Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26198 грн. 52 коп. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 07.05.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "Приват Банк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Приват Банк") був укладений кредитний договір № ZRXRRX09240561, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 4116,76 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 07.05.2014 року має прострочену заборгованість в розмірі 26198 гривень 52 копійки, які позивач просить стягнути з [PERSON], а також сплачені судові витрати в розмірі 261,99 грн. Представник позивача Ковальчук А.В. в судове засідання не з"явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та не заперечує проти постановлення заочного рішення, про що подав до суду письмове клопотання . Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним про час та місце розгляду справи , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, з урахуванням позиції представника позивача, який не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши заяву від 07.05.2008 року, підтвердив свою згоду про те, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та банком договір, і тим самим взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості. Зазначені платежі позичальник зобов'язувався вносити щомісячно (копія надання кредиту фізичним особам "Розстрочка") (л.с.6-8). Однак, відповідач [PERSON] порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту і станом на 07.05.2014 року заборгував банку 26198 грн. 52 коп. з яких: 3822 грн. 10 коп. - заборгованість за кредитом; 446 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1679 грн. 60 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 18527 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договром; 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина); 1155 грн. 12 коп. - штраф ( процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (л.с.3-6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені, суд застосовує положення ч.3 ст.551 ЦК України, згідно якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір боргу, тому суд прийшов до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до 4 000,00 грн. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі, що становить 11671 грн. 52 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial