Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Адвокат Марціновська, звернувшись в інтересах [PERSON] із заявою про перегляд рішення Коломийського міськрайонного Івано-Франківської області від 22 серпня 2018 року у справі № 346/5721/17 за нововиявленими обставинами, посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року, частково задоволено позов її довірителя до Коломийської міської ради та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 61,5 кв. м, з господарськими спорудами: сарай, огорожа, криниця, помийна яма, вимощення, вбиральня, що знаходяться за адресою: вул [ADDRESS] Старицького [ADDRESS] Івано [ADDRESS] Франківської [ADDRESS] , а в решті позову відмовлено. З метою державної реєстрації прав на нерухоме майно позивач звернувся до реєстратора, однак не зміг зареєструвати право власності на будинковолодіння через те, що загальна площа житлового будинку згідно даних технічного паспорта і загальна площа, на яку визнано право власності за рішенням суду не співпадали. Для з"ясування причин розбіжностей, позивач звернувся до Коломийського МБТІ, де із інвентарної справи дізнався, що загальна площа будинку збільшилась за рахунок здійсненої добудови приміщень котельні та ванни і демонтажу печей, про що було внесено доповнення до технічного паспорта. Вказані зміни були здійснені спадкодавцем, однак не зареєстровані ним належним чином. Дане рішення набрало законної сили. Заявник вважає, що зазначені обставини є нововиявленими, у звязку із чим рішення від 22 серпня 2018 року повинно бути скасоване. Виходячи із вказаного просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове, яким визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 45,4 кв.м., допоміжною площею 24,2 кв.м., в генплані літера "А", прибудову - літера "А1" з господарськими спорудами : сарай літера "Б", вбиральня літера "В", огорожа № 1-2, вимощення І-ІІ, помийна яма ІІІ, криниця № 3, що знаходяться за адресою : вул. Старицького, 9 в [ADDRESS] . Заяву мотивував тим, що у вказаній справі існують істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи. В судове засідання адвокат Марціновська та позивач [PERSON] не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсуиності, зщаявлені вимоги підтримали. Представник відповідача та тртетьої особи не прибули у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши подану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено матеріалами справи, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до Коломийської міської ради, третя особа : Коломийська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за законом задоволено частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 61,5 кв. м, з господарськими спорудами: сарай, огорожа, криниця, помийна яма, вимощення, вбиральня, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а в решті позову відмовлено (а.с. 117-118). Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Згідно п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. За положеннями ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Так, своїм рішенням від 22 серпня 2018 року Коломийський міськрайонний суд частково задовольнив позов [PERSON] та визнав за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 61,5 кв. м, з господарськими спорудами: сарай, огорожа, криниця, помийна яма, вимощення, вбиральня, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Даним рішенням суду було відмовлено позивачу у визнанні права власності на прибудову, здійснену спадкодавцем до житлового будинку, так як така не була зареєстрована за ним на час відкриття спадщини. Рішення набрало законної сили. З метою державної реєстрації прав на нерухоме майно [PERSON] звернувся до реєстратора, однак не зміг зареєструвати право власності на будинковолодіння через те, що загальна площа житлового будинку згідно даних технічного паспорта і загальна площа, на яку визнано право власності за рішенням суду не співпадали. Із інвентарної справи Коломийського МБТІ встановлено, що прибудова до житлового будинку, позначеного літерою "А", зазначена в технічному паспорті літерою "А1", а саме : приміщення 1-8 - котельня площею 2,2 кв.м. і приміщення 1-9 - вання площею 4,2 кв.м. була здійснена [PERSON] у 1979 році. У відповідності до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом будинків, господарських будівель і споруд та прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, техінвентаризатором Коломийського МБТІ внесено доповнення до технічного паспорта та уточнено загальну площу житлового будинку без прибудови, яка на час його складання становила 63,2 кв.м., а не 61, 5 кв.м., оскільки збільшилась за рахунок демонтажу печей. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Тобто на час ухвалення судового рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 13 червня 2016 року кредитні договори, на підставі яких стягнута заборгованість, є недійсними, що виключає задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року). А відтак, наявність обставин, які встановлені при вивченні інвентарної справи в Коломийському МБТІ не були відомі заявнику, а також суду під час розгляду справи, є істотними для справи обставинами, які, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, дають підстави для перегляду рішення суду від 22 серпня 2018 року, у зв"язку із нововиявленими обставинами. На підставі наведеного та

Outcome: approved