Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 грудня 2016 року підсудність цивільної справи за позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості визначено Подільському районному суду м. Києва. Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним між сторонами Договором про фінансовий лізинг № 00008669 від 01.10.2013 р. у розмірі 219 800, 36 грн., що виникла станом на 16.12.2016 р. Свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00008669, відповідно до умов якого сторони погодили, що предметом лізингу є автомобіль марки «Volkswagen», модель Polo Sedan 1.6 l benzin, 2013 року випуску з № двигуна [NUMBER] та № шасі [NUMBER], вартість якого у еквіваленті суми в іноземній валюті становить 18 994 долари США 39 центів, авансовий платіж у еквіваленті в іноземній валюті - 6 648 доларів 04 центів США; обсяг фінансування у еквіваленті в іноземній валюті - 12 346 доларів 35 центів США; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу (місяців) - 60; щомісячний лізинговий платіж у еквіваленті в іноземній валюті - 365 доларів 53 центи США; адміністративний платіж у еквіваленті в іноземній валюті - 284 доларів 92 центів США. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав повністю та належним чином, а відповідач їх не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. Представником позивача до початку судового засідання подана письмову заяву, в якій останнім зазначено, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлялася через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що 01.10.2013 р. позивачем та відповідачем укладено договір про фінансовий лізинг № 00008669, разом з додатками до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), які є невід'ємними частинами договору лізингу. Умовами п. 1 Загальних умов визначено, що ці загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із договором про фінансовий лізинг спільно як «Контракт»), а також графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами, щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі об'єкту лізингу лізингоодержувачу. Цей контракт разом з усіма додатками та іншими доданими до нього матеріалами, складає цілісну угоду між сторонами по відношенню до предмета цього контракту (п. 20.3. Загальних умов). Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. Загальних умов сторони погодили, що предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у контракті та обраний у відповідності до специфікацій лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодеожувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало об'єкт лізингу (отримало право власності на об'єкт лізингу) та передало лізингоодержувачу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями законодавства України та цього Контракту. На підставі та на виконання умов договору про фінансовий лізинг № 00008669 від 01.10.2013 ТОВ «Порше Лізинг України» придбало у ТОВ «Крим-Автохолдинг» об'єкт лізингу - автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan 1.6 l benzin, 2013 року випуску з № двигуна [NUMBER] та № шасі [NUMBER], що підтверджується видатковою накладною №1154 від 29.08.2013. В подальшому 08.10.2013 року згідно Акту приймання-передачі, з реєстраційним знаком [NUMBER] передано відповідачу. Підписанням договору лізингу сторони засвідчили свою згоду щодо всіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, договірні зобов'язання позивача перед відповідачем за договором про фінансовий лізинг № 00008669 від 01.10.2013 виконані повністю, а виконання у розумінні ст.ст. 527, 530 та 532 ЦК України здійснено належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 № 723/97-ВР (з наступними змінами і доповненнями) визначено, що своєчасна сплата лізингових платежів віднесена до зобов'язань лізингоодержувача. Ці зобов'язання знайшли своє продовження в умовах ст. 16 зазначеного Закону, якими передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: 1) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; 2) платіж, як винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно; 3) компенсацію відсотків; 4) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Вищенаведені положення чинного законодавства кореспондується з п. 6.1. Загальних умов, в якому зазначено, що для експлуатації об'єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» платежі відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту. Лізингоодержувач здійснює лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (п.6.9. Загальних умов). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1. ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) до Договору про фінансовий лізинг № 00008669 від 01.10.2013, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 01.10.2013 року, а останній - 15.09.2018. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування). Умовами п. 6.5. Загальних умов встановлено, що лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування). Положеннями п. 6.3. Загальних умов визначено, що лізингові платежі та інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим контрактом, розраховуються в Євро/ доларах США (як обумовлено сторонами у контракті) на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом, чинним на дату виставлення рахунку. Позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з травня 2014 року - по жовтень 2015 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Контракту, відповідачем залишилися несплаченими, в наслідок чого виникла заборгованість останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). В свою чергу, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Згідно з п.п. 8.3., 8.3.2., 12.6 та 12.6.1. Загальних умов, що якщо лізингоодержувач повністю або часткова не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України «Про фінансовий лізинг»), позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право в односторонньому порядку розірвати контракт / відмовитися від контракту і витребувати об'єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів збоку відповідача та з у зв'язку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, позивачем, з метою захисту свого права шляхом припинення зобов'язання та реалізації положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», на адресу відповідача, через кур'єрську організацію ТОВ «Експрес Мото Україна» була здійснено спробу доставки вимоги від 05.10.2015 про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору за № 00008669. В наведеній вимозі позивач, серед іншого, повідомив відповідача про відмову від договору про фінансовий лізинг № 00008669 від 01.10.2013 та вимагав повернення автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan 1.6 l benzin, 2013 року випуску з № двигуна [NUMBER] та № шасі [NUMBER] з реєстраційним номером [NUMBER], на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за наступною адресою: м. Київ, пр. Павла Тичини, 1-В, впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця проживання відповідача. Однак, вимога позивача щодо повернення об'єкту лізингу не була виконана відповідачем. Абзацом 2 п. 6.17. Загальних умов передбачено, що сторони погоджуються, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу. Кредитор свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором виконав повністю, натомість останнім було порушено порядок погашення боргу за даним договором. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачем було порушено порядок виконання умов за договором, заборгованість відповідача станом на 16.12.2016 р. становить 219 800,36 грн., в т.ч. 101 569 грн. 48 коп. - сума заборгованості по Лізинговим платежам; 5 590 грн. 77 коп. - сума 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання Відповідача по відшкодуванню лізингових платежів; 95 171 грн. 36 коп. - сума заборгованості по платежам в порядку п. 6.17. Контакту; 1 532 грн. 85 коп. - сума 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання Відповідача по відшкодуванню платежів в порядку п. 6.17. Контакту; 6 136 грн. 53 коп. - сума інфляційних втрат; 3 799 грн. 37 коп. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання. Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону та умовам договору. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду у встановлений законом строк позовної давності. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано належних доказів у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо внесення лізингових платежів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у частині стягнення заборгованості у вказаному в позові розміру за зазначеним вище договором про фінансовий лізинг. Відповідно до ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу як витрати, пов'язані з розглядом справи, відносяться до судових витрат. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається, позивачем оформлено заявку від 15.12.2016 на надання юридичних послуг № 95 до договору про надання юридичних послуг від 26.05.2015 з ТОВ «КПД Консалтинг», якою сторони погодили обсяг послуг, строк їх надання, результати та платежі за послуги щодо забезпечення належного представництва інтересів Замовника у відповідних судах по справі за позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" до [PERSON] Відповідно до акту № 1 від 19.12.2016 р. про надані послуги до заявки № 95 сторони погодили, що позивачу були надані визначені вищевказаною заявкою юридичні послуги, вартість яких становить 6 000,0 грн. Між тим, позивачем не надано суду відповідного бухгалтерського документу на підтвердження сплати даної суми ТОВ «КПД Консалтинг» (копія платіжного доручення, в якому зазначається дата оплати, призначення та підстава платежу (№ виставленого рахунку), його отримувач). Суд не приймає до уваги на підтвердження оплати витрат на правову допомогу надану позивачем виписку по рахунку позивачем ТОВ «КПД Консалтинг» за 21.12.2016 р., оскільки позивачем не підтверджено здійснення оплати даному Товариству саме 21.12.2016 р., з даної виписки вбачається, що підставами здійснення перерахування ТОВ "Порше Лізинг Україна" були послуги згідно різних номерів рахунків від 12.12.2016 р. та 15.12.2016 р. При цьому акт між позивачем, як замовником, та ТОВ «КПД Консалтинг», як виконавцем, датований 19.12.2016 р. Враховуючи викладене, з урахуванням і того, що суду не надано доказів на підтвердження кількості затрачених годин роботи, пов'язаної із наданням правової допомоги позивачу, відсутні правові підстави для стягненню даної суми як судових витрат позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3 297,02 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.11, 12, 525-527, 530, 549, 610-612, 625, 627, 629 ЦК України, ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг»,

Outcome: approved