Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме заповіту його бабусі. В обґрунтування своїх вимог заявник указав, що 29.01.2015 року померла його рідна бабуся - [PERSON], [INFO]. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, на яку померла [PERSON] склала заповіт на його ім'я, посвідчений Великоцькою сільською радою Міловського району Луганської області 12.09.2002 року за №87. Даний заповіт після смерті бабусі постійно зберігався в нього. Після звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини з'ясувалося, що у заповіті його прізвище зазначене українською мовою "Мірошник", а згідно паспорту його прізвище записане українською мовою "Мірошнік". У зв'язку з чим він не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину, що і спонукало його звернення до суду. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву свого довірителя та просила її задовольнити, надавши аналогічні пояснення. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву свого довірителя та просив її задовольнити, надавши аналогічні пояснення. Представник заінтересованої особи Просторівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги заявника визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представників заявника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту прізвище заявника записане українською мовою "Мірошнік", а російською "Мирошник" (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження, виписаного російською мовою, прізвище заявника зазначено "Мирошник" (а.с.7) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29.01.2015 року (а.с. 8). Відповідно до копії паспорту, яка збереглася після смерті [PERSON], її прізвище записане українською мовою "Мірошник", а російською "Мирошник" (а.с.5). Згідно заповіту, посвідченого Великоцькою сільською радою Міловського району Луганської області 12.09.2002 року за №87, та складеного українською мовою, [PERSON] заповіла земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №031342, виданий 27.08.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №291, [PERSON] (а.с.9). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що померла [PERSON] була її сусідкою, проживала вона разом з [PERSON] в селі Плахо-Петрівка Білокуракинського району Луганської області, вони спілкувалися та [PERSON] розповідала їй, що склала заповіт на свого старшого онука - [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, аналогічні поясненням [PERSON]. Суд визнає достовірність показань, даних свідками, оскільки вони тривалий час знають заявника та його сім'ю, і їх показання не суперечать іншим доказам по справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та заявлені вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved