Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Кредитної спілки "Злагода" про захист прав споживача, розірвання договору та витребування грошових коштів за договором вкладу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що між нею та КС "Злагода" було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №8383Д від 19.01.2015р. на суму 44 500,00 грн. і строком до 19.07.2015 року з процентною ставкою 18% річних. В порушення умов договору відповідачем з січня 2015 року відсотки не виплачуються та заборгованість по них станом на 14.04.2015р. становить 1447,28 грн. Також, позивач зазначає, що нею була направлена письмова вимога щодо повернення вкладу, проте відповіді не отримала. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушена була звернутися до суду з позовом та просить розірвати договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №8383Д від 19.01.2015р.; стягнути з відповідача на її користь суму внесків та невиплачених відсотків за договором № 8383Д, а також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що 19.01.2015 р. між [PERSON] та Кредитною спілкою "Злагода" було укладено договір №8383Д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно умов якого позивачем було внесено на депозит 44 500,00 грн. строком до 19.07.2015 р., з процентною ставкою 18 % річних (а.с. 5-8). Також судом встановлено, що позивач виконала умови договору та надала відповідачу кошти у розмірі 44 500,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 19 січня 2015 року, від 20 січня 2015 року та від 22 січня 2015 року (а. с. 36, 37, 38). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата процентів здійснюється щомісячно (щомісячно/ щоквартально/ в кінці дії договору) на вимогу Вкладника, що пред'являється в усній або письмовій формі (п. 2.3.3. договору). Згідно п. 3.2.5 договору, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Пунктом 3.2.6. Договору визначено, що Спілка зобов'язана видати вкладнику внесок або його частину на письмову вимогу з урахуванням умов договору. Вкладник має право вимагати від Спілки виконання своїх зобов'язань згідно з предметом та умовами цього Договору (п. 3.3.1. Договору). Як вбачається з п. 3.3.2. Договору, вкладник також має право достроково в одностороньому порядку вимагати розірвання цього Договору (в тому числі шляхом пред'явлення письмової вимоги про повернення Внеску), з поверненням Внеску та процентів за Внеском, попередньо повідомивши Спілку в порядку та з врахуванням наслідків, передбачених цим Договором. Відповідно до п.3.3.3 договору, по закінченню строку дії цього договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про повернення вкладу та процентів (а.с. 10), що підтверджується поштовою квитанцією про відправку вимоги рекомендованим листом (а.с.11). Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Таким чином судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором № 8383Д зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед позивачем боргу. З графіку розрахунків, що є додатком до депозитного договору від 19.01.2015 року, судом встановлено, що станом на 14.04.2015 року борг по невиплаченим відсоткам відповідача перед [PERSON] за договором № 8383д складає 1447,27 грн., який складається з боргу: за січень 2015 року - 189,70 грн., за лютий - 482,36 грн., за березень - 534,03 грн. та за квітень - 241,18 грн. (а.с. 9). Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про кредитні спілки" та ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною; якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався своїм правом, визначеним п. 3.3.2 Договору щодо достроково розірвання в одностороньому порядку договору з поверненням внеску та процентів за ним, попередньо повідомивши Спілку в порядку та з урахуванням наслідків, передбачених цим Договором, та надіслав відповідно вимогу про повернення вкладу. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 8383Д від 19.01.2015 року щодо повернення відсотків, суд вважає за можливе розірвати договір №8383Д, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму внесків у розмірі 44 500,00 грн. та суму невиплачених відсотків у розмірі 1447,27 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 459,47 грн. судового збору та на користь позивача 2 000 грн. витрат на правову допомогу, які документально підтверджені (а.с. 39, 40). На підставі викладеного та

Outcome: approved