Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що 16.05.1981 року вона, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] останній помер. На момент смерті її чоловіка вона була непрацездатною особою, отримувала пенсію за віком, та перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія її чоловіка, яка майже в чотири рази більше, за її. Після смерті чоловіка вона набула право на отримання пенсії за втратою годувальника, та звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак, рішенням № 842019 від 21 вересня 2020 року їй було відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на тій підставі, що вона не надала довідку, яка б засвідчила факт перебування на утриманні померлого годувальник або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Заявник зазначила, що протягом спільного життя зі [PERSON] вони мешкали у м. Горлівка Донецької області, де вели спільне господарство та спільний побут, а у 2014 році, у зв`язку із військовим конфліктом на сході України, були вимушені переїхати до м. Харкова, де проживали разом до смерті чоловіка у квартирі їх доньки - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Зважаючи на необхідність економії коштів на комунальні послуги, заявника з чоловіком у довідках внутрішньо-переміщених осіб було зареєстровано за різними адресами: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а чоловіка - за адресою: [ADDRESS] - друга квартира дочки, в якій остання мешкає зі своєю родиною. Однак, на теперішній час вона не може отримати довідку про те, що знаходилась на утриманні [PERSON] або отримувала від померлого допомогу, яка була постійним та основним джерелом засобів для існування, тому і змушена звернутися до суду з даною заявою. До суду надійшла заява заявника про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання доводів заяви. Представник заінтересованої особи - Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 16.05.1981 р., 16 травня 1981 року заявник [PERSON] , уклала шлюб зі [PERSON] . Їх шлюб було зареєстровано у Палаці одруження м. Горлівка Донецької області. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2020 р. - [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті [PERSON] була непрацездатною особою, отримувала пенсію за віком, та перебувала на утриманні у чоловіка, так як основним джерелом існування сім`ї була пенсія чоловіка. Рішенням № 8422019 від 21 вересня 2020 року [PERSON] було відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на тій підставі, що вона не надала довідку, яка б засвідчила факт перебування на утриманні померлого годувальника або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). Заявник та її померлий чоловік [PERSON] до часу його смерті, мешкали разом до квітня 2014 року у [ADDRESS] , про що свідчать довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 6328058056 від 12.12.2014 року видана [PERSON] , та довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 6328000793 від 05.11.2014 року видана [PERSON] . З часу переїзду до м. Харкова, заявник та її чоловік, мешкали за місцем реєстрації заявника, як внутрішньо-переміщеної особи, за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору на організацію та проведення поховання № 014694 від 07.09.2020 та Акту прийому-передачі виконаних робіт до даного договору, вбачається, що [PERSON] сплатила за послуги, пов`язані із поховання чоловіка суму у розмірі 6500 грн. Відповідно до трудової книжки, [PERSON] 30.09.2010 року звільнена з останнього місця роботи, у зв`язку із виходом на пенсію. Згідно довідки виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області, розмір пенсії [PERSON] станом на вересень 2020 року становить 3683,02 грн. Як вбачається із виписки, виданої АТ «Державним ощадним банком України» по картковому рахунку [PERSON] , розмір пенсії останнього становить 20 531,93 грн. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 319 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться, зокрема, дружина, що досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, якщо вона, одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до снування; члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Отже, встановлення факту знаходження на утриманні та сумісного, постійного проживання має для [PERSON] , юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Приймаючи рішення по суті заяви, суд враховує усі вищезазначені обставини, на які посилається заявник, та які мають безпосереднє відношення до справи. Таким чином, оцінюючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що є підстави для визнання факту, що [PERSON] , [INFO] спільно проживала з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебувала на його утриманні до моменту смерті останнього - 05 вересня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved