Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем укладено договір №2506600341-037704 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченої ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. На виконання даного договору, на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» 29.08.2018 було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000 грн., яку він зобов`язався повернути не пізніше 23.00 години 28 вересня 2018 року. Строк дії, на який надається позика за цим договором, становить 31 днів. За умовами договору сума процентів за 31 день користування позикою становить 1091.10 грн. Проценти за користування позикою становлять 2 % за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за договором - 2% (60,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики. Таким чином, як зазначається позивачем при зверненні до суду, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період, визначений договором, склала 4091.10 грн. На переконання позивача, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не повернувши позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 15 січня 2019 року виникла заборгованість у сумі 20441,10 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7631,10 грн., пеня - 9810,00 грн. 15 січня 2019 року між позикодавцем та ТОВ "ФК "Преміум Актив" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором, укладеним з [PERSON] . Посилаючись у позові на те, що заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена, у позові заявлено вимогу про стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2506600341-037704 від 29.08.2018 у розмірі 20441,10 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, 29.08.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем укладено договір №2506600341-037704 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій. На виконання даного договору на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 ТОВ «Фінансова компанія є гроші» 29.08.2018 було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000 грн., яку він зобов`язався повернути не пізніше 23.00 години 28 вересня 2018 року. Строк дії, на який надається позика за цим договором, становить 31 день. За умовами договору сума процентів за 31 день користування позикою становить 1091.00 грн. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за договором - 2% (60,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період визначений договором, склала 4091.10 грн. Відповідач порушив грошове зобов`язання, не повернувши позику у встановлений строк, у зв`язку з чим, станом на 15 січня 2019 року виникла заборгованість у сумі 20441,10 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7631,10 грн., пеня - 9810,00 грн. 15 січня 2019 року між позикодавцем та ТОВ "ФК "Преміум Актив" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором, укладеним з [PERSON] . Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору), що підтверджується Договором №2506600341-037704 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 29.08.2018, графіком розрахунків до Договору, розрахунком заборгованості станом на 15.01.2019, платіжним дорученням №6733 від 29.08.2018 щодо перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 4000 грн., повідомленням про видачу займу. Розв`язуючи позовні вимоги, суд керується наступним. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). В силу ст. 516 вказаного Кодексу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як передбачено ч. 2 ст. 517 Цивільного кодексу України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У відповідності до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора. Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved