Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування наказу та стягнення заробітної плати. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на наступне. Пунктом 1 наказу № 42 від 02.01.2013 року „Про встановлення мінімальної тарифної ставки працівника І розряду" Публічне акціонерне товариство „Нікопольський хлібокомбінат" (далі - ПАТ НХК) встановило з 01.01.2013 року місячну тарифну ставку робітника І розряду в розмірі мінімальної заробітної плати в Україні - 1 147 гривень на місяць. Це є грубим порушенням статті 6 Закону України „Про оплату праці", в якій зазначено, що тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Розмір такого перевищення визначено пунктом 5.4. Галузевої угоди на 2010-2012 роки та пунктом 2 розділу IV чинного на підприємстві колдоговору: „...не менше 102 % від мінімальної заробітної плати...". Розмір мінімальної заробітної плати встановлено статтею 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік": з 01 січня - 1 147 гривень, а з 01.12.2013 року -1 218 гривень на місяць. Отже, з 01.01.2013 року місячна тарифна ставка робітника І розряду має становити не 1 147, а 1 169,94 гривень на місяць (1 147 грн./міс. х 1,02 = 1 169,94 грн./міс.). Таким чином відповідач штучно зменшив на 2 % заробітну плату членів Незалежної профспілки Нікопольських хлібовиробників. Адже заробітна плата складається з тарифної ставки робітника І розряду плюс доплати надбавки, розмір яких зростає прямо пропорційно підвищенню вищезгаданої тарифної ставки робітника І розряду. Відповідач порушив і статтю 97 Кодексу законів про працю України (КЗпП), в якій говориться про те, що форми і системи оплати праці, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. У наказі № 42 відповідач пояснює свої дії нормою статті 14 Закону України „Про оплату праці". Але посилання на цю статтю є геть неправомірним, бо вона якраз не допускає застосування таких норм в оплаті праці, які були б нижчими за державні норми і гарантії (норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців). Тобто, у разі фінансової скрути роботодавець за згодою профспілок може на 6 місяців внести небажані для працівників зміни до колдоговору, але ці зміни не повинні торкатись чинного законодавства. Тому тарифна ставка робітника І розряду в будь-якому випадку має не дорівнювати, а перевищувати мінімальну заробітну плату в Україні, як це і передбачено вищезгаданою статтею 6 Закону України „Про оплату праці". Однак, відповідач систематично порушує трудові права членів Незалежної профспілки Нікопольських хлібовиробників. Персональний склад членів НП НХ доведено до відома відповідача листом профспілки від 19.01.2012 року (вих. № 2), а листом від 15.02.2012 року (вих. № 4) повідомлялось про вступ до НП НХ вантажника готової продукції С.М. Бондаренка (таб. № 1172). Штучне і протиправне зменшення заробітної плати завдає членам Незалежної профспілки значної моральної шкоди, призводить до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації життя. Адже будь-який працівник апріорі зазнаватиме неабияких моральних страждань через незаконну та явно умисну невиплату частки заробітної плати. Ця невиплата негативно позначиться і на розмірі пенсії (у зв'язку з запровадженням накопичувальної системи). Саме ці обставини змушують вимагати від роботодавця відшкодування моральної шкоди для членів НП НХ - по 1 000 грн. кожному. За таких обставин звернулись до суду і просять скасувати наказ № 42 від 02.01.2013 року і Зміни до колективного договору, якими з 01.01.2013 року встановлено місячну тарифну ставку робітника І розряду в розмірі мінімальної заробітної плати в Україні - 1 147 гривень на місяць. А також зобов'язати відповідача встановити належну місячну тарифну ставку робітника І розряду з 01.01.2013 року по час ухвалення судового рішення. Крім того, просять зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру заробітної плати членів Незалежної профспілки Нікопольських хлібовиробників у відповідності з належним розміром тарифної ставки робітника І розряду (з січня 2013 року по час ухвалення судового рішення) і виплатити їм незаконно утримані кошти. А також стягнути з відповідача на користь кожного з членів Незалежної профспілки Нікопольських хлібовиробників компенсацію за завдану моральну шкоду - по 1 000 гривень кожному і судові витрати на користь держави. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що додати йому нічого. Лише те, що порушення прав членів профспілки очевидне. Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Суду надала пояснення, згідно своїх письмових заперечень, в яких вказує на те, що, відповідно до ст.96 КЗпП України, ст.6 Закону України „Про оплату праці", тарифна сітка формується на основі тарифної ставки робітника 1 розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений рівень мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Законом України „Про оплату праці" передбачено систему договірного регулювання оплати праці. Статтею 14 цього Закону передбачено, що договірне регулювання праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону України „Про колективні договори та угоди". Норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном, не більше, як шість місяців. Тобто ПАТ „Нікопольський хлібокомбінат" дотримався усіх вимог, які передбачені законом. За наявних об'єктивних фінансово-економічних труднощів тимчасово, на період не більше ніж 6 місяців можуть встановлюватися інші розміри мінімальної тарифної ставки робітника І розряду і які не можуть бути нижчими державних норм і гарантій. Статею 14 ЗУ "Про оплату праці" також передбачено, що норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш як шість місяців. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, ПАТ "Нікопольський хлібокомбінат" мав право на період не більше, ніж 6 місяців встановити інші розміри мінімальної тарифної ставки робітника І розряду які не були нижчими державних норм і гарантій. В доказ того, що підприємство мало об'єктивні причини для видання наказу № 42 від 02.01.2013 року надали до суду звіт про фінансові результати за 9 місяців (збиток підприємства становив 1 597 000 грн.) та звіт про фінансові результати за 12 місяців (збиток підприємства становив 3 591 000 грн.), які підтверджують, що підприємство дійсно мало фінансово-економічні труднощі. Також надали суду копію наказу № 301 від 01.07.2013 pоку в доказ того, що підприємство через 6 місяців після прийняття наказу № 42 від 02.01.2013 року встановило з 01.07.2013 року мінімальну місячну тарифну ставку робітника І розряду - 1 169,94 грн. (із застосуванням коефіцієнту 1,02). Крім того, наголошують, що саме галузевою угодою, а не законом встановлено мінімальну гарантовану тарифну ставку робітника І розряду. Не згодні вони також і з вимогою про стягнення з ПАТ „Нікопольський хлібокомбінат" моральної шкоди в сумі 1 000 грн. на кожного члена незалежної профспілки. Оскільки позивачем до суду не надано жодного належного та допустимого доказу отримання моральної шкоди. За таких обставин вважають вимоги позивача незаконними і такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно із ст.6 Закону України „Про оплату праці", тарифна ставка робітника І розряду встановлюється в розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.96 КЗпП України, основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), що встановлюються у розмірах, не нижчих ніж визначені генеральною, галузевою (регіональною) угодою. Згідно із ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.14 Закону України „Про оплату праці", договірне регулювання праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону України „Про колективні договори та угоди". Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як встановлено в судовому засіданні, пунктом 1 наказу № 42 від 02.01.2013 року „Про встановлення мінімальної тарифної ставки працівника І розряду" відповідач по справі - Публічне акціонерне товариство „Нікопольський хлібокомбінат" - встановило з 01.01.2013 року місячну тарифну ставку робітника І розряду в розмірі мінімальної заробітної плати в Україні - 1 147 гривень на місяць (а.с.14 т.1). На думку представника позивача, це є грубим порушенням статті 6 Закону України „Про оплату праці", оскільки, згідно із даною статтею, тарифна сітка (схема посадових окладів) повинна формуватись на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Розмір такого перевищення визначено пунктом 5.4. Галузевої угоди на 2013-2015 роки та пунктом 2 розділу IV чинного на підприємстві колдоговору: „...не менше 102 % від мінімальної заробітної плати..." (а.с.12-29 т.2). Розмір мінімальної заробітної плати встановлено статтею 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік": з 01 січня - 1 147 гривень, а з 01.12.2013 року - 1 218 гривень на місяць. Отже, з 01.01.2013 року місячна тарифна ставка робітника І розряду, на думку представника позивача, має становити не 1 147, а 1 169,94 гривень на місяць (1 147 грн./міс. х 1,02 = 1 169,94 грн./міс.). Однак, згідно Колективного договору ВАТ "Нікопольський хлібокомбінат" на 2008-2009 роки, який набрав чинності з дня підписання і діє на протязі 3-х років чи до укладання нового Колективного договору, за наявних об'єктивних фінансово-економічних труднощів тимчасово, на період не більше ніж 6 місяців, можуть встановлюватись інші розміри мінімальної тарифної ставки робітника І розряду, які не можуть бути нижчими державних норм і гарантій. Норми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених генеральною, галузевою (міжгалузевою) або територіальною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, можуть застосовуватись лише тимчасово на період подолання фінансових труднощів підприємства терміном не більш, як шість місяців. Таким чином, відповідач мав право на період не більше, ніж 6 місяців встановити інші розміри мінімальної тарифної ставки робітника І розряду, які не були нижчими державних норм і гарантій. Наказ № 42 від 02.01.2013 року по ПАТ „Нікопольський хлібокомбінат" та звіт про фінансові результати ПАТ „Нікопольський хлібокомбінат" за 12 місяців (збиток підприємства становив 3 591 000 грн.) є доказом того факту, що підприємство мало фінансово-економічні труднощі і підстави для встановлення інших розмірів мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (а.с.52-55 т.1). Однак, згідно наказу № 301 від 01.07.2013 pоку, підприємство через 6 місяців після прийняття наказу № 42 від 02.01.2013 року встановило з 01.07.2013 року мінімальну місячну тарифну ставку робітника І розряду - 1 169,94 грн. (із застосуванням коефіцієнту 1,02) (а.с.51т.1). А з 01.12.2013 року мінімальна місячна тарифна ставка робітника І розряду встановлено в сумі 1 242 грн. 36 коп. (а.с.11 т.2). Крім того, позивачем не конкретизовано ані розмір стягнення заробітної плати на кожного конкретного члена незалежної профспілки, ані розмір моральної шкоди. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved