Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 4654 грн. 20 коп. та судових витрат. Позов обґрунтовує тим, що 01.04.2014 року близько 21 год. 20 хв. на вул.Ів.Франка - Вітовського в м.Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Пежо», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованим транспортним засобом марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 07 травня 2014 року було складено страховий акт № 96303, згідно якого вартість страхового відшкодування склало 4654,20 грн. Відповідно до платіжного доручення № 8197 від 08 травня 2014 року страхувальнику виплачено частину страхового відшкодування у розмірі 2642 грн. 70 коп. Крім цього, відповідно до страхового акту № 96303 страхувальнику було зараховано у сплату недоплаченої частини страхової премії, шляхом взаємозаліку із Львівською філією АТ "ПРОСТО-страхування", частину страхового відшкодування у розмірі 2011 грн. 50 коп. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 22.04.2014 року [PERSON] було визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, а відтак до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. В судове засідання 20 січня 2016 року представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному розмірі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до вимог ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу ) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про страхування», до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить право вимоги, яку страхувальник (або інша особа, яка одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Судом встановлено, що 27.01.2014 року між ПрАТ "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 005818 серії ПК автомобіля марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] (а.с.3). Окрім того, встановлено, що 01.04.2014 року на вул.Ів.Франка - Вітовського в м.Львові із застрахованим у ПрАТ "ПРОСТО-страхування" автомобілем відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «Пежо», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахований транспортний засіб марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.9). Згідно з постановою Галицького районного суду м.Львова від 22.04.2014 року (а.с.10), [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.04.2014 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,0 гривень. Частиною 4 ст.61 ЦПК України регламентовано, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу № 025/96303 (а.с.11-15), вартість матеріального збитку, завдано автомобілю марки «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] становить 5407 грн. 51 коп., вартість відновлювального ремонту - 7064 грн. 21 коп. Як вбачається із страхового акту № 96303 від 07.05.2014 року (а.с.30), вказана подія визнана страховим випадком з розміром страхового відшкодування 4654 гривень 20 коп., на підставі чого позивач здійснив виплату страхового відшкодування, що стверджується платіжним дорученням. Згідно платіжного доручення № 8197 від 08 травня 2014 року (а.с.31) вбачається, що позивачем ПрАТ «ПРОСТО-страхування» проведено страхову виплату у розмірі 2642 грн. 70 коп. та частину страхового відшкодування у розмірі 2011 грн. 50 коп. відповідно до страхового акту № 96303 страхувальнику було зараховано у сплату недоплаченої частини страхової премії, шляхом взаємозаліку з Львівською філією АТ «ПРОСТО-страхування». Таким чином, суд вважає, що з відповідача, як особи винної у заподіянні шкоди, слід стягнути на користь позивача розмір страхового відшкодування, яке страховик сплатив за договором майнового страхування в межах фактичних затрат. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved