Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в спілкуванні з сином та визначити сосіб його участі в вихованні сина, встановивши графік спілкування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач перешкоджає йому (позивачу) у побаченнях з сином , а тому вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги , просить їх задовольнити , а саме зобов"язати відповідача не чинити перешкоди в спілкуванні з сином та встановити наступний спосіб його участі в спілкуванні з сином та його вихованні : - з 18 год. 00 хв. п"ятниці по 20 год. 00 хв. наступної за нею неділі включно два рази на місяць , через тиждень (з ночівлею) , з правом відвідування місць загального відпочинку громадян в межах та за межами Чернігівської області без можливої присутності матері дитини, -45 днів поспіль протягом червня-липня кожного календарного року до досягнення дитиною 18 річного віку , з правом виїзду за межі Чернігівської області до курортних зон України або за кордон з повідомленням про місце відпочинку матері дитини , -щорічно до досягнення 18 річного віку дитини , проводження часу з дитиною за попереднім узгодженням з матір"ю дитини протягом десяти днів періоду з 01 по 15 січня , -протягом щорічних весняних та осінніх канікул відповідно до річного навчального плану освітнього закладу , де навчається дитина , без можливої присутності матері дитини , -в інші святкові , неробочі дні та дні канікул - за попередньою домовленістю з матір"ю дитини , без можливої її присутності , - у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження(проживання) - необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного стільникового зв"язку , за допомогою соціальних мереж , в тому числі "Skype", електронної пошти. Відповідачка в судовому засіданні зазначила , що вона не чинила перешкод в спілкуванні батька з дитиною , відповідач протягом шести років сам не виявляв бажання спілкуватися з дитиною, не цікавився його долею, потребами , так як і його рідні. Відповідач розповідала сину і показувала на фотографіях де його батько , рідні батька. Мати позивача торгує на базарі , але ніколи навіть не намагалася встановити контакт ні з відповідачкою , ані з внуком , як і решта рідних. Лише в минулому році відповідач вирішив перевірити чи він є батьком дитини , чим принизив не тільки її , але й дитину. Після того , як прийшов висновок експертизи , він прийшов з працівниками поліції до неї додому , перелякав дитину . Відповідач не заперечує щодо спілкування сина з батьком , проте вважає , що спочатку батько повинен налагодити контакт з дитиною поступово завоювавши довіру та прихильність дитини . В ті рідкі зустрічі дитини з батьком , коли він забирав дитину , то їх спілкування тривало не більше 10 хв. , а потім син просив відвести його додому . Якщо син буде проти зустрічей з батьком , то вона також буде заперечувати щодо їх спілкування. Також вважає, що якщо з народження сина позивач не мав до нього жодних батьківських почуттів, не виявляв до сина любові , то навряд чи і на даний час у нього є почуття до сина. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила , що звичайно батьки дитини , згідно чинного законодавства мають рівні права щодо участі в вихованні дитини , спілкуванні з дитиною, проте вирішуючи питання про участь кожного з них необхідно враховувати прихильність дитини до кожного з батьків. Під час засідання Комісії з питань захисту прав дитини , яка мала місце 23.04.2018 року за особистої участі [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] підтвердив той факт , що він тривалий час не спілкувався з сином , а тому комісія прийшла до висновку , що передчасно встановлювати будь-який графік спілкування з дитиною , так як спочатку необхідно встановити контакт з дитиною , завоювати її прихильність і лише потім встановлювати конкретний спосіб участі в вихованні . Позивач з таким висновком погодився. У висновку також зобов"язано відповідачку не чинити перешкод в спілкуванні з дитиною. Заслухавши сторони , представника третьої особи , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , від якогого мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини , даними свідоцтва про шлюб , даними рішення про розірвання шлюбу ( а.с.8,9,21) Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір"ю. Відповідно до рішення про розірвання шлюбу позивачка [PERSON] зазначала як на підставу розірвання шлюбу те, що [PERSON] безвідповідально ставиться до своїх сімейних та батьківських обов"язків, не бажає спільно проживати. Як вказано в рішенні позивач не заперечував щодо розірвання шлюбу , погоджується з позивачем. Жодних заперечень щодо підстав розірвання шлюбу [PERSON] не заявляв. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідач ні під час розгляду справи в суді , ні під час розгляду питання комісією не заперечувала щодо побачень батька з дитиною , їх спілкування , проте зазначає, шо син не знає батька , так як після народження дитини позивач залишив їх і до минулого року не цікавився сином, не спілкувався з ним , лише в 2017 році спочатку поставив під сумнів батьківство , а потім після підтвердження батьківства прийшов з поліцією вимагати спілкування з дитиною. Хлопчик після цього всього отримав психологічну травму, тому вона без синової згоди на побачення та спілкування з батьком також буде заперечувати. Суду надано висновок органу опіки та піклування , відповідно до якого комісія вважає передчасним встановлювати будь-який графік до налагодження позивачем стосунків з сином . Також представник вказала , що позивач під час розгляду питання комісією не заперечував, що він не спілкувався тривалий час з сином. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Позивач не надав жодного належного доказу , який би підтверджував , що він намагався весь час з дня народження дитини і до дня подання позовної заяви приймати участь у вихованні дитини , спілкуванні з нею , а відповідач чинила перешкоди для спілкування з дитиною , перешкоджала участі позивача в вихованні сина і не вказав та не підтвердив як чиняться перешкоди. Відповідно до ст. 159 СК України той з батьків , який проживає окремо від дитини може звернутися до суду саме з підстав , якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Отже підстав для задоволення вимоги про зобов"язання не чинити перешкоди суд не вбачає , проте вважає необхідним нагадати позивачу та відповідачу , що дитина повинна зростати в атмосфері любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки , а не в атмосфері ворожнечі та протистояння. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України способи участі одного з батьків у вихованні дитини визначає суд. Суд вважає необхідним , враховуючи взаємовідносини сторін, їх права та обов"язки , інтереси дитини , беручи до уваги висновок органу опіки та піклування , встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною до налагодження постійних стосунків між батьком та сином , які будуть базуватися на почуттях любові, взаєморозуміння та взаємному бажанні в спілкуванні , шляхом необмеженого спілкування із дитиною засобами телефонного стільникового зв"язку , за допомогою соціальних мереж , в тому числі "Skype", електронної пошти , а також шляхом відвідання дитини за місцем її проживання , перебування за попереднім узгодженням з матір"ю дитини дати та часу відвідання та за обов"язкової присутності матері дитини . Також роз"яснити позивачу , що він має право в подальшому звернутися до суду щодо зміни порядку спілкування та способів участі у вихованні дитини . Роз"яснити відповідачу , що вона не повинна перешкоджати в спілкуванні батька з сином . На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial