Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[INFO] померла мати заявника [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги на спадщину після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори у шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини. Однак, незважаючи нате, що інших спадкоємців на майно померлої немає, отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, оскільки в документах, які підтверджують його родинні зв'язки із матір'ю наявні розбіжності в написанні її прізвища. Так у свідоцтві про смерть її прізвище вказано "[PERSON]", а у свідоцтві про шлюб - "[PERSON]". Враховуючи вищенаведене, заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить постановити рішення суду, яким встановити факт, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], померлої [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті від нього на адресу суду надійшла заява про те, що заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу слухати без його участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті Війтівський сільський голова надав заяви про те, що не заперечує проти задоволення вимог заявника та просять справу слухати без участі представника сільської ради. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 3) [PERSON] померла [INFO] в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області у віці 81 рік. Згідно з довідкою Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 12 від 14.01.2015 року та №11 від 14.01.2015 року (а.с. 4, 5) [PERSON] є сином померлої та єдиним спадкоємцем на її майно. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.6) [PERSON] народився [INFO] та матір його вказана [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) 03.04.1996 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]". Аналогічні відомості містяться і в копії актового запису про одруження (а.с.10). При цьому у свідоцтві про народження її чоловіка (а.с.7) його прізвище викладено як "[PERSON]" Відповідно до виписки з погосподарської книги за 2001-2005 роки (а.с. 11) вказано, що [PERSON] проживала разом зі своїм сином [PERSON] та його сім'єю. Такі ж дані вказані у виписці із погосподарської книги за 1991-1995 роки (а.с.12), однак головою двору вказано [PERSON]. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Отже, враховуючи розбіжності у вищеописаних документах суд приходить до висновку, що дійсно вказані помилки та розбіжності призвели до того, що наявними документами неможливо довести факт родинних відносин між померлою та [PERSON] Встановлення факту, про який просить заявник має для нього важливе значення, оскільки дає право на оформлення спадкового майна після смерті матері. Тому, оскільки спір про право в даній справі відсутній, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved