Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 430844,94 грн. за кредитним договором № ROR0GA00000044 від 27.12.2007 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ROR0GA00000044. Згідно договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 105000 грн. на термін до 27.12.2027 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у зазначеному розмірі. Однак, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 05.03.2015 року має заборгованість 430844,94 грн., яка складається з наступного: 167152,61 грн. - заборгованість за кредитом; 144931,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14036,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 83969,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 20504,52 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився. Згідно поданої заяви, представник ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. У своїй заяві зазначила, що позовні вимоги не визнає виходячи з того, що рішенням Дубровицького районного суду від 17.12.2013 року, яке набрало законної сили 14.01.2014 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROR0GA00000044 від 27.12.2007 року звернуто стягнення на будинок загальною площею 83,10 кв.м., який розташований за адресою: вул.17 вересня,7 с.Селець Дубровицького району Рівненської області шляхом продажу предмета іпотеки. Тому просить у задоволенні позову відмовити, так як по даному договору вже прийнято рішення суду, яке набрало законної сили. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. 27 грудня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № ROR0GA00000044. (а.с. 8-10). Відповідно до п. 7.1. зазначеного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 105000 грн., зі сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 27.12.2027 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у зазначеному у договорі розмірі, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 05.03.2015 року становить 430844,94 грн., яка складається з наступного: 167152,61 грн. - заборгованість за кредитом; 144931,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14036,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 83969,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 20504,52 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-7). З досліджених матеріалів справи №1706/2008/12 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення вбачається , що на забезпечення виконання відповідачем по даній справі [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № ROR0GA00000044 від 27.12.2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа 40,9 кв.м. за адресою: вул.17 вересня, буд.7 с.Селець Дубровицького району Рівненської області. Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2013 року рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області по вищевказаній справі, у зв'язку з неналежним виконанням боржником, а саме [PERSON], зобов'язання за кредитним договором № ROR0GA00000044 від 27.12.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 14 січня 2014 року, що підтверджується відповідною копією, наданою відповідачем для долучення до матеріалів справи. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказуванню обставини, установлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Таким чином, преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Проте, представником позивача не було надано до суду жодних доказів, які б підтверджували реалізацію вищевказаного нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.17 вересня, буд.7 с.Селець Дубровицького району Рівненської області, а саме: у якому порядку та яким чином було проведено звернення стягнення на даний будинок, яка оцінка вартості будинку, підтвердження розміру коштів, що надійшли саме від продажу будинку. Згідно ст. 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", протягом десяти днів із дня продажу предмета забезпечувального обтяження обтяжувач-продавець відповідного рухомого майна зобов'язаний надати боржнику та всім обтяжувачам, на користь яких було встановлене зареєстроване обтяження цього рухомого майна, письмовий звіт про результати продажу. Більш того, позивач не лише не повідомив відповідача про реалізацію будинку та не надав письмовий звіт про результати продажу, а продовжував і надалі нараховувати проценти та пеню. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Наданий на підтвердження викладених у позовній заяві обставин розрахунок заборгованості за договором № ROR0GA00000044 від 27.12.2007 року також не є достатньо обґрунтованим , з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, щодо реалізації предмету іпотеки . Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Оскільки зміст зобов'язання становлять права та обов'язки його учасників, припиненням зобов'язань є припинення зазначених прав та обов'язків. При припиненні зобов'язання останнє перестає існувати, і його учасників більше не пов'язують ті права та обов'язки, які раніше з нього випливали. Це означає, зокрема, що кредитор більше не має права пред'являти до боржника будь-які вимоги, які випливають із цього зобов'язання. Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань, а відповідач, у свою чергу, надав відповідні докази на підтвердження своїх заперечень. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed