу з ладу модуля управління. Несправність усунута 28.12.2018 року не була, а відповідальною особою ПП "Стронг-С" було повідомлено, що вказаний ремонт дійсно відноситься до ремонту гарантійного, а сам модуль потребує заміни та відсутній на складі на день звернення. Відтак автомобіль був переданий позивачем відповідачу для усунення несправності. Під час передачі автомобіля позивачу було запропоновано написати заяву про гарантійний випадок та надано на підписання наряд - замовлення № КР- 10731 від 28.12.2018 року та наряд - замовлення ГР-10731 від 28.12.2018 року. В заяві про гарантійний випадок було зазначено, що строк гарантійного ремонту складає 14 діб та вказаний строк був позивачем погоджений. Інших, в тому числі і збільшених строків проведення гарантійного ремонту позивачем погоджено не було. Орієнтовно 3-4 січня 2019 року директором ПП "Стронг-С" в телефонному режимі позивача було повідомлено, що на території України така запчастина відсутня, а відтак строк проведення робіт буде становити значний час. Не погоджуючись із вказаною обставиною, позивачем було надіслано лист відповідачу, в якому вказав, що на збільшення строків проведення робіт, ніж у строк, який встановлено Законом України "Про захист прав споживачів", він не погоджується та вимагає повідомити орієнтовний строк проведення ремонту та повернення авто. Листом від 12.01.2019 року відповідач повідомив позивача, що у них є законне право проводити ремонт автомобіля в термін, що не перевищує 60 робочих днів, адже, нібито, у відповідності до наряду - замовлення КР - 10731 від 28.12.2018 року, примірник якого було передано позивачу та знаходиться у його володінні, між сторонами було узгоджено такий термін виконання робіт. На зауваження позивача, що збільшення строків виконання гарантійного ремонту між сторонами не погоджувалось і не оговорювалось, а примірник наряд замовлення, про який йдеться у відповіді та який був позивачу переданий, як аналогічний, не містить таких посилань, адже його зворотній аркуш є порожнім. Ознайомившись із вказаним примірником, позивач вважає, що дії відповідача є такими, які спрямовані на оману споживача. Продовження строків між сторонами 28.12.2018 року погоджено не було та в заяві про гарантійний випадок та наряд - замовленні № ГР-10731 було чітко регламентовано, що строк гарантійного ремонту встановлено у 14 днів. Так як про усунення виявленого недоліку позивачем було заявлено 28.12.2018 року та того ж дня передано автомобіль для усунення недоліку, а строк усунення недоліків був встановлений у 14 днів, то, відповідно, недолік мав бути усунутий включно 19.01.2019 року. У вказаний строк недолік усунуто не було виключно з відповідача, а тому, починаючи з 20.01.2019 року у відповідача виникло зобов`язання сплатити на користь позивача неустойку за весь час затримки усунення недоліку (проведення гарантійного ремонту) у розмірі 1 % від вартості автомобіля, що становить 4\~850,00 грн. Затримка усунення недоліку виникла з виникла відповідача починаючи з 20.01.2019 року по 01.02.2019 року включно, що становить 9 робочих днів, а тому сумою неустойки, яка підлягає до стягнення є 43650,00 грн. Позивач вважає, що оскільки його права на вільне володіння та користування належним йому об`єктом рухомого майна були обмежені у строк з 22.01.2019 року по 01.02.2019 року саме з вини відповідача, то він зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних із змінами нормального ритму життя. Зокрема, позивач був змушений змінювати свої плани, користуватись громадським транспортом, докладати додаткових зусиль для організації своєї підприємницької діяльності, адже транспортний засіб потрібен для його щоденної експлуатації, в тому числі і для організації підприємницької діяльності. Покликаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь неустойку у сумі 43650,00 грн. та 10000,00 грн., як відшкодування завданої моральної шкоди /а.с.1-4/. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву /а.с. 19/. Представник відповідача подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначив, що 28.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з приводу проведення ремонту належного йому автомобіля "Mazda 3" по причині несправності склоочисників. Відповідачем було прийнято даний автомобіль для проведення гарантійного ремонту, на підтвердження чого було складено наряд-замовлення №КР-10731 від 28.12.2018 року, який було підписано позивачем та директором ПП "СТРОНГ-С" [PERSON] . В обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача покликається на вимоги п. 9 статті 8 ЗУ "Про захист прав споживачів", п. 23, 25 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів та вказує на те, що документом, який підтверджує передавання дорожнього транспортного засобу на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. Споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту. Відтак, посилання позивача в позовній заяві на те, що він не погоджував збільшений строк проведення гарантійного ремонту, суперечить змісту підписаного ним документу (наряду-замовлення) та не відповідає п. 25 вказаного Порядку. Вказаний наряд-замовлення був оформлений в двох екземплярах, кожний з яких містить 2 сторінки. Кожна зі сторінок кожного екземпляру наряду-замовлення була підписана позивачем та відповідачем. Один з двох екземплярів оригіналу наряду-замовлення було надано позивачу відповідно до пункту 26 Порядку гарантійного ремонту. Про відсутність на складі відповідача запчастини (модуля BСМ), необхідної для виконання гарантійного ремонту автомобіля позивача, останній був повідомлений відповідачем листом № 139 від 12.01.2019 року. Зазначена запчастина була отримана відповідачем від постачальника 31.01.2019 року. Гарантійний ремонт здійснено відповідачем в межах 60-денного строку, погодженого сторонами в наряді-замовленні. Так, ремонт розпочато 28.12.2018 року, а повернення автомобіля позивачу після ремонту здійснено 01.02.2019 року. Оскільки гарантійний ремонт виконано відповідачем в межах строків, погоджених сторонами відповідно до закону, відсутні підстави для застосування позивачем неустойки за затримку усунення недоліків товару, а тому представник відповідача вважає, що позовна вимога щодо стягнення неустойки в сумі 43\~650,00 грн. є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає до задоволення. Стосовно вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн., представник відповідача вказує, що позивачем у позові не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Наведені позивачем у заяві формулювання є загальними, абстрактними та необґрунтованими, які жодним чином не можуть підтверджувати факт заподіяння позивачу моральної шкоди, не дають відповіді на питання, в чому саме полягає ця шкода та чим саме (якими доказами) підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Таким чином, таку позовну вимогу представник відповідача вважає також безпідставною та необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Крім цього, представник відповідача вказує, що розмір витрат у справі, визначений позивачем сумі 10\~000 грн., є необґрунтований. При цьому, позивачем не вказано що це за витрати та з чого вони складаються. В той же час, представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що відповідачем понесені судові витрати в зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., які він просить стягнути з позивача /а.с. 24-30/. Крім цього, в своєму відзиві представник відповідача просив провести розгляд справи в судовому засіданні за участю представника ПП. "СТРЕНГ-С" /а.с. 30/. Ухвалою суду від 18.04.2019 року в задоволенні такого клопотання представника відповідача було відмовлено /а.с.57/ В подальшому, 02.05.2019 року позивач подав відповідь на відзив відповідача, в якому виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просив позов задовольнити повністю. Зокрема позивач зазначив, що відповідачем визнається та не заперечується та обставина, що 28.12.2018 року відносно автомобіля було оформлено два наряди-замовлення, зокрема, наряд - замовлення № КР - [NUMBER] від 28.12.2018 року та наряд - замовлення № ГР 10731 від 28.12.2018 року. При цьому, відповідачем не надано роз`яснень, з якою метою відносно одного автомобіля та однієї заявленої несправності було оформлено два наряд - замовлення, але з відмінностями у абревіатурі букв в номері (№ КР -10731 та № ГР- 10731). З аналізу змісту вказаних наряд - замовлень вбачається, що правовідносини щодо виконання гарантійного ремонту належного позивачу автомобіля виникли виключно на підставі заяви про гарантійний випадок та наряду замовлення № ГР -10731. За нарядом - замовленням № [NUMBER] -10731, на який у відзиві покликається відповідач правовідносин між сторонами не виникло, адже автомобіль не підлягав капітальному ремонту за кошти споживача і тому зобов`язання та правовідносини за ним припинились після встановлення обставин виникнення поломки автомобіля, який потребував гарантійного ремонту, про що було оформлено наряд - замовлення № ГР -10731 від 28.12.2018 року. Доводи відповідача в частині спростування вимог щодо стягнення моральної шкоди є також безпідставними та такими, що не спростовують доводів, які викладено у змісті позовної заяви. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі /а.с. 62-64/. Крім цього, 02.05.2019 року позивачем заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналів усіх документів, що були оформлені та підписані в період з 28.12.2018 року по 01.02.2019 року щодо виконання ремонтних робіт автомобіля /а.с. 66/. Скориставшись своїм процесуальним правом, представник відповідача 14.05.2019 року подав письмові заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів, в якому зазначає, що позивач без будь-яких застережень підписав наряд-замовлення № КР-10731. Закреслення позивачем певних умов наряду-замовлення № ГР-10731 свідчить про його односторонню відмову від умов договору, а тому не мають юридичного значення. Обидва наряди-замовлення стосуються одного і того самого ремонту, а позивач погодив строк проведення гарантійного ремонту. Крім цього, позивач, вказуючи на те, що по наряд-замоленню № КР-10731 правовідносини не виникли, не зазначив з якою саме метою він підписував цей наряд. Зважаючи на вказане вданому запереченні та у відзиві на позов, представник відповідача просив залишити позов без задоволення /а.с. 69-71/. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.05.2019 року клопотання позивача про витребування оригіналів документів у відповідача було задоволено та витребувано такі документи /а.с. 75/. На виконання вказаної ухвали суду 24.05.2019 року до суду надійшли відповідні оригінали документів /а.с. 80-83/. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову виходячи з таких міркувань. Так, судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки "Mazda 3", 2016 року випуску, номер кузова [NUMBER] , на підставі договору № 176 від 03.01.2017 року, укладеного між позивачем та відповідачем, що підтверджується видатковою накладною № 4 від 05.01.2017 року та актом приймання-передачі автомобіля від 05.01.2017 року. Вартість автомобіля на момент придбання становила 485000,00 гривень /а.с. 5, 6/. Зазначені обставини сторонами не оспорюються, а тому додатковому доказуванню не підлягають. 28.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про гарантійний випадок щодо виконання гарантійних робіт на автомобілі марки "Mazda 3", придбаного у відповідача 05.01.2017 року, у зв`язку з несправністю щіток склоочисників де визначено, що строк гарантійного ремонту складає 14 діб /а.с. 7/. Згідно наряд-замовлення на обслуговування № КР-10731 від 28.12.2018 року, позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв від позивача автомобіль марки "Mazda 3", 2016 року випуску, номер кузова [NUMBER] , на ремонт (обслуговування) гарантійне обслуговування. Згідно пункту 7 на звороті цього ж документу, Замовник та Виконавець погоджують, поміж іншого, що граничний термін виконання гарантійного ремонту автомобіля складає 14 днів. Приймаючи до уваги вимогу п. 23 Наказу Міністерства промислової політики України № 721 від 29.12.2004 року "Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів", Замовник та Виконавець погоджуються, що у випадку відсутності на складі Виконавця запчастин, необхідних для виконання ремонту, або необхідності складання запиту до Виробника (імпортера) для попереднього ухвалення гарантійного ремонту, термін виконання гарантійного ремонту продовжується до 60 (шістдесяти) робочих днів /а.с.81/. Як позивач, так і представник відповідача підписали даний документ, в тому числі й на звороті, без будь-яких зауважень, а відтак погодили зазначені вище строки. В той же день 28.12.2018 року було складено наряд-замовлення на обслуговування № ГР-10731 від 28.12.18 р., згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв зазначений вище автомобіль на гарантійний ремонт (обслуговування). Крім цього, пунктом 9 на звороті цього ж документу визначено, що Замовник та Виконавець погоджують, що строк гарантійного ремонту становить 14 робочих днів після подання Замовником заяви про проведення гарантійного ремонту, але термін перебування Автомобіля на гарантійному ремонті може перевищувати встановлений строк, згідно Закону України "Про захист прав споживачів" у випадку відсутності на центральному складі в Україні відповідної номенклатури запчастин та необхідністю поставляти дане замовлення через кордон України але не більше двох місяців з моменту звертання /а.с. 82/. Зазначений наряд-замовлення підписали позивач та представник відповідача, в тому числі й на звороті. Однак позивач власноручно викреслив в зазначеному п. 9 вказівку про можливе продовження строків гарантійного ремонту, що посвідчив власноручним підписом. Таке власноручне закреслення позивачем частини умов наряд-замовлення не оспорюється сторонами по справі. В той же час, таке закреслення не посвідчив своїм підписом представник відповідача, що дає підстави вважати, що така зміна умов не була погоджена останнім. Таким чином, позивач допустив односторонню відмову від частини умов договору, що, в силу вимог ст. 525 ЦК України, не допускається. Відповідно до листа від 11.01.2019 року, [PERSON] звернувся до ПП "Стронг-С" з вимогою повідомити строки проведення ремонтних робіт по усуненню несправностей. Цим же листом позивач повідомив відповідача про свою незгоду на більший, ніж 14 днів, термін усунення неполадок автомобіля /а.с. 10/. Листом від 12.01.2019 року ПП "Стронг-С" повідомило [PERSON] про те, що проведення гарантійного ремонту несправностей склоочисників здійснюється відповідно до наряду-замовленні № КР-10731 від 28.12.2018 року та граничний термін виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу становить 14 днів. Інші терміни маю бути узгоджено сторонами. Крім цього, у вказаному листі позивачу зазначено, що відповідно до п. 7 наряду-замовлення № [NUMBER] -10731 від 28.12.2018 року у випадку відсутності на складі виконавця запчастин, необхідних для виконання ремонту, термін виконання гарантійного ремонту продовжується до 60 робочих днів. Крім цього, цим же листом позивача було повідомлено про відсутність на складі виконавця (відповідача) запчастини (модуля BСМ), необхідної для виконання гарантійного ремонту автомобіля позивача /а.с. 11/. Факт відсутності вказаної запчастини на складі Виконавця (відповідача) в період з 28.12.2018 року (з дати звернення позивача із заявою щодо проведення гарантійного ремонту) по 31.01.2019 року підтверджується звітом про рух ТМЦ за період від 01.01.2018 року по 15.03.2019 року, а також листом офіційного дистриб`ютора автомобілів Mazda в Україні ДП "АВТО Інтернешнл" № 157 від 05.04.2019 року, наданого на запит ПП "СТРОНГ-С" № 166 від 04.04.2019 року /а.с. 47, 49/. Зазначена запчастина була отримана відповідачем від постачальника 31.01.2019 року, що підтверджується видатковою накладною №1000021_ВН_114534 від 31.01.2019 року /а.с. 50/. Гарантійний ремонт здійснено відповідачем в межах 60-денного строку, погодженого сторонам в зазначених вище наряд-замовленнях. Так, ремонт розпочато 28.12.2018 року, а повернення автомобіля позивачу після ремонту здійснено 01.02.2019 року, що підтверджується актом надання послуг з гарантійного обслуговування і ремонту транспортного засобу №10731 від 01.02.2019 року /а.с. 83/. При цьому, зазначений акт позивач підписав без будь-яких зауважень та претензій, висловивши таким чином свою згоду зі строками гарантійного обслуговування автомобіля. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до п. 9 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На переконання суду, в даному випадку і строк, передбачений вказаною нормою, і додатковий строк у 60 днів був погоджений сторонами у встановленому порядку за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Таким чином, аналізуючи вищезазначену норму закону та враховуючи обставини узгодженої між сторонами домовленості щодо строків гарантійного ремонту та усунення недоліків товару, тобто, як то вказано вище протягом 14 днів з моменту отримання відповідачем всіх необхідних для ремонту деталей, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку відповідача вищезазначених положень закону, що унеможливлює застосування положень ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" та ч. 1 ст. 549 ЦК України. До такого висновку суд приходить також виходячи з того, що відповідач не є офіційним дилером автомобіля, придбаного позивачем, не є його виробником, здійснює гарантійний ремонт на підставі укладених цивільно-правових договорів з іншими юридичними особами. Також, суд звертає увагу на ті обставини, що фактично обставини щодо заміни деталей, а саме запчастини (модуля BСМ), яка була необхідна для ремонту автомобіля, з боку позивача не оспорювались та останній не відмовлявся від надання даної послуги, а також був проінформований про відсутність на\~складі Виконавця\~(відповідача)\~запчастини (модуля\~BСМ),що потягло за собою додатковий час для усунення недоліків. За вищезазначених обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення неустойки такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а посилання позивача на те, що нечіткі або двозначні положення Закону України "Про захист прав споживачів" повинні тлумачитись на користь позивача є помилковими. Визначення початку строку на усунення недоліків з моменту отримання всіх необхідних деталей не протирічить принципам справедливості та добросовісності за обставин, зазначених вище, та чітко визначає й вказує саме на початок строку, з якого відраховується 14 днів, передбачених законом. Посилання позивача\~в позовній\~заяві на\~те,\~що він\~не погоджував\~збільшений строк\~проведення гарантійного\~ремонту,\~суперечить змісту\~підписаного ним\~документу (наряду-замовлення)\~та не\~відповідає п.\~25\~Порядкугарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. Аналізуючи встановлені судом обставини та зазначені правові норми в сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав, як споживача, в той час, коли заперечення відповідача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 43650,00 грн. Позовна вимога позивача про стягнення з відповідача є похідною від зазначеної вище позовної вимоги, а тому суд, відповідно, відмовляє і в задоволені цієї вимоги позивача. Крім цього, будь-яких належних та допустимих доказів заподіяння позивачеві моральної шкоди останнім не надано та судом не здобуто. Твердження позивача про заподіяння йому такої шкоди є повністю голослівними. Аналізуючи викладене вище в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цілому. Крім цього, відмовляючи в задоволенні позову, суд, на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача за понесені ним судові витрати по справі, які, до того ж, не підтверджені документально. В той же час, вимога представника відповідача про стягнення з позивача судових витрат в сумі 10000 грн., пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення відповідачем таких витрат також не підтверджено документально.

Outcome: dismissed