Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач ПАТ Банк "ТРАСТ" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №R091.001-ТЕК.0018744 від 21.09.2012 року та кредитним договором №R091.0036758 від 15.10.2013 року на загальну суму 22582,23 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача Юрченко В.А. надав суду клопотання (а.с.49, 50, 59, 69), про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, і пояснив, що він дійсно отримував в кредит гроші у позивача. Кредитні зобов'язання він спочатку виконував належним чином, але згодом у нього виникла заборгованість перед банком. Також відповідач підтвердив, що розрахунки банку відповідають дійсності. Крім того [PERSON] надав суду письмові пояснення (а.с.65) щодо заявлених позовних вимог. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - прокурор прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя Прасова Л.О. в судовому засіданні пояснила, що оскільки відповідач [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, вона також не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача та третьої особи, перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 21 вересня 2012 року та 15 жовтня 2013 року [PERSON] (а.с.7-9, 23-25) звернувся до ПАТ Банк "ТРАСТ" із заявами про надання кредитів на споживчі цілі (а.с.17, 31), та заповнив заяви-анкети позичальника (а.с.11, 26). За вказаними пропозиціями банк уклав з відповідачем кредитний договір №R091.001-ТЕК.0018744 від 21 вересня 2012 року на суму 15179 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,49% річних та 1,47% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців та кредитний договір №R091.0036758 від 15 жовтня 2013 року на суму 8122 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та 1,45% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців. При цьому, за кожним кредитним договором [PERSON] були вручені: пам'ятка клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк "ТРАСТ" (а.с.10, 27), попередній розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної про центової ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (а.с.12, 28), умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (а.с.13-16, 29-30), графік платежів, із зазначенням загальної суми переплати (а.с.18, 32), розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної про центової ставки. [PERSON] власноруч підписав усі вищевказані документи, та тим самим погодився з умовами надання кредиту, встановленими банком, та зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування та сплачувати комісії на умовах, передбачених договором, що також не заперечується відповідачем. Після цього ПАТ Банк "ТРАСТ" виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, та видав [PERSON] грошові кошти в сумі 15179 гривень (а.с.21), та в сумі 8122 гривні (а.с.35). [PERSON], починаючи з лютого 2012 року перестав належним чином виконувати свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим, станом на 25 вересня 2014 року: - за кредитним договором №R091.001-ТЕК.0018744 утворилась заборгованість на загальну суму 13632,02 гривень (заборгованість за кредитом - 9102,22 гривень, відсотки - 597,35 гривень, комісія - 1878,61 гривень, пеня - 2053,84 гривень) (а.с.39); - за кредитним договором №R091.0036758 утворилась заборгованість на загальну суму 8950,21 гривень (заборгованість за кредитом - 7446,26 гривень, відсотки - 0,42 гривень, комісія - 873,78 гривень, пеня - 629,75 гривень) (а.с.40). У зв'язку з порушенням зобов'язань позичальника, банк письмово звертався до [PERSON] з вимогами про дострокове погашення кредитів та інших нарахувань за ними (а.с.36, 37, 38), але спір в досудовому порядку урегульовано не було. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вказує стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, оскільки внаслідок неналежного виконання зобов'язань, починаючи з лютого 2012 року [PERSON], порушив визначений кредитним договором №R091.001-ТЕК.0018744 від 21 вересня 2012 року та кредитним договором №R091.0036758 від 15 жовтня 2013 року строк і порядок виплати суми кредиту, а також загальні вимоги до виконання зобов'язань, визначені діючим цивільним законодавством, вимоги позивача про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved