Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 25 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500444223, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 70 000 грн. до 26.12.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % на рік. З укладенням кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки рівними частинами шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту. Однак відповідач порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення, припинивши виконувати свої грошові зобов`язання. Враховуючи вище викладене представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 85 751 грн. 06 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ "Альфа-Банк" не з'явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому позов підтримав, просить його задовольнити та розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує /а.с.-21/. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлася, про час, дату та місце розгляду цивільної справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500444223, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 70 000 грн. до 26.12.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % на рік. /а.с.3 -6/. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки рівними частинами шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до графіка погашенння кредиту кожного місяця протягом всього строку дії Договору. Однак відповідач у порушення умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконувала, тому станом на 16.10.2015 року заборгованість складає 85 751 грн. 06 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 60 655 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 10 349 грн. 24 коп., комісії - 14 746 грн. 67 коп. /а.с.-11/. Згідно розділу 2 п. 15 Договору в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором /а.с.-4/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає погасити заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає достроковому стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1286 грн. 27 коп., розмір яких підтверджено меморіальним ордером/а.с.-2а/. На підставі викладеного,

Outcome: approved