Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за оренду житла. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить гуртожиток по [ADDRESS]. На підставі листа підприємства [PERSON] було надано ліжко/місце в гуртожитку та укладено договір. Даним договором була встановлена плата за житло в розмірі 375 грн. У подальшому розмір оренди змінювався з врахуванням фактичної вартості комунальних послуг і на даний час становить 516 грн. За умовами договору відповідач зобов'язаний вносити щомісячно плату. У порушення вимог договору, відповідач здійснював оплату не в повному обсязі та нерегулярно, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 21 681 грн. Оскільки відповідач має сплатити дану суму з врахуванням індексу інфляції в розмірі 8068,76 грн. та три відсотки річних в розмірі 409,86 грн. Через звернення до суду позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 301,59 грн. та витрат на правову допомогу. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 30 159,62 грн., витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. У судове засідання представник позивача не з'явивсь. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 19 березня 2013 року між КЖКП «Агропромбудіндустрія» та ТОВ «Черемшина 2012» укладено акт приймання-передачі нежитлової будівлі по [ADDRESS] загальною площею 5811 кв.м. 06 квітня 2013 року ТОВ «Черемшина 2012» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення по [ADDRESS], розмір частки 1, загальна площа об'єкта 5811 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2090196 від 06 квітня 2013 року за ТОВ «Черемшина 2012» зареєстровано право власності на нежилі приміщення гуртожитку №2. 30 листопада 2012 року ПП «Крафт-2» надано гарантійний лист директору ТОВ «Черемшина-2012» щодо надання [PERSON] в оренду три ліжко-місця в гуртожитку [ADDRESS]. 01 грудня 2012 року між ТОВ «Черемшина 2012» та [PERSON] укладено договір № 524 на оренду ліжко-місць в гуртожитку згідно п. 1 якого в оренду передано кімнату № 524 гуртожитку [ADDRESS], ліжко-місце у кількості 3 л/м на строк з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року Сторонами погоджено п.4.4. цього Договору, яким передбачено, що орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати по розрахунковим книжкам не пізніше 15-го числа поточного місяця (наперед за 1 місяць) плату за оренду ліжко-місць, яка з 01 листопада 2012 року становить 375 грн. 01 жовтня 2013 року між ТОВ «Черемшина 2012» та [PERSON] укладено договір № 524 на оренду ліжко-місць в гуртожитку, пунктами 1, 3, 4 якого передбачено, що в оренду передано кімнату № 524 гуртожитку [ADDRESS], ліжко-місце у кількості 3 л/м з орендною платою у розмірі 425 грн за ліжко-місце/місяць. Згідно планового кошторису витрат на утримання гуртожитку по [ADDRESS] в ТОВ «Черемшина-2012» в IV кварталі 2013 році вартість оренди 1 ліжко-місця в місяць становить 425 грн. Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно ч. 1 ст. 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу Української РСР. Статтею 130 ЖК Української РСР визначено, що порядок користування жилою площею у гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно до п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, ( яке діяло на час виникнення та існування спірних правовідносин) громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Пунктом 39 цього ж «Положення …» передбачено, що плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. В силу ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, договором № 524 від 01 жовтня 2013 року, укладеного між сторонами, визначено термін дії договору з 01 жовтня 2013 року по 31 грудня 2014 року. ( Пункт 13 Договору) Пунктом 3 даного Договору сторонами погоджено орендну плату за користування житловим приміщення у розмірі 425 грн за ліжко-місце/місяць. Крім того сторони погодили, що зміни та доповнення до цього Договору вносяться за згодою сторін шляхом укладення Додаткової угоди в письмовій формі. (пункт 11 Договору). Аналогічна норма закріплена і в ст. 654 ЦК України. Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач у справі уклавши договір оренди ( найму) житлового приміщення кімнати №524 (що складається із 3 ліжко-місць) в гуртожитку по вулиці Червоноармійській, 5 в м. Вишневе, Київської області власником якого є позивач у справі ТОВ «Черемшина-2012» всупереч вимогам ст.ст. 810, 815 ч.3, 526, 530 ЦК України, п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208 не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов'язання передбачені п.4 Договору щодо своєчасної та повної оплати за користування орендованим житловим приміщенням та станом на час звернення до суду має перед позивачем заборгованість по оплаті. З наданого до суду розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Черемшина-2012» вбачається заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду із позовом 01 липня 2015 року становить 21 681 грн.. Разом з тим суд враховує, що сторони, укладаючи 01 жовтня 2013 року договір №524 про оренду ліжко-місць в пункті 3 погодили істотну умову договору - ціну оренди одного ліжко-місця в сумі 425 грн., що становить 1275 грн. за 3 ліжко-місця в місяць. Змін до вказаного пункту, щодо ціни позову, в письмовому порядку як визначено в пунктом 11 Договору та передбачено ст. 654 ЦК України, сторони не вносили з моменту укладення і до цього часу, тому суд вважає, що саме із вказаної ціни оренди повинна бути нарахована сума оплати за користування вказаним приміщенням, за виключенням плати за користування за травень, червень, липень, серпень, вересень 2014 року в якому позивач в добровільному порядку знизив плату за користування житлом до 1170 грн., а відповідач [PERSON] погоджувалась із вказаним зниженням. Таким чином сума нарахування за період з 01 березня 2014 року по 01 липня 2015 року становить: з січня 2014 року - по квітень 2014 року - 1275 грн., травень 2014 року 1170 грн., червень 2014 року - 1170 грн., липень 2014 року -1170 грн., серпень 2014 року - 1170 грн., вересень 2014 року - 1170 грн., жовтень 2014 року по 01 липня 2015 року по 1275 грн. за місяць. Разом до сплати становить 22 425 грн.. За вказаний період відповідачем було сплачено 2550 грн., що підтверджується і актом звіряння та наданим до суду розрахунком заборгованості, а тому сума яка підлягає сплаті відповідачем складає 19 875 грн. Ухвалюючи рішення у вказаній справі суд враховує правові позиції викладені в Постановах Верховного Суду України №6-6цс15 та № 6-231цс14 від 25 лютого 2015 року. Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не погоджується з доводами позивача про застосування до даної категорії справ положень ст. 625 ЦК України, оскільки стягнення з відповідача заборгованості за оренду житла не можуть вважаються простроченням виконання грошових зобов'язань перед кредитором за користування грошима. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того на користь позивача з відповідача підлягає стягненню і понесені ним витрати пов'язані з сплатою судового збору, оскільки вказані вимоги відповідають вимогам ст. 79 ч.2, 88 ЦПК України та підтверджені відповідними квитанціями відповідно до задоволених вимог. Не підлягають до задоволення позовні вимоги ТОВ «Черемшина -2012» в частині стягнення з відповідача витрат понесених на оплату правової допомоги, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до п. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, квитанція до касового прибуткового ордеру є належним документальним підтвердженням факту внесення грошових коштів у касу адвоката та сплати суми гонорару. В частині стягнення збільшеної вартості оплати за орендоване житлове приміщення , а також в частині стягнення витрат на оплату правової допомоги позовні вимоги ТОВ «Черемшина-2012» задоволенню не підлягають як не доведенні.

Outcome: partial