Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", яке з 21 травня 2018 року змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк" або Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2012 року в розмірі 116990 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 17 жовтня 2012 року Банк і [PERSON] (далі - Позичальник, Клієнт) уклали кредитний договір № б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобов'язань за цим договором не виконує, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за цим договором на загальну суму 116990 грн., з яких: 7043 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитом, 109946 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам. Представник позивача Ткач Я.О. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 17 жовтня 2012 року на підставі заяви-анкети Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів позивач АТ КБ "ПриватБанк" і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який згідно із умовами даного кредитного договору Банком було збільшено до 7900 грн. та у подальшому зменшено до 7050 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування Клієнта. Відповідач [PERSON] у заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердила, що її заява разом із Пам'яткою Клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. У п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що укладений сторонами договір про надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За змістом п. 1.1.2.7 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобов'язана слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.1.52 Умов і правил надання банківських послуг овердрафт - це короткостроковий кредит, який надається Банком Позичальникові у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу. Судом встановлено, що позивач АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2012 рокувиконало, надало відповідачу [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі, проте остання у порушення вимог закону та умов договору заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку не сплачує. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 грудня 2017 року внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2012 року відповідач має перед АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 116990 грн., з яких: 7043 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитом та 109946 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує зобов'язань за кредитним договором № б/н від 17 жовтня 2012 року, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у загальному розмірі 116990 грн. у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved