Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) про визнання незаконними та скасування наказу Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) від 22.08.2016 року № 602 та п. 1 наказу начальника Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) від 23.08.2016 року №605. В обґрунтування позову вказував, що під час його перебування у щорічній основній відпустці наказом начальника Адміністрації від 22.08.2016 року №602 «Про затвердження нової організаційної структури МФ ДП «АМПУ» без наявних підстав були внесені зміни до організаційної структури Адміністрації, в якій було виключено службу управління персоналом та організації бізнес - процесів, а також наказом начальника Адміністрації від 23.08.2016 року №605 «Про внесення змін до штатного розпису» внесені зміни до штатного розпису Адміністрації, яким посаду, яку він обіймає, скорочено з 23 серпня 2016 року. Вважає, що оскаржувані накази є незаконними з огляду на те, що вони винесені в порушення вимог ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки» та з огляду на відсутність змін в організації виробництва і праці. Стверджує, що керівництво МФ ДП «АМПУ» порушує право на працю, закріплене ст. 43 Конституції України, та принцип рівності прав та можливостей, затверджений ст. 2-1 КЗпП, вказує на ознаки дискримінації. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що ДП «АМПУ» та його відокремлений підрозділ МФ ДП «АМПУ» за законом має право на самостійне визначення чисельності працівників та затвердження штатного розпису, вказував, що заявлені вимоги є спробою втручання в господарську діяльність підприємства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивач працює в МФ ДП «АМПУ» на посаді начальника служби управління персоналом та організації бізнес - процесів з 13.06.2013 року. Під час його перебування у щорічній основній відпустці наказом начальника Адміністрації від 22.08.2016 року № 602 «Про затвердження нової організаційної структури МФ ДП «АМПУ» були внесені зміни до організаційної структури Адміністрації (МФ ДП «АМПУ»), в якій було виключено службу управління персоналом та організації бізнес - процесів. Наказом начальника МФ ДП «АМПУ» від 23.08.2016 року №605 «Про внесення змін до штатного розпису» внесені зміни до штатного розпису МФ ДП «АМПУ», яким посаду, яку обіймає позивач, скорочено з 23 серпня 2016 року. Накази начальника Адміністрації від 22.08.2016 року №602 «Про затвердження нової організаційної структури МФ ДП «АМПУ» (адміністрації Миколаївського МП) та від 23.08.2016 року №605 «Про внесення змін до штатного розпису» щодо виключення зі структури Адміністрації служби управління персоналом та організації бізнес-процесів та скорочення посади начальника цієї служби прийняті з порушенням законодавства, а тому підлягають скасуванню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки», право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом. Приймаючи наказ від 23.08.2016 року №605 «Про внесення змін до штатного розпису», відповідачем не було дотримано вказаних положень закону, оскільки таким наказом посаду, що займає позивач було скорочено в період знаходження останнього у щорічній основній відпустці, тим самим гарантії на збереження роботи та заробітної плати не були дотримані. Вказане об'єктивно підтверджується оскаржуваним наказом № 605 від 23.08.2016 року та наказом № 1339 від 05.08.2016 року «Про надання відпустки», за яким позивач перебував у відпустці в період з 15 серпня 2016 року по 29 серпня 2016 року. В частині скасування наказу начальника Адміністрації № 602 «Про затвердження нової організаційної структури МФ ДП «АМПУ» (адміністрації Миколаївського Морського порту) в частині виключення зі структури Адміністрації служби управління персоналом та організації бізнес-процесів слід зазначити наступне. Відповідно до п.19 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р., розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясовувати які у відповідача є докази щодо змін в організації виробництва і праці. Відповідач не надав суду жодного доказу щодо змін в організації виробництва і праці, що призвело до скорочення посади, яку обіймає позивач, а в судовому засіданні представник відповідача також не зміг пояснити про наявність чи відсутність таких змін. Суд враховує, що згідно з наказом начальника МФ ДП «АМПУ» № 518 від 25.07.2016р. «Про організаційну структуру Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) і розподіл окремих функцій управління діяльністю філії між начальником адміністрації та його заступниками» на начальника служби управління персоналом та організації бізнес-процесів покладені обов'язки щодо візування проектів розпорядчих документів, що стосується ряду питань (п. 4.2 наказу). Крім того, наказом № 293 від 10.09.2013р. начальника служби управління персоналом та організації бізнес - процесів призначено Представником керівництва з впровадження систем управління у відповідності до вимог міжнародного та національного стандарту BS EN ISO 9001 та ДСТУ ISO 9001. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність змін в організації виробництва і праці в МФ ДП «АМПУ», що могли б призвели до прийняття оскаржуваних наказів. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не навів жодних доказів щодо змін в організації виробництва і праці, які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу № 602 від 22.08.2016 року. Задовольняючи позов, суд керується ст. 43 Конституції України, згідно якої громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Зважаючи те, що у випадку виконання оскаржуваного наказу, позивача було б звільнено із займаної ним посади, суд вважає за необхідно не допустити порушення прав позивача та скасувати оскаржуваний наказ в частині скорочення посади, яку обіймає позивач, з огляду на відсутність доказів змін в організації виробництва і праці в МФ ДП «АМПУ». Ухвалюючи рішення, суд також враховує положення п.п.1, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» діяльність судів по розгляду справ названої категорії повинна спрямовуватися як на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, так і на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці. Посилання відповідача на те, що не можна скасовувати оскаржувані накази з огляду на заборону втручатися у господарську діяльність підприємства суд не приймає до уваги, оскільки вимоги позивача не суперечать положенням ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту Суд приходить до висновку, що вимоги позивача не заборонені законом та скасування оскаржуваних наказів не призведе до втручання в господарську діяльність МФ ДП «АМПУ». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., сплачених позивачем при подачі позову.

Outcome: approved