Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Подільський РВ ГУ Державної міграційної служби в м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування кімнати, що складає 5/100 частин квартири, він є власником кімнати [ADDRESS], в якій і зареєстрований. Зазначає, що у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], з якою він перебував у шлюбі з 20 грудня 2008 року по 24 січня 2012 року. Посилаючись на те, що відповідачка з липня 2012 року не проживає у вищевказаній кімнаті, уточнивши позовні вимоги, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні його права власності шляхом зняття з реєстрації [PERSON] в кімнаті [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі за тих же підстав, просили його задовольнити. Позивач пояснив, що відповідачка з липня 2012 року не проживає у спірній кімнаті. На сьогоднішній день відповідачка не є власником та не є членом його сім"ї, тому не має права користуватися спірною кімнатою. Зазначив, що відповідачка не приймає участі в утриманні кімнати, не сплачує плату за житлово-комунальні послуги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 83 (5212) від 13.05.2014 року. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачки з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення являє собою одну кімнату у однокімнатній квартирі, жилою площею 15.4 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Як встановлено у судовому засіданні, 5/100 частин квартири належать позивачу на праві приватної власності відповідно до договору дарування кімнати, що складає 5100 частин квартири від 14 січня 2010 року (а.с. 6). У спірній кімнаті зареєстровано дві особи, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою КП "Куренівське Подільського району м. Києва" від 21.03.2014 року № 3010, а саме: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Сторони перебували у шлюбі з 20 грудня 2008 року по 24 січня 2012 року (а.с. 7-8). Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка на даний час не є власником кімнати та не є членом його сім"ї, спірним житловим приміщенням не цікавиться. Ці обставини також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони є сусідами сторін, відповідачку в спірній кімнаті не бачили з весни 2012 року. Факт не проживання відповідачки в кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом від 21 березня 2014 року, затверджений заступником директора КП "Куренівське Подільського району м. Києва" (а.с. 9) . Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Разом з тим, в силу вимог ст. 156 ЖК України відповідачка по справі не є членом сім'ї власника квартири - позивача по справі, оскільки не є членом подружжя позивача, його батьком, дитиною чи особами, що ведуть з позивачами спільне господарство та проживають як члени однієї сім'ї. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідачки порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися свою власністю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved