Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач у березні 2016 року звернувся до суду з позовом, уточненим позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.244648.002 від 16.07.2014 року в розмірі 51\~114 грн. 01 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1\~378 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № ICKGMCUI.244648.002 від 16.07.2014 року, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 16\~700 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 48% річних, термін дії якого 36 місяців. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання: заборгованість не була сплачена в строк передбачений кредитним договором. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості, станом на 16.05.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.244648.002 від 16.07.2014 року становить 51\~114 грн. 01 коп., яка складається з наступного: поточна заборгованість за тілом кредиту 7\~922 грн. 05 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту 8741 грн. 37 коп., поточна заборгованість за процентами 539 грн. 06 коп., прострочена заборгованість за процентами 14 520 грн. 16 коп., прострочена за штрафами та пенею 19\~391 грн. 37 коп. Відповідно до заяви від 17.05.2016 року представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить вважає можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ICKGMCUI.244648.002. Відповідно до умов кредитного договору № ICKGMCUI.244648.002 від 16.07.2014 року, [PERSON] зобовязується, встановити кредитний ліміт у розмірі 16700,00 гривень на кредитну картку №5336860400004090, що є доступом до рахунку №26258000218409, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти у розмірі 48% річних за користування кредитом, термін дії кредиту 36 місяців. Відповідно до п.6 Заяви про приєднання до умов продукту « Кредитна картка» за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, [PERSON] нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Банк виконав умови кредитного договору, встановивши 16 липня 2014 року кредитний ліміт у розмірі 16700,00 гривен на рахунок № 26258000218409, однак [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № ICKGMCUI.244648.002 від 16.07.2014 року заборгованість станом на 16.05.2016 року склала 51\~114 грн. 01 коп., яка складається з наступного: поточна заборгованість за тілом кредиту 7\~922 грн. 05 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту 8741 грн. 37 коп., поточна заборгованість за процентами 539 грн. 06 коп., прострочена заборгованість за процентами 14 520 грн. 16 коп., прострочена за штрафами та пенею 19\~391 грн. 37 коп. При наявності простроченої заборгованості, [PERSON] направив на адресу відповідача вимогу сплати ( вих.№11698 від 16.12.2015 року), однак до даного часу борг не погашений. В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] РОЗВИТКУ» з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Розвитку" приступив п. Міхно Сергій Семенович терміном на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно. Відповідно до статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Натомість, згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи із вищевикладеного та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved