Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до ПАТ "Дашківці" про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, інфляційних втрат та 3% річних, в якому зазначає, що 01 вересня 2012 року вона уклала з відповідачем договір оренди землі №1044, відповідно до якого вона передала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, кадастровий номер землеьної ділянки 0522482200:04:000:0429 площею 0,5982 га, що належать позивачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 23.12.2012 року. Відповідно до умов вказаного Договору оренди землі, орендна плата виплачується у грошовому або натуральному вигляді в розмірі 3,5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка станом на день укладення Договору становила 23250,52 грн, в строки до 31 грудня кожного року, з урахуванням індексації. В позові зазначає, що до 2016 року відповідач належним чином виконував обов`язки щодо виплати орендної плати. Однак, починаючи з 2016 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків за Договором оренди землі в частині виплати орендної плати, хоча продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою. Будь-які спроби встановити причини такої відмови відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань не вдалось. В зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з виплати орендної плати, утворилась заборгованість з її виплати за 2016, 2017 та 2018 роки. Відповідно до п.9 Договору оренди землі, розмір орендної плати становить 3,5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п.5 Договору оренди земельної ділянки, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила на день укладання Договору 23250,52 грн. (2012 рік). Згідно Постанови КМУ від 31.10.2011 року №1185, Листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 №22-28-0.22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель", розмір нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, з урахуванням встановлених коефіцієнтів індексації у 2016, 2017 та 2018 роках становив 34847,88 грн. Таким чином, розмір заборгованості з виплати орендної плати за три роки (2016, 2017 та 2018 роки) становить ( 34847,88х3,5%) х 3 = 3659,04 грн. (1219,68 грн. на рік). Крім того, пунктом 14 договору оренди сторони передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Тому вважає за необхідне стягнути з відповідача 6970,80 грн. пені згідно розрахунку 2016 рік - 6374,10 грн., 2017 рік - 2323,60 грн., 2018 рік - 973,10 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, загальна сума інфляційних збитків, які пілягають стягненню з відповідача становить 437,87 грн. (за 2016 рік - 151,24 грн., за 2017 рік - 167,10 грн., за 2018 рік - 119,53 грн). Загальна сума 3 % річних за період 2016-2018 роки, яка підлягає стягненню з відповідача становить 188,88 грн. (за 2016 рік - 99,55 грн., за 2017 рік - 62,96 грн., за 2018 рік - 26,37 грн.) З урахуванням викладеного вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути 11256,59 грн. з яких 3659,04 грн. заборгованість з виплати орендної плати, 6970,80 грн пеня, 437,87 грн. інфляційні збитки та 188,88 грн. 3% річних, а також відшкодування витрат на сплату судового збору. Представник позивача [PERSON] адвокат Панчук І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити. На неодноразові звернення її довірительки до Товариства з вимогою про здійснення повного розрахунку за Договором оренди, відповідач відповідав відмовою. Представник відповідача ПАТ "Дашківці" адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечує щодо стягнення 3659,04 грн. заборгованості з виплати орендної плати. Щодо стягнення пені просить застосувати ст.258 ЦПК України, а саме позовну давність в один рік та не заперечує щодо стягнення 973,10 грн. пені. В іншій частині позову просить відмовити. На підтвердження зазначеного позову позивачем надано наступні докази, які суд оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до договору оренди землі №1044 від 01.09.2012 р. (а.с.7) [PERSON] уклала договір з відповідачем і передано в оренду земельну ділянку площею 0,5982 га. Визначена орендна плата яка складає 3,5 % від грошової оцінки земельної ділянки (п.9) Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.8) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,5982 га, яка розташована Вінницька область Літинський район Дашковецька сільська рада (за межаминаселного пункту), цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний факт підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9). Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.13 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 792 ЦК України, передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Згідно ст.21 ЗУ "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Статтею 96 ЗК України, встановлений обов`язок землекористувач і в тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Дана норма Земельного кодексу України кореспондується відповідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка в свою чергу передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п.28 «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати». У відповідності зі ст. 610 ЦК України, передбачено те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В свою чергу ч. 1 ст. 611 ЦК України, передбачено те, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 651 ЦК України істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція була висловлена Верховний Судом України у постанові від 01.10.2014 року у справі № 113цс14. Відповідно до п.5 вказаного договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила на день укладення договору 23250,52 грн. Відповідно до розрахунку зазначеного позивачем у позові, який здійснено з урахуванням Постанови КМУ від 31.10.2011 року №1185, Листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та каадстру від 04.01.2019 №22-28-0,22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель" розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням встановлених коефіцієнтів індексації у 2016, 2017 та 2018 роках становив 34847,88 грн. За таких підстав, відповідно до п.9 Договору оренди землі №1044 від 01.09.2012 р. розмір орендної плати становить 3,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, тобто 3659,04 грн., які позивач не отримала від Публічного акціонерного товариства "Дашківці". Враховуючи ту обставину, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення такого саме розміру орендної плати, а тому позовна вимога підлягає до задоволення і з відповідача необхідно стягнути заборгованість з виплати орендної плати в сумі 3659,04 грн. Відповідно до п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст.258 ч.2 п. 1) позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Відповідно до зазначеного в позові розрахунку (а.с.3) судом встановлено, що пеня за несвоєчасну сплату боргу за 2018 рік становить 973,10 гривень, яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. В силу ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 437,87 грн інфляційних збитків та 3% річних від простроченої суми у розмірі 188,88 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 768,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 5258,89 грн. х 100% : 11256,59 грн. ціни позову = 46.72%), тобто 46.72% від суми сплаченого судового збору 46.72% х 768,40 грн:/100% = 358,98 грн), що складає 358,98 грн. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За таких підстав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат понесених на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Outcome: partial