Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. 29 листопада 2013 року він звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом, яка була внесена до Спадкового реєстру та відкрита спадкова справа №55400926. Також йому було видано витяг про реєстрацію спадкової справи. На день смерті батько в зареєстрованому шлюбі не перебував, мав окрім нього ще двох дітей [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями майна померлого. 14 березня 2014 року він отримав від приватного нотаріуса [PERSON] інформаційну довідку із Спадкового реєстру, у якій вказано, що 17 лютого 2012 року Староіванівською сільською радою було посвідчено заповіт від імені його батька, номер у реєстрі нотаріальних дій 01, який зареєстровано у Спадковому реєстрі Охтирською державною нотаріальною конторою 04 грудня 2013 року №55422818. 09 квітня 2014 року він отримав письмову відповідь від приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON], у якій йому повідомлено про те, що на момент відкриття спадкової справи нотаріусом було здійснено відповідні перевірки у Спадковому реєстрі, зокрема, про наявність заповітів. В результаті таких перевірок інформації щодо посвідчення заповіту на момент відкриття спадкової справи станом на 29 листопада 2013 року не було. Після цього, 09 грудня 2013 року до нотаріуса надійшла заява від [PERSON] , яка діяла в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до цього заповіту його батько заповідав усе своє майно своєму синові [PERSON], [INFO]. Він вважає, що заповіт було посвідчено не уповноваженою на те особою представницького органу, яка не була наділена повноваженнями на вчинення нотаріальних дій, також даний заповіт не був внесений в день вчинення відповідної нотаріальної дії до Спадкового реєстру. Після цього , посадовими особами Охтирської районної державної нотаріальної контори майже через рік після вчинення самої нотаріальної дії, вже після смерті його батька, після відкриття спадкової справи 29 листопада 2013 року, не маючи статусу реєстратора для органів місцевого самоврядування, яким є виключно Держінформ'юст та його філії, протиправно вноситься 04 грудня 2013 року, у незаконний, на думку позивача, спосіб спірний заповіт до Спадкового реєстру. Просить встановити нікчемним правочин у вигляді заповіту, посвідченого секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] 17 лютого 2012 року, складений від імені [PERSON], який помер [INFO], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №01 та зареєстрований у Спадковому реєстрі Охтирською районною державною нотаріальною конторою 04 грудня 2013 року за №55422818. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та суду пояснив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. 29 листопада 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини , яка була внесена до Спадкового реєстру. На той час будь - яких відомостей про наявність заповіту не було. 14 березня 2013 року позивач отримав від приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] відомості про те, що 04 грудня 2013 року нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори було внесено в Спадковий реєстр відомості про посвідчення заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON]. Вважає, що в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретарем сільської ради було посвідчено заповіт, тобто особою, яка не є уповноваженою, так як не було відповідного рішення виконавчого комітету про покладення на нього обов'язку вчиняти нотаріальні дії. Крім того, було порушено вимоги щодо оформлення та посвідчення заповіту, а саме не було внесено відомості про посвідчення заповіту до Спадкового реєстру, хоча заява про реєстрацію заповіту повинна була бути подана в день складання документу,а відомості про посвідчення заповіту повинен був внести орган Держінформ'юст або його філії. Вважає, що не уповноваженим органом, а саме Охтирською районною державною нотаріальною конторою було внесено відомості про посвідчення заповіту. Представник Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області та виконавчого комітету Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON] позов визнав та суду пояснив,що 16 листопада 2010 року відбулася перша сесія Староіванівської сільської ради Охтирського району, було створено виконавчий комітет та винесено рішення про утворення виконавчого комітету сільської ради. Головою виконавчого комітету було обрано [PERSON] , який є одночасно і сільським головою, а секретарем виконавчого комітету було обрано [PERSON] , який є одночасно секретарем сільської ради. Обраний виконавчий комітет не переобирався і працює у своєму складі до цього часу. 16 листопада 2010 року рішенням сесії Староіванівської сільської ради Охтирського району, як представницького органу, було прийнято рішення про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря цього органу [PERSON] , який працює секретарем сільської ради. В свою чергу виконавчий комітет сільської ради на своїх засіданнях не приймав рішень щодо покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету. 17 лютого 2012 року до нього звернувся [PERSON] та попросив скласти заповіт, він йому порадив звернутися до нотаріуса, але [PERSON] наполіг на складанні заповіту, тому він, як секретар сільської ради , склав та посвідчив заповіт від імені [PERSON]. Підписаний заповіт було зареєстровано в реєстрі за №01. Під час посвідчення заповіту він діяв, як посадова особа представницького органу місцевого самоврядування Староіванівської сільської ради. Після посвідчення заповіту його реєстрація в Спадковому реєстрі не була здійснена ним, як секретарем сільської ради в день вчинення самої нотаріальної дії через те, що заповідач [PERSON] повідомив, що сам особисто поїде реєструвати свій заповіт до Філії Держінформ'юсту м. Суми. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті до сільської ради зателефонувала його колишня дружина [PERSON], яка запитала, чому заповіт, посвідчений 17 лютого 2012 року секретарем сільської ради [PERSON] від імені її колишнього чоловіка не було зареєстровано в Спадковому реєстрі. Тому він за проханням колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] особисто звернувся до Охтирської районної державної нотаріальної контори та попросив зареєструвати заповіт у Спадковому реєстрі. Після цього зазначений заповіт було зареєстровано у Спадковому реєстрі - 04 грудня 2013 року за №55422818. Представник третьої особи [PERSON] , - [PERSON] позов підтримала та пояснила, що вона, вважає, що заповіт повинен бути визнаний судом нікчемним з тих підстав, що він посвідчений не уповноваженою на те особою та не дотримано процедуру посвідчення заповітів, а саме не внесено відомості про посвідчення заповіту до Спадкового реєстру в установленому законом порядку. Відомості внесено до Спадкового реєстру Охтирською районною державною нотаріальною конторою , яка не має повноважень на це. В порушення вимог ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар Староіванівської сільської ради не мав права посвідчувати заповіт, так як не було відповідного рішення виконавчого комітету Староіванівської сільської ради про покладення обов'язків на секретаря сільської ради щодо вчинення нотаріальних дій. Третя особа [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , суду пояснила, що знайшла вдома заповіт від імені свого чоловіка, звернулась до нотаріуса, але їй сказали, що такого заповіту в Спадковому реєстрі не має. З [PERSON] вона проживала в шлюбі, в них є спільна дитина, потім вони шлюб розірвали, проживали окремо, а потім знову почали проживати разом. У 2012 році вона була позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON], але у 2013 році батьківські права вона поновила. Вона вважає, що позов безпідставний та просить відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] суду пояснив, що позов задоволенню не підлягає, так як заповіт складений та посвідчений секретарем сільської ради він вважає, законним, так як він посвідчений посадовою особою. Секретар сільської ради є членом виконкому сільської ради, тобто є уповноваженим органом, за рішенням ради він виконує функції органу місцевого самоврядування. Щодо невчасності внесення заповіту до Спадкового реєстру, то пропуск строку внесення заповіту до Спадкового реєстру не є підставою для визнання його нікчемним, так як порушення інструкції не може вплинути на волевиявлення особи. Представник третьої особи орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Зайцева Н. Г. суду пояснила, що [PERSON] була позбавлена батьківських прав. У 2013 році вона поновила свої батьківські права відносно до свого сина [PERSON] , але її колишній чоловік не бажав, щоб вона була законним представником неповнолітньої дитини. При вирішенні даної справи посилалася на розсуд суду. Представник третьої особи Охтирської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але надав суду листа, в якому просив справу розглядати без його участі. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 3 статті 1247 Цивільного кодексу України встановлює, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1251 Цивільного кодексу України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 37 Закону України від 2 вересня 1993 р. № 3425-XII «Про нотаріат», статей 38, 59 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та розділу І п. 1. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органами місцевого самоврядування (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 р. № 3306/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/20036), чинного на час вчинення правочину у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Згідно пп. 5 п. б ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Стаття 51 ч. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлює, що виконавчим органом сільської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 59 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Відповідно до ч. 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським головою. Відповідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», встановлює, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлює, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Судом встановлено факти та наступні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] (а. с. 10, 11, 37), що підтверджується копіями свідоцтв про народження. 17 лютого 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати і на яке за законом він буде мати право заповів [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчено секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №01 (а. с. 140). [INFO] [PERSON] помер у віці 57 років м. Охтирка Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). [PERSON] проживав та був прописаний в [ADDRESS], на день його смерті з ним проживав та був прописаний [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Староіванівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] (а. с. 138). 29 листопада 2013 року до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 129- 130). Після смерті [PERSON] станом на 29 листопада 2013 року у Спадковому реєстрі інформація щодо відкриття спадкової справи відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а. с. 136, 137) 04 грудня 2013 року до Охтирської районної державної нотаріальної контори звернувся секретар Староіванівської сільської ради [PERSON] з заявою про реєстрацію заповіту, в цей же день було внесено відомості про заповіт до Спадкового реєстру за №55422818 (а. с. 89-90), про що [PERSON] підтвердив в суді. 09 грудня 2013 року до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу [PERSON] звернулись [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 139). Судом встановлено, що на підставі рішення Староіванівської сільської ради першої сесії шостого скликання від 16 листопада 2010 року «Про обрання секретаря Староіванівської сільської ради» обрано секретарем сільської ради депутата виборчого округу №1 [PERSON] (а. с. 161). Рішенням Староіванівської сільської ради першої сесії шостого скликання від 16 листопада 2010 року «Про здійснення секретарем сільської ради повноважень секретаря виконавчого комітету сільської ради» вирішено покласти здійснення повноважень секретаря виконавчого комітету на секретаря ради [PERSON] (а. с. 162). Рішенням Староіванівської сільської ради першої сесії шостого скликання від 16 листопада 2010 року «Про затвердження відповідального за ведення нотаріальних дій» вирішено покласти обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON] (а. с. 163). На думку суду, рішенням сесії Староіванівської сільської ради від 16 листопада 2010 року покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря Староіванівської сільської ради [PERSON] з порушенням ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Це також підтверджується матеріалами перевірки Охтирської міжрайонної прокуратури за результатами якої внесено подання на адресу голови Староіванівської сільської ради про усунення порушень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а. с. 110-112). Про це також підтвердив у суді представник відповідачів. Рішенням Староіванівської сільської ради тридцять другої сесії шостого скликання від 11 липня 2014 року скасовано рішення першої сесії шостого скликання Староіванівської сільської ради від 16 листопада 2010 року «Про затвердження відповідального за ведення нотаріальних дій», як таке, що не відповідає чинному законодавству. Рекомендовано виконавчому комітету Староіванівської сільської ради прийняти рішення, яким призначити особу, відповідальну за ведення нотаріальних дій згідно чинного законодавства (а. с. 203). Частиною 4 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до розділу ІІІ пункту 1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органами місцевого самоврядування (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 р. № 3306/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/20036, відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Відповідно до пунктів 4, 10 порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року №491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі" державній реєстрації у Спадковому реєстрі підлягають заповіти і спадкові договори, посвідчені нотаріусами, консульськими установами України, посадовими та службовими особами, що зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України , статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", а також зміни до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів. Заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії. Згідно до вимог пунктів 1.6, 2.3, 2.6, 2.9 Положення про Спадковий реєстр затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1810/5 від 07 липня 2011 року передбачено, що Відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України , статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат" , спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру. Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання Держінформ'юсту або його філіям заяв за формою, наведеною в додатках 1-3, 9. Заяви за формою, наведеною в додатках 1-9 , подаються (надсилаються) Реєстратору у день вчинення відповідної нотаріальної дії. Реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у такі строки у день вчинення відповідної нотаріальної дії. Таким чином, заповіт від імені [PERSON], який було посвідчено 17 лютого 2012 року секретарем Староіванівської сільської ради не було внесено в день вчинення відповідної нотаріальної дії до Спадкового реєстру, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], це також підтверджується матеріалами справи. Після смерті [PERSON] майже через рік після вчинення нотаріальної дії, а саме 04 грудня 2013 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою за зверненням Староіванівської сільської ради після відкриття спадкової справи, яка відкрита 29 листопада 2013 року, в порушення вимог діючого законодавства, не маючи статусу реєстратора для органів місцевого самоврядування, яким є виключно Держінформ'юст та його філії, внесено до Спадкового реєстру. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд, дійшов висновку, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений 17 лютого 2012 року секретарем Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 01, складений особою, яка не мала на це права, тобто не уповноваженою на це законом особою, у зв'язку тим, що секретар Староіванівської сільської ради [PERSON] станом на 17 лютого 2012 року не мав права посвідчувати заповіти, вчиняти нотаріальні дії, у зв'язку відсутністю відповідного рішення Виконавчого комітету Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області про покладення на секретаря сільської ради [PERSON] обов'язку по вчиненню нотаріальних дій. Рішення Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 16.11.2010 року «Про затвердження відповідального за ведення нотаріальних дій», згідно із яким покладено обов'язки щодо вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON] , яке на даний час скасоване, а повноваження секретаря сільської ради рішенням виконавчого комітету не визначено, суд не може прийняти до уваги, у зв'язку з тим, що це суперечить діючому законодавству з вищевикладених підстав. Крім того, суд приходить до висновку, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, а саме не дотримана процедура реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі, так як відомості щодо його посвідчення здійснено всупереч вказаним положенням закону до Держінформ'юсту чи його філії не уповноваженою на те посадовою особою органу місцевого самоврядування, а Охтирською районною державною нотаріальною конторою, яка не має на це повноважень в даному випадку. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові, а також його представника в суді заслуговують на увагу, право позивача порушено, підлягає захисту, спірний заповіт складено з порушенням нормативно - правових актів, тому такий заповіт є нікчемним, який не породжує для сторін юридично - правових наслідків. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в даному випадку, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідачів на користь [PERSON] по 121, 8 грн. з кожного понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved