Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В позові вказано, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 07/12/2006 р. затверджено положення про пайову участь замовників будівництва у формуванні цільового фонду соціально-економічного розвитку міста. 03/07/2009 р. сторони уклали договір №60 про пайову участь забудовника у розвитку соціальної інфраструктури міста, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплатити пайовий внесок у строк та розмірі, що визначені договором. 11/03/2001 р. між сторонами було укладено договір №56 про сплату пайового внеску. Відповідно до п. 3.2 договору замовник сплачує пайовий внесок в сумі 60216,04 гривень, відповідно до графіку. На підставі заяви відповідача від 24/06/2011 р. укладено договір про відстрочення оплати пайового внеску та укладено додаткову угоду до договору № 56 від 14/07/2011 р. про відстрочку сплати внеску, передбаченого в договорі від 11/03/2011 р. до 01/01/2012 р. В наступному відповідач надіслав позивачу лист, в якому вказав, що договір укладений помилково, оскільки він не здійснив будівництво на земельній ділянці, а провів переобладнання. Позивач просив суд стягнути заборгованість зі сплати пайового внеску в примусовому порядку. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Представник відповідача неодноразово подавав суду заяви про відкладення судового розгляду. Відповідач належни чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже відповідач реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування щодо спростування позову. 28/12/2014 р. відповідач повідомив позивача про те, що не має наміру виконувати раніше прийняті ним зобов`язання про сплату пайового внеску, в якій також вказав, що ним вже здійснено реконструкцію, на яку ним було отримано дозвіл і у зв`язку з якою ним було укладено договір про пайову участь. При цьому заперечення відповідач щодо спільної участі у створенні квартир не спростовують цього позову, оскільки дозвільна документація була оформлена на нього, а питання переобладнання не входять до предмету доказування в цьому спорі, оскільки обов`язок сплати пайового внеску законом передбачено здійснити до початку будівельних робіт. Будь-яких заперечень щодо спільної участі інших осіб відповідач не повідомляв позивачу на стадії затвердження дозвільної документації, а також під час укладення договору про пайову участь. Отже зазначені заперечення не стосуються предмету спору та надані відповідачем для уникнення від виконання його обов`язку за договором про пайову участь. Судом встановлено наступні обставини. 11/03/2011 р. позивач та відповідач уклали договір про пайову участь замовника будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, відповідно до п. 2.1 . якого відповідач зобов`язався сплатити пайовий внесок у розмірі та строк, визначені в договорі. В п. 3.2. зазначеного договору вказано, що розмір пайового внеску становить 60216,04 гривень, який підлягає сплаті за визначеним сторонами графіком. Відповідно до розрахунку до договору про пайову участь забудовника будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста сторони погодили суму пайового внеску, який становить 60216,04 гривень. 14/07/2011 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору № 56 ,відповідно до якої виконком погодив відповідачу відстрочення платежу про пайову участь №56 від 11/03/211 р. до 01/01/2012 р. на всю суму 60216,04 гривень. 24/06/2011 відповідач подав позивачу заяву з проханням відстрочити сплату спірного пайового внеску. 03/07/2009 р. сторони уклали договір №60, відповідно до п. 2.1. якого відповідач зобов`язався сплатити пайовий внесок, який відповідно до п. 3.1. встановлено в сумі 69626,52 гривень. 17/11/2009 р. рішенням Івано-Франківської міської ради відповідачу надано дозвіл на переобладнання нежитлових приміщень з надбудовою 7 поверху, надбудову 8 поверху та прибудовою панорамного ліфту по вул. Саєвича, 5А. 09/09/2009 р. сторони уклали договір №60, відповідно до якого виконком погодив відстрочення платежу спірного пайового внеску в сумі 6962,65 гривень до 01/01/2012 р. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В п. 1 ст. 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Сторони уклали договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача грошові кошти в якості пайової участі в розвитку соціальної інфраструктури на суму 60216,04 гривень. Відповідач прийняв зобов`язання про сплату грошових коштів до 01/01/2012 р. Необхідно зазначити, що в ст. 23 Закону України "Про планування і забудову територій" в редакції на момент виникнення зобов`язання було передбачено, що забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств. Інші докази та аргументи сторін не спростовують висновки суду, зазначені в цьому судовому рішенні. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved