Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

09.02.2016 року [PERSON] звернулась до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.06.2014 року року уклала із ним шлюб у Грусятицькій сільській раді Жидачівського району, від якого у них [INFO] народився син [PERSON], що проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Через те, що відповідач часто вживав спиртні напої, постійно вчиняв сварки, скандали, образливо ставився до неї та її матері і на пропозицію змінити поведінку не реагував, у вересні 2015 роки вони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. За цей час ніхто із них не вживав заходів для примирення. Вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та залишити проживати із нею малолітнього сторін сина сторін [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом отримання судових повісток, що стверджується зворотніми повідомленя про вручення поштового відправлення, на виклики суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не подав, у зв"язку з чим, суд, за згодою позивачки, ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Грусятицької сільської ради Жидачівського району Львівської області 27.06.2014 року, цього дня зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.7). Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Грусятицької сільської ради Жидачівського району Львівської області 27.01.2015 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON](а.с.6). Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із вересня 2015 року не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивачка не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через зловживання відповідача спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, та при поданні позову просила відновити їй дошлюбне прізвище, тому вона вправі після розірвання шлюбу іменуватись дошлюбним прізвищем. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Дитина сторін, яка є малолітньою, проживає разом із позивачкою у с.Ліщин Жидачівського району Львівської області. Оскільки відповідач своєї позиції стосовно позовних вимог не висловив, у тому числі щодо місця проживання спільної дитини із позивачкою у справі, тому суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини сторін сина [PERSON],2015 р.н., слід визначити разом із мамою - позивачкою у справі. Стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved