Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Заявник зазначив про те, що 07.08.2014 року Приазовським районним судом винесене рішення у справі №2/325/34/2014р. за позовом [PERSON] до сільськогосподарського виробничого кооперативу (СВК) "Агрофірма "Україна" про стягнення вартості паю, позов задоволений частково і стягнено із відповідача на користь позивача вартість паю 613289, 30 гривень та судові витрати в розмірі 3897, 60 гривень. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року змінено рішення першої інстанції в частині стягнення судових витрат - стягнено 3775,80 гривень. Підставами для розстрочення і відстрочення виконання рішення представник СВК вказує: складне фінансове становище боржника, яке зумовлене форс-мажорними обставинами, згідно висновку Торгово-промислової палати України від 09.09.2014 року, наявністю кредитних зобов'язань за договором від 29.09.2014р. і зобов'язань зі сплати податків, заробітної плати працівникам та інших. Посилаючись на вимоги ст.373 ЦПК України та Закон України "Про виконавче провадження" боржник просить відстрочити виконання Приазовського районного суду Запорізької області від 07.08.2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року про стягнення з СВК "Агрофірми "Україна" на користь [PERSON] 617065,10 гривень до вересня 2015 року та розстрочити на 60 місяців рівними частинами по 10284,42 грн. В судовому засіданні представник СВК Дерев'янко І.О. підтримала вимоги про відстрочку і розстрочку рішення з підстав і за обставин, зазначених в заяві. Окрім того, пояснила, що одночасна виплата стягненої судом суми приведе до банкрутства СВК, так як за вказаними обставинами в минулому році кооператив не отримав прибутків, вважає, що при наявності врожаю восени цього року боржник зможе виплатити стягнену судом суму боргу, тому просить відстрочити та розстрочити виконання рішення на умовах вказаних в заяві і доданому графіку. Представник стягувача [PERSON] заперечує проти надання відстрочки і розстрочки боржнику, вказав що заява СВК "Агрофірми "Україна" є безпідставною, та необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Він вважає, що вказані в заяві обставини про складне фінансове становище боржника, відсутність прибутку не можуть бути підставою для відстрочки і розстрочки виконання рішення, згідно ст. 373 ЦПК України; стороною не надані докази об'єктивної неможливості виконати рішення суду у цій справі, або ж наявності обставин, з якими закон пов'язує можливість розстрочки виконання рішення суду; з висновку Торгово-промислової палати України від 09.09.2014 року про форс-мажорні обставини вбачається про загибель на 418 га соняшника, але доказів пошкодження чи загибелі сільськогосподарських культур на інших орендованих боржником земельних ділянках не надано; наявність кредитних та інших зобов'язань також не є підставою для задоволення вимог, так як це є виключно питаннями господарської діяльності та комерційних ризиків підприємства і наявність інших боргових зобов'язань не є такими обставинами, що об'єктивно унеможливлює виконання рішення; СВК крім вирощування сільськогосподарських культур займається іншими видами діяльності (вирощуванням гусей), має основні засоби (нерухомість, транспортні засоби), на які може бути накладене стягнення; [PERSON] на рівні з іншими стягувачами, згідно ст.3 ЦПК має право на реальний захист свого, порушеного ще в 2010 році, цивільного права. Представник відділу Державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не прибув, головний державний виконавець Воронцова О.В. надала заперечення на заяву, в якій вказала про відсутність підстав для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, враховуючи встановлені законом строки для здійснення виконавчого провадження - протягом шести місяців з дня відкриття провадження, а також те, що у відкритому 03.04.2015 року виконавчому провадженні накладений арешт на все майно боржника. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення заявлених вимог. Судом встановлено, що 07.08.2014 року у справі №2/325/34/2014р. за позовом [PERSON] до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Агрофірма "Україна" про стягнення вартості паю Приазовським районним судом ухвалене рішення, яким позов задоволений частково і стягнено з відповідача на користь позивача вартість паю 613289, 30 гривень та судові витрати в розмірі 3897, 60 гривень. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року, яке набрало законної сили, змінено рішення першої інстанції в частині стягнення судових витрат - стягнено 3775,80 гривень. За виконавчим листом № 325/58/14-ц, виданим 30.03.2015 року Приазовським районним судом про стягнення з СВК "Агрофірми "Україна" на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 617065,10 гривень, 03.04.2015 року відкрите виконавче провадження № 47082830. Згідно з частиною п'ятою статті 124 Конституції України та статтею 14 ЦПК України судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України і виконується в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 373 ЦПК України відстрочка, розстрочка виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання надається за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). За заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Аналогічне положення міститься у ч.1 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження". Слід звернути увагу на те, що законом чітко визначено, що відстрочка, розстрочка, виконання рішення є не обов'язком суду, а лише можливістю в судовому порядку у виняткових випадках здійснити відстрочку, розстрочку виконання рішення, як того вимагає заявник. Суд у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (зокрема - це хвороба боржника або членів його сім'ї), проте такі обставини мають наступити саме в процесі виконання судового рішення, оскільки розділ VI ЦПК України (в склад якого входить стаття 373) носить назву «Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". Зі змісту правових норм даного розділу вбачається, що будь-які обставини, які утруднюють виконання рішення мають настати саме в процесі виконання рішення. Проте, як вбачається з матеріалів справи: висновку Торгово-промислової палати України від 09.09.2014 року про форс-мажорні обставини, договору про надання траншу від 26.09.2014 року обставини, зазначені заявником в обґрунтування вимог, вже існували в період винесення кінцевого рішення апеляційним судом 15.10.2014 року. Суд наголошує, що перш за все, закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні докази про наявність у боржника виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення суду. Обставини, на які посилався заявник, а саме: складний фінансовий стан (відсутність прибутку в 2014 році, пошкодження і загибель сільськогосподарських культур на площах СВК (418 га) не мають характер особливих або виняткових обставин, тому не можуть бути достатньою підставою для відстрочки і розстрочки виконання рішення суду відповідно до приписів ст.373 ЦПК України. Відповідно до звіту про фінансові результати СВК за 2014 рік і баланс станом на 31.12.2014 року, виробничий кооператив мав чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в розмірі 2692 тис.грн., а також основних засобів на суму 1720тис.грн. Державним виконавцем, згідно постанов про арешт майна боржника від 03.04.2015 року і шести постанов про арешт коштів боржника від 09.04.2015р., вжиті заходи передбачені законом для виконання рішення суду, що є підставою для проведення інших виконавчих дій для примусового виконання рішення протягом шести місяців, як визначено ч.2ст.30 Закону України "Про виконавче провадження". Встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок про наявність можливості виконання рішення суду, а названа представником боржника обставина про можливе банкрутство СВК у випадку одночасного стягнення суми боргу, не є підставою для задоволення заяви про відстрочку і розстрочку, так як носить характер припущення настання таких наслідків. Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Таким чином, задоволення заяви СВК про відстрочку виконання рішення суду не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України, та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду. На підставі викладеного слід відмовити в задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду.

Outcome: dismissed