Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідно до умов Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 р. із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 р., №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 р., № 010/03-022/063-3 від 01.03.2010 р., № 010/03-022/063-4 від 11.11.2010 р., №010/03-022/063-5 від 29.12.2010 р., №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 р. та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 р., а також кредитних договорів, що були укладені в її рамках АТ Райффайзен Банк [PERSON] було встановлено ПП Лікос загальний ліміт кредитування у розмірі 930260,00 доларів США з яких, не відновлювальний Субліміт 531000,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 20 грудня 2012р., відновлювальний Субліміт - 2700000,00 грн. з кінцевим строком погашення до 22 квітня 2012 р. , у тому числі: - відповідно до Кредитного договору №010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до нього: №1 від 17.09.2008 року, №010/03-022/064-2 від 19.06.2009 р., №010/03-022/064-3 від 19.10.2009 р., № 010/03-022/064-4 від 01.03.2010 р., №010/03-022/064-5 від 11.11.2010р., №010/03-022/064-6 від 29.12.2010р., № 010/03-022/064-7 від 31.03.2011р., № 010/03- 302/064-8 від 30.01.2012 р. Приватному підприємству Лікос надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у сумі 824000,00 доларів США строком до 19.06.2009 року зі сплатою 12.0 % річних відповідно до графіку погашення заборгованості, за користування кредитними коштами на фінансування витрат пов'язаних з поточною діяльністю; - додатковою угодою №010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р. до вказаного вище кредитного договору було встановлено кінцевий строк погашення кредитних коштів до 22.04.2012 р. та плату за користування кредитом виходячи з фіксованої процентної ставки в розмірі з 31.03.2011 р. по 29.01.2012 р. - 17% річних, а починаючи з 30.01.2012 р. - 20% річних. У звязку з невиконанням ПП «Лікос» умов вищезазначеного кредитного договору щодо повернення кредитних коштів банк звернувся із позовною заявою до Дніпровського районного суду м.Херсона про солідарне стягнення з ПП «Лікос» та його поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 01.07.2012 року в сумі 543449,79 доларів США, що еквівалентно 4045605,29 гривень. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.06.2013 року позовні вимоги банку задоволені в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22.07.2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілення судових витрат, в іншій частині залишено без змін. 19.08.2013 року Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Херсонській області на виконання рішення суду від 03.06.2013 року відкрито виконавче провадження відносно ПП «Лікос». Крім цього позивач також зазначає, що 31.10.2013 року банк звернувся із позовною заявою до Дніпровського районного суду м.Херсона про солідарне стягнення з ПП «Лікос» та його поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором, яка утворилась по донарахованим відсоткам та пені станом на 25.10.2013 року в сумі 181992,81 доларів США, що еквівалентно 1454668,53 гривень. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.05.2014 року в задоволенні позову банку відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22.07.2014 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року рішення суду апеляційної інстанції від 22.07.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 17.03.2015 року Апеляційним судом Херсонської області винесено рішення, яким позовні вимоги банку задоволено частково стягнуто заборгованість за кредитним договором №010/03-022/064 від 27.06.2008 року за період з 01.07.2012 року по 20.12.2012 року в сумі 38022,33 доларів США, що еквівалентно 614357,00 гривень, а саме: проценти за кредитним договором в сумі 29268,20 доларів США, що еквівалентно 472910,22 гривень, пеню за прострочення тіла кредиту в сумі 8293,04 доларів США, що еквівалентно 133997,42 гривень, пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 461,09 доларів США, що еквівалентно 7450,21 гривень, в задоволенні щодо стягнення боргу за №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року відмовлено. Позивач також вказує, що станом на 25.05.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором №010/03-022/064 від 27.06.2008 року становить 763485,51 доларів США та штрафи за порушення п.п.10.2, 10.9 кредитного договору, п.п.5.2, 7.1, 7.2 Генеральної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 року в редакції додаткової угоди до неї №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 року в сумі 116282,50 гривень. Крім цього позивачем зазначено, що відповідно до умов Кредитного договору №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року із додатковою угодою до нього №010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р., Приватному підприємству Лікос надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у сумі 2700000,00 грн. строком до 24.03.2012 р. зі сплатою 17,0 % річних відповідно до графіку погашення заборгованості, за користування кредитними коштами на фінансування торгівлі Паливне мастильних матеріалів. Крім того станом на 25.05.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року в сумі 4732079,28 гривень. З метою забезпечення належного виконання ПП «Лікос» зобовязань за кредитними договорами між банком на [PERSON] був уклеєний договір іпотеки 01.07.2008 року відповідно до якого в заставу банку передано нерухоме майно - будівлі та споруди спортивно-розважального комплексу: літ.А загальною площею 3233,0 кв.м; офіс літ.В загальною площею 44,3 кв.м; топочна літ.Г загальною площею 11,5 кв.м; топочна літ.Е загальною площею 16,1 кв.м; навіс літ.Ж; навіс літ.З; навіс літ.И; огорожа №3, що знаходиться за адресо: м.Херсон, проспект Ушакова,1-а. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитних договорів, позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості: - за кредитним договором №010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до нього: №1 від 17.09.2008 року, №010/03-022/064-2 від 19.06.2009 року, №010/03-022/064-3 від 19.10.2009 року, №010/03-022/064-4 від 01.03.2010 року, №010/03-022/064-5 від 11.11.2010 року, №010/03-022/064-6 від 29.12.2010 року, №010/03- 022/064-7 від 31.03.2011 року, № 010/03-022/064-8 від 30.01.2012 року, що укладений в рамках Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 року, №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 року, №010/03-022/063-3 від 0l.03.2010 року, №010/03-022/063-4 від 11.11.2010 року, №010/03-022/063-5 від 29.12.2010 року, №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 року та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 року, в сумі 763485,51 доларів США та 116282,50 гривень, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 516 000,00 дол. США, заборгованості по відсотках в сумі 190890,10 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 38066,28 доларів США., пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 18529,13 доларів США, штраф за порушення п.п.10.2, 10.9 кредитного договору, п.п.5.2, 7.1, 7.2 Генеральної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 року в редакції додаткової угоди до неї №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 року - 116282,50 гривень; - за кредитним договором №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року із додатковою угодою до нього №010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 року, що укладений в рамках Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 року, №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 року, №010/03-022/063-3 від 01.03.2010 року, №010/03-022/063-4 від 11.11.2010 року, № 010/03-022/063-5 від 29.12.2010 року, №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 року та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 року, що утворилась за період з 01.07.2012 року по 25.10.2013 року в сумі 4732079,28 гривень, що складається із: заборгованості по кредиту з сумі 2700000,00 грн., заборгованості по відсотках в сумі 1667698,16 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 199180,33 гривень, пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 165200,79 гривень,- звернути стягнення на майно передане в іпотеку відповідно до договору іпотеки від 01.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3935, з додатковими угодами до нього №1 від 25.06.2009 року за реєстровим №1665, №2 від 01.03.2010 року за реєстровим №460, №3 від 11.11.2010 року за реєстровим №3288, №4 від 29.12.2010 року за реєстровим №3890, №5 від 31.03.2011 року за реєстровим №806, №6 від 29.04.2011 року за реєстровим №1301, за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди спортивно-розважального комплексу: літ.А, загальною площею 3233,0 кв.м, офіс літ.В, загальною площею 44,3 кв.м, топочна літ.Е, загальною площею 16,1 кв.м, навіс літ.Ж, навіс літ.З, навіс літ.И, огорожа №3 за адресою: м.Херсон, проспект Ушакова,1-а, розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2722 га, кадастровий номер земельної ділянки 6510136900:25:002:0040, що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.04.2011 року. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "[PERSON]" судовий збір у сумі 3654,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 р. із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 р., №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 р., № 010/03-022/063-3 від 01.03.2010 р., № 010/03-022/063-4 від 11.11.2010 р., №010/03-022/063-5 від 29.12.2010 р., №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 р. та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 р., а також кредитних договорів, що були укладені в її рамках АТ Райффайзен Банк [PERSON] було встановлено ПП Лікос загальний ліміт кредитування у розмірі 930260,00 доларів США з яких, не відновлювальний Субліміт 531000,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 20 грудня 2012р., відновлювальний Субліміт - 2700000,00 грн. з кінцевим строком погашення до 22 квітня 2012 р. , у тому числі: - відповідно до Кредитного договору №010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до нього: №1 від 17.09.2008 року, №010/03-022/064-2 від 19.06.2009 р., №010/03-022/064-3 від 19.10.2009 р., № 010/03-022/064-4 від 01.03.2010 р., №010/03-022/064-5 від 11.11.2010р., №010/03-022/064-6 від 29.12.2010р., № 010/03-022/064-7 від 31.03.2011р., № 010/03- 302/064-8 від 30.01.2012 р. Приватному підприємству Лікос надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у сумі 824000,00 доларів США строком до 19.06.2009 року зі сплатою 12.0 % річних відповідно до графіку погашення заборгованості, за користування кредитними коштами на фінансування витрат пов'язаних з поточною діяльністю; - додатковою угодою №010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р. до вказаного вище кредитного договору було встановлено кінцевий строк погашення кредитних коштів до 22.04.2012 р. та плату за користування кредитом виходячи з фіксованої процентної ставки в розмірі з 31.03.2011 р. по 29.01.2012 р. - 17% річних, а починаючи з 30.01.2012 року - 20% річних. Згідно заочного рішення №666/2422/13-ц від 03.06.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]» задоволено. Стягнено з Приватного підприємства Лікос та [PERSON] достроково та солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" в особі Херсонської обласної дирекції заборгованість по Кредитному договору №010/03-022/064 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до нього: № 1 від 17.09.2008 року, № 010/03-022/064-2 від 19.06.2009 року, № 010/03-022/064-3 від 19.10.2009 року, № 010/03-022/064-4 від 01.03.2010 року, №010/03-022/064-5 від 11.11.2010року, №010/03-022/064-6 від 29.12.2010року, № 010/03- 022/064-7 від 31.03.2011року, № 010/03-022/064-8 від 30.01.2012 року, що укладений в рамках Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 року із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06,2009 року, №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 року, № 010/03-022/063-3 від 0l.03.2010 року, № 010/03-022/063-4 від 11.11.2010 року, № 010/03-022/063-5 від 29.12.2010 року, №010/03-022/063-6 від 31.03.2011 року та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 року, що утворилась станом на 01.07.2012 року в сумі 543 449,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті - 4343522,43 гривень, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 516 000,00 дол. США, що еквівалентно 4 124 130,00 гривень, заборгованості по процентах в сумі 15 057,05 доларів США, що еквівалентно 120 343,47 гривень, пені за порушення строків повернення кредиту в сумі 12 205,74 доларів США., що в гривневому еквіваленті - 97 554,36 грн., пені за порушення строків сплати відсотків в сумі 187,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті - 1 494,60 грн. Відповідно до курсу НБУ станом на 01.07.2012 року: 1 долар США дорівнює 7,9925 гривень. Стягнено з Приватного підприємства Лікос та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" в особі Херсонської гласної дирекції заборгованість по Кредитному договору №010/42-0-1/333 від 31.03.2011 року : додатковою угодою до нього №010/42-0-1/333-1 від 30.01.2012 р., що укладений в рамках Генеральної кредитної угоди №010/03-022/063 від 27.06.2008 р. із додатковими угодами до неї №010/03-022/063-1 від 19.06.2009 р., №010/03-022/063-2 від 19.10.2009 р., № 010/03-022/063-3 від 03.2010 р., № 010/03-022/063-4 від 11.11.2010 р., № 010/03-022/063-5 від 29.12.2010 р., №010//03-022/063-6 від 31.03.2011 р. та №010/03-022/063-7 від 30.01.2012 р., що утворилась - станом на 01.07.2012 року в сумі 2 909 294,71 гривень, що складається з заборгованості по кредиту з сумі 2 700 000,00 грн., заборгованості по відсотках в сумі 131 311,47 грн., пені за порушення строків повернення кредиту в сумі 76 352,43 гривень, пені за порушення строків сплати відсотків в сумі 1630,81 гривень. Стягнено з Приватного підприємства Лікос та [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 3219,00 гривень солідарно на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Херсонської області №22-ц/791/2358/13 від 22 липня 2013 року апеляційну скаргу приватного підприємства «[PERSON] задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 червня 2013 року в частині розподілу судових витрат змінено, зазначивши про стягнення з приватного підприємства «Лікос», [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк «Аваль» витрат по сплаті судового збору в сумі по 1609,50 гривень з кожного. В іншій частині це ж рішення залишено без змін. Заочним рішенням №666/7069/13-ц від 14.05.2014 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]» про стягнення кредитної заборгованості відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області №22ц/791/1905/14 від 22 липня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]» задоволено, та заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області №22-ц/791/353/15 від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «[PERSON]» задоволено частково. Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 14 травня 2014 року в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом та пені скасовано і ухвалено нове рішення. Стягнено на користь ПАТ «Райффайзен Банк «[PERSON]» солідарно із ПП «Лікос» та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року №010/03-022/064 із додатковими угодами до нього, проценти за користування кредитом за період з 01 липня 2012 року по 20 грудня 2012 року в сумі 29268,20 доларів США еквівалентних 472910,22 гривень та пеню за прострочення тіла кредиту за період з 01 листопада 2012 року по 20 грудня 2012 року в сумі 8293,04 доларів США еквівалентних133997,42 гривень, пеню за прострочення сплати відсотків в сумі 461,09 доларів США еквівалентних 7450,21 гривень, всього 38022,33 доларів США еквівалентних 614357 гривень, та судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1187 гривень. В решті рішення суду залишено без змін. Згідно постанови ВП №39436026 від 19.08.2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №666/2422/13-ц виданого 13.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ПП «Лікос» на користь ПАТ «Райффайзен Банк «[PERSON]» заборгованості за кредитом на загальну суму 7252817,14 гривень. Згідно постанови ВП №39436407 від 19.08.2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №666/2422/13-ц виданого 13.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ПП «Лікос» на користь ПАТ «Райффайзен Банк «[PERSON]» судового збору у сумі 1609,50 гривень. Згідно постанови ВП №39435329 від 19.08.2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №666/2422/13-ц виданого 13.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк «[PERSON]» судового збору у сумі 1609,50 гривень. Згідно постанови ВП №39434960 від 19.08.2013 року головного державного виконавця відділу примусового виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №666/2422/13-ц виданого 13.08.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк «[PERSON]» заборгованості за кредитом на загальну суму 7252817,14 гривень. Відповідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення. Згідно ч.1 ст.589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.2 ст.590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Також у відповідності до вимог ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель Вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду у порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: спортивно-розважальний комплекс, розташований на земельній ділянці площею 2722 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Херсон, пр.Ушакова,1. В цілому комплекс складається із: спортивно-розважальний комплекс літ.А, загальною площею 3233,0 кв.м, офіс літ.В, загальною площею 44,3 кв.м, топочна літ.Е, загальною площею 16,1 кв.м, навіс літ.Ж, навіс літ.З, навіс літ.И, огорожа №3, який належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.03.2008 року виданого Херсонською міською радою згідно рішення виконкому №134 від 18.03.2008 року. Відповідно до п.5.1 Договору іпотеки у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або умов цього Договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодаржатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ «[PERSON] [PERSON]» позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки - є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача в повному обсязі з відповідача. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved