Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до Комунального підприємства КМДА «Київський міський туристично-інформаційний центр» і просить визнати її працівником вказаного підприємства, що займала посаду заступника директора , визнати її звільнення з посади заступника директора КП КМДА «Київський міський туристично-інформаційний центр» незаконним, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та компенсацію середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 87 560,82грн. за період з 01 вересня 2011 року по 10 січня 2013 року , визнати її звільненою за власним бажанням з 10 січня 2013 року, зобов'язати відповідача здійснити відповідні записи про прийняття на посаду заступника директора та звільнення з посади директора у трудову книжку відповідно до вимог чинного законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. З 01 вересня 2011 року позивач була прийнята на посаду заступника директора з заробітною платою в 3000грн. в КП КМДА «Київській міський туристично-інформаційний центр». В подальшому планувалось збільшення заробітної плати, зокрема з січня 2012 року в розмірі 8 000грн. Під час своєї роботи позивач здійснювала розробку каталогу туристичних продуктів м. Києва, проекту туристичної стратегії та детального маркетингового плану для м. Києва, приймала участь на виставці ІТВ -2012 у м. Берліні від КП КМДА «Київській міський туристично-інформаційний центр». 05 квітня 2012 року директор комунального підприємства без пояснень звільнив позивача з займаної посади та без виплати заробітної плати. Відповідач КП КМДА «Київський міський туристично-інформаційний центр» в особі представника [PERSON] під час судового розгляду вимоги позивача [PERSON] не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх безпідставність. Представник наполягав на тому, що [PERSON] був призначений керівником КП « КМ ТІЦ» тільки у травні 2012 року, будь-якими доказами позивач не підтвердила прийняття її на роботу та виконання нею службових обов'язків , а так само нарахування заробітної плати за виконану роботу на підприємстві. Третя особа виконавчий орган Київської міської ради - Київська міська державна адміністрація свого представника для участі в розгляді справи не направила, в поданій заяві просили здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, своїх заперечень по суті спору не подавав. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров'я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Згідно ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно ст. 24 цього Кодексу укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,затвердженої Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 , з подальшими змінами та доповненнями, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Під час судового розгляду встановлено наступне. Рішенням Київської міської ради від 01 грудня 2011 року №761/6997 було перейменовано Київську міську державну комунальну готельно-туристичну фірму, створену розпорядженням представника Президента України від 13.05.1992р. №268 «Про організацію структури готельного господарства та ритуальних служб» у комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київський міський туристично-інформаційний центр» та підпорядковано його Головному управлінню комунального господарства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.03.2012р. №355 затверджено зміни та доповнення до статуту Київської міської державної комунальної готельно-туристичної фірми ,затвердженого розпорядженням представника Президента України у м. Києві від 15.06.1992р. №474 виклавши його у новій редакції, вирішено вжити заходи щодо здійснення державної реєстрації статуту КП «Київський міський туристично-інформаційний центр» та закріплено на праві господарського віддання приміщенні на вул.. Кіквідзе, 21 в м. Києві. Згідно Статуту комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київський міський туристично-інформаційний центр», останнє є юридичною особою, здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності, має самостійний баланс, розрахунковий , валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки. Основною діяльністю підприємства є забезпечення юридичних та фізичних осіб інформацією щодо упорядкування та регулювання туристичної діяльності, визначення тенденції і шляхів розвитку туристичної галузі, співробітництво підприємства з організаціями та компаніями туристичної індустрії, розробка і впровадження проектів норм і стандартів якості обслуговування у своїй діяльності, впровадження нових технологій, розвиток видавничої та рекламної діяльності в галузі туризму. Предметом діяльності є в тому числі створення та реалізація туристичного продукту й суміжного сервісу з метою ефективного розповсюдження через дипломатичні, культурні, наукові, освітні, торгівельні, бізнесові підприємства. Розпорядженням Київського міського голови від 12 січня 2012 року №11 [PERSON] було призначено директором КП виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київський міський туристичний центр» з 23 січня 2012 року на контрактній основі. Контракт укладено 12 квітня 2012 року . Згідно контракту та статуту Комунального підприємства директора складає і затверджує структуру і штатний розпис призначає та звільняє з посад працівників . Згідно штатного розпису , затвердженого наказом №3 від 03 травня 2012 року , в штатному розписі підприємства визначено відділ ділового туризму з посадою головного спеціаліста. Із показів допитаних в суді свідків [PERSON] і [PERSON] вбачається, що у вересні 2011 року [PERSON] було представлено директором КП КМ ТІЦ [PERSON] як його заступника (експерта туристичного центру) під час організаційних заходів . В подальшому їх співробітництво було пов'язано підготовкою туристичної виставки ІТВ-2012 у м. Берліні, розробкою каталогу туристичних продуктів м. Києва та розробкою стратегії розвитку Києва у сфері туризму. Свідок [PERSON] зазначила про те, що співпраця розпочаласи у вересні 2011 року та закінчилась у квітні 2012 року. Під час співпраці вони письмово спілкувались за допомогою електронної пошти, проводили робочі зустрічі . Свідок зазначила про те, що [PERSON] та [PERSON] брали участь у виставці ІТВ-2012 у м. Берлін Німеччина від КП "КМ ТІЦ". Участь позивача [PERSON] у підготовці до всесвітньої туристичної виставки ІТВ -2012 в Берліні, Німеччина в березні 2012 року ,та відповідальність за її розробку «Каталогу туристичних продуктів м. Києва на 2012-13 р.р.» та «Проекту туристичної стратегії та Детального маркетингового плану для м. Києва» підтвердили [PERSON] у своїй заяві поданій до суду. Із листа президента Міжнародного туристичного агентства «Україна-Русь» [PERSON] від 15.02.2013р. видно, що 14 жовтня 2011 року до Міжнародного агентства «Україна-Русь» електронною надійшов лист від КП «Київтурменеджмент» КМДА (КП "КМ ТІЦ") за підписом [PERSON], Заступника директора та [PERSON], експерта з питань туризму з пропозицією прийняти участь у випуску інформаційного Каталогу продуктів для м. Києва, який планувалось розповсюджувати на Міжнародній біржі «ІТВ-2012» в Берліні. Одночасно в листі агентство запрошувалось до участі в робочій зустрічі для обговорення питань, пов'язаних з випуском Каталогу. 17 жовтня 2011 р. Президент [PERSON] і [PERSON], старший менеджер агентства, прийняли участь у робочій зустрічі, спікерами якої були [PERSON] від української сторони і [PERSON] від німецької сторони. Зустріч проходила в приміщенні Головного управління комунального господарства м. Києва по вул.В.Житомирська, 15-А. Після цієї зустрічі від КП «Київтурменеджмент» за підписом [PERSON] електронною поштою агентство отримувало листи 19 жовтня, 25 жовтня, 1 листопада 2011 р. та 4 січня 2012 року, в яких велась робоча переписка по випуску Каталогу. В 2012 році відбулись ще дві робочі зустрічі за участю [PERSON]. Одна - на початку січня 2012 року - в приміщенні КП «Київський міський туристично- інформаційний центр» КМДА по вул. Кіквідзе, 21, на якій обговорювались деталі видання Каталогу і друга - З квітня 2012 р. в приміщенні Головного управління комунального господарства м. Києва по вул.В.Житомирська, 15-А, на якій [PERSON] презентувала основні туристичні теми, визначені для м. Києва та перебіг подій, пов'язаний з випуском Каталогу туристичних продуктів для м. Києва на 2012-13 p.p. Із листа начальника управління туризму Львівської міської ради [PERSON] видно, що співпраця з [PERSON] розпочалась після отримання електронного листа від пані [PERSON], експерту з питань туризму, GiZ, GMBH, в якому вона представила [PERSON], посила консультувати її з питань розвитку туризму та обмінюватись досвідом. На той час [PERSON] займала посаду директора ЛКНП «Центр розвитку туризму м. Львова», [PERSON] неодноразово зверталась за консультаціями стосовно цілої низки питань, зокрема з питань розробки Проекту Туристичної стратегії та Маркетингового плану дій для м. Києва і Каталогу туристичних продуктів м. Києва на 2012 рік, оскільки вона керувала процесом розробки відповідних документів для м. Львів . Також за участі [PERSON] відбулись : координаційні робочі зустрічі з питань підготовки до ІТВ-2012 - всесвітньої туристичної ярмарки, які були організовані Товариством технічної допомоги GiZ GMBH, Німеччина , на вул. В.Васильківській, 44, в Київському офісі GIZ; Участь в ІТВ-2012 - всесвітній туристичній ярмарці в Берліні, Німеччина, в березні 2012 року; Участь у воркшопі Австрійського представництва з туризму, який проходив в готелі Hyatt Regency, вул.Тарасова, 5, в м. Києві, 15 березня 2012 року. Участь у тренінгу, який був проведений GiZ GMBH, Німеччина, для організаторів Туристично-інформаційних центрів в містах, що приймали ЄВРО-2012, в рамках українсько-німецької співпраці, який проходив у Києві 26 квітня 2012 року. 26 квітня 2012 року при особистій зустрічі на тренінгу у Києві [PERSON] повідомила мені, що п. [PERSON], директор КП «KM ТІЦ», звільнив її з займаної посади. Із листа [PERSON] від 01 лютого 2013 року видно, що співпраця її та [PERSON] здійснювалась в рамках проекту, профінансованого CIZ GmbH Німеччина, «Консультування та створення управлінських потужностей до ЄВРО-2012, чемпіонату Європи з футбол. Результатами їхньої співпраці явилися розроблений "Проект Туристичної стартегії" , а також "Каталог туристичних продуктів", який був презентований і поширювався на "ІТВ-2012". Робота почалась з вересня 2011 року і закінчилась в квітні 2012 року, [PERSON] обіймала посаду заступника директора КП "КМ ТІЦ" , як її представив директор [PERSON] Із оглянутого в судовому засіданні оригіналу закордонного паспорту [PERSON] (копія якого знаходиться в матеріалах справи) , видно, що позивачу було видану Шенгенську візу на виїзд до Берліну, Німеччина в період 06 березня по 25 березня 2012 року та в період з 06 березня по 10 березня 2012 року [PERSON] перебувала у м. Берлін , Німеччина. Із документів отриманих від Компетентного органу ФРН видно, що під час оформлення візи на виїзд [PERSON] була видана довідка на бланку КП «Київський міський туристично-інформаційний центр» за підписом директора [PERSON] від 22.02.2012р. , яка свідчить про те, що [PERSON] дійсно працює у Комунальному підприємстві «Київський міський туристично-інформаційний центр» (КМДА) на посаді начальника відділу ділового туризму, і її заробітна плата становить 9 260грн. На час перебування [PERSON] за кордоном посада та заробітна плата за нею зберігається. Крім наведених доказів , якими підтверджується виконання [PERSON] трудових обов'язків , вказані обставини доводяться роздруківкою з переліком відправлених та отриманих електронних листів, спрямованих на виконання завдань та проектів на КП «Київський міський туристично-інформаційний центр» за 2011-2012рр., запрошенням [PERSON] як члена української делегації для участі у виставці ІТВ -2012 (Берлін, Німеччина), документами , що підтверджують участь [PERSON] у виставці ІТВ-2012 з 07 березня 2012 по 10 березня 2012 року. Встановлені обставини переконують суд в тому, що [PERSON] дійсно виконувала роботу начальника (головного спеціаліста ) відділу ділового туризму з 23 січня 2012 року в КП ««Київський міський туристично-інформаційний центр», оскільки з відома уповноваженої особи фактично була допущена до роботи. Під час судового розгляду також було встановлено, що в квітні 2012 року без законної підстави позивача [PERSON] фактично було звільнено з роботи. Згідно ст. 235 КЗпПУкраїни у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Під час судового розгляду позивач уточнила свої вимоги та просила визнати її звільненою за власним бажанням з 10 січня 2013 року. Із довідки виданої КП "КМ ТІЦ" 22.02.2012р. заробітна плата [PERSON] на посаді начальника відділу ділового туризму складала 9 260грн. За період з 23 січня 2012 року по 10 січня 2013 року заробітна плата складає 97 220грн. ,з подальшим відрахуванням обов'язкових платежів . В даному випадку суд вважає, що позивач [PERSON] виконувала роботу з 23 січня 2012 року, а не з вересня 2011 року, оскільки тільки з 23 січня 2012 року [PERSON] був призначений на посаду директора КП "КМ ТІЦ". З огляду на встановлені обставини відповідач зобов'язаний оформити трудову книжку позивача, яке це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників. На підставі викладеного та

Outcome: partial