Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Жидачівська РДА Львівської області, як орган опіки та піклування, через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь закладу, де знаходиться син у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є матір"ю неповнолітнього [PERSON], який із дня свого народження виховується в інтернатних закладах, зокрема із серпня 2005 року в дитячому будинку "Мілус Єзу-Воїни Ісуса для хлопців". Відповідач [PERSON] останній раз відвідала сина за місцем перебуванння у дитячому будинку у 2007 році, а згідно із висновком органу опіки та піклування Шевченківської РДА Львівської міської ради, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], оскільки вона протягом тривалого часу не займається вихованням сина, не цікавиться його навчанням, життям та здоров"ям, а також не надає синові будь-якої матеріальної допомоги. Вказані обставини є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, просить стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 385,80 грн. на користь закладу, де знаходиться син до досягнення ним повноліття. Представник органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області Маркевич Л.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Прокурор Томашевська Н.Ю. в судовому засіданні вважала до доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина та стягнути аліменти на його утримання. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не направляла, а тому суд, за згодою представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що мати дитини - відповідач по справі, за період проживання на території м.Львова зарекомендувала себе з негативної сторони, тривалий час не працює, участі в вихованні дитини не приймає, не піклується про нього, матеріальну допомогу не надає. Відповідно до довідок дитячого будинку "Мілус Єзу-Воїни Ісуса для хлопців" [PERSON] перебуває у вказаному дитячому будинку із серпня 2005 року по даний час, а мати дитини останній раз відвідала сина у 2007 році.(а.с.6,7). Факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, підтверджується: висновком органу опіки та піклування - Шеченківської РДА Львівської міської ради від 22.05.2014 року (а.с.4), розпорядженням Личаківської РДА Львівської міської ради №1054 від 28.07.2005 року "Про дозвіл на продовження навчання в сиротинці "Мілус Єзу-Воїни Ісуса для хлопців" малолітнього [PERSON]. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно сина [PERSON] - не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому суд вьачає підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Такого подання до суду не надходило, тому суд вважає за доцільне передати неповнолітнього [PERSON], [INFO] під опіку органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області до встановлення піклування над ним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст.182 вказаного Кодексу передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України та ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно із п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги вищезазначені норми законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку по сплаті аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved