Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт , що він [PERSON], [INFO], який народився в селі Рижівка Уманського району Черкаської області, постійно, безвиїзно, проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час. В обгрунтування заяви вказав, що він народився в селі Рижівка Уманського району Черкаської області. Приблизно у п'ятирічному віці разом з родиною переїхав до м. Кривого Рогу. У встановленому законом порядку отримав атестат, паспорт громадянина колишнього СРСР, які він втратив. Офіційно працював на Криворіж Міттал Стіл у 1984-1985 роках, але трудову книжку також втратив. Проживав та був зареєстрований в різний час по [ADDRESS]. З 1991 року і по теперішній час він нікуди не виїжджав за межі України. Заявник неодноразово був судимий , останній раз відбував покарання у Софіївській ВК 45, що підтверджується повідомленням начальника колонії від 17.07.2014 року. Однак жодних вироків, довідок про звільнення у заявника немає, і отримати самостійно він їх не може за станом здоров'я. Він втратив паспорт радянського зразка, а новий паспорт зразка громадянина України не оформив, тому з документами у нього проблеми. В зв'язку з чим він неодноразово звертався до відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області. На звернення відреагував Криворізький РС ГУДМС України в Дніпропетровській області. Та надав довідку, що згідно наданої інформації особу заявника встановлено, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави. Факт постійного проживання на території України, можуть підтвердити довідки про судимість, але у заявника їх немає, тому він просить їх витребувати. Встановити факт постійного проживання на території України необхідно заявникові для того, щоб отримати паспорт громадянина України та оформити пенсію по інвалідності. В судовому засіданні заявник [PERSON], дав пояснення відповідно його заяви, вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні представник зацікавленої особи - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Милка Л.М. не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно довідки Уманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] народився в селі Рижівка Уманського району Черкаської області, [INFO], свідоцтво про народження було видано 09 квітня 1957 року Рижавською сільською радою Уманського району Черкаської області. Мати заявника [PERSON], новонароджена дитина спочатку була записана по матері як [PERSON] , а потім змінено прізвище матері на Желвітська і дитини [PERSON]. Згідно довідки Управління технічного забезпечення Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2016 року № 15/2265 [PERSON] був засуджений та відбував покарання за вироками судів: - 15.10.1987 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, 25.02.2000 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 140 ч. 2 КК УССР позбавлення волі до 2 років, арештований 27.07.1987 року Інгулецьким РВ ВС м. Кривого Рогу , звільнений 19.10.1989 року Божковська ВК Полтавської області № 16. - 19.11.1990 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК УССР, арештований 10.09.1990 року арештований Дзержинським РВ ВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився 18.02.1994 року з Дніпропетровької ВК № 89 та вибув до м. Кривого Рогу. - 25.02.2000 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 140 ч. 2 КК УССР, запобіжний захід підписка про невиїзд від 22.11.1999 року, покарання штраф 680 грн. - 06.06.2000 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 81 ч. 3, 89 ч. 1, 42 ч. 1 КК України, позбавлення волі на три роки 6 місяців, арештований 10.04.2000 року звільнився 30.05.2003 року з Дніпропетровської ВК № 133, де відбував покарання. - 02.10.2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, за ст. 263 ч. 2, 76 КК України обмеження волі на 2 роки, испитовий строк 1 рік, запобіжний захід підписка про невиїзд , обраний Дніпровським РВ ВС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обасті. - 02.12.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ст. 263 ч. 1 КК України 2001 рік, позбавлення волі на 2 роки з іспитовим строком, за ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу направлений до місць позбавлення волі за вказаним вироком, арештований 09.01.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відбував покарання в Солонянській ВК № 21 Дніпропетровської області, останній раз він прибув 15.07.2014 року до Софіївської ВК № 45 Дніпропетровської області з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області, де відбував покарання. Заявник неодноразово звертався до відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, з приводу втари документів. На звернення відреагував Криворізький РС ГУДМС України в Дніпропетровській області. Та надав довідку від 11.05.2016 року №1245/1417, що згідно наданої інформації особу заявника встановлено, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Зокрема п.1 ч.1 ст.3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України " Про громадянство" від 18.01.2001 року, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст.1 цього Закону визначає поняття "безперервне проживання на території України" та " проживання на території України на законних підставах": - безперервне проживання на території України - проживання особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; - проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітки про постійну чи тимчасову прописку на території України, або мають посвітку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Таким чином, на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і до моменту звернення до суду з цією заявою, [PERSON], [INFO], постійно проживав та проживає на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для того, щоб отримати паспорт громадянина України та оформити пенсію по інвалідності. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання заявника на 24 серпня 1991 року на території України.

Outcome: approved