Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У січня 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №11353393000 від 29.05.2008 року із додатковими угодами, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит на суму 26089 доларів США під 14.50 % відсотків річних строком погашення до 29.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором та договором застави № 11353393000 від 29.05.2008 [PERSON], як заставодавцем, було передано в заставу АКІБ «УкрСиббанк» автомобіль типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 виданий Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін становить 131751 грн. 00 коп. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ТАП «УкрСиббанк» та ТОВ Кредекс Фінанси» укладено договір Факторингу № 05/21, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11353393000 від 19.05.2008 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанси» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ»ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11353393000 від 19.05.2008 року. На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу, ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредитів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимог, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з Відповідачем. Таким чином, ТОВ«ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 19.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 376978 грн. 86 коп. В наслідок неналежного виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язання шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст. ст. 26.30. ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Однак, ТОВ«ВЕРДИКТ ФІНАНС» фактично не може реалізувати своє право на продаж автомобіль типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 виданий Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені боржника [PERSON] Позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати договір купівлі-продажу від імені боржника. Крім того перед укладення договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації знаття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предостваленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків є. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11353393000 від 29.05.2008 року, звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на предмет застави автомобіля типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 виданий Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем. Надати право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем. Витребувати у [PERSON] автомобіль: типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 року, який належить йому на праві власності, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки [NUMBER] та передати у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс». Надати позивачу право від імені [PERSON] вчиняти усі дії необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викладеного, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» Семибратова Т.О. в судове засідання не з'явився, 11.02.2014 року надав суду заяву з проханням слухати справу за відсутності представника ТОВ «Вердикт Фінанс» з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки, у судове засідання, відповідач не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до довідки виданої Пирятинським РС УДМС України в Полтавській області №26 від 13.01.2014 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS], куди направлялися повістки. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №11353393000 від 29.05.2008 року із додатковими угодами, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит на суму 26089 доларів США під 14.50 % відсотків річних строком погашення до 29.05.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором та договором застави № 11353393000 від 29.05.2008 [PERSON], як заставодавцем, було передано в заставу АКІБ «УкрСиббанк» автомобіль типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 виданий Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області (а.с. 15-28). Відповідно до розрахунку заборгованості через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 19.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 376978 грн. 86 коп., яка складається з: - заборгованості по повній сумі - 194717 грн. 90 коп.; - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 86734 грн. 00 коп.; - нараховані відсотки на дату подачі позову - 44703 горн. 96 коп.; - пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 44981 грн. 45 коп.; - три проценти річних від простроченої суми - 5841 грн. 55 коп. (а.с.37-51). Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». Так, 20.04.2012 року між ТАП «УкрСиббанк» та ТОВ Кредекс Фінанси» укладено договір Факторингу № 05/21, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11353393000 від 19.05.2008 року (а.с. 59-62). 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанси» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь ТОВ»ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11353393000 від 19.05.2008 року (а.с. 63-64). На підставі вказаних договорів від 20.04.2012 року та ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу, ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредитів та реєстрацію обтяжень» до ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимог, що виникло з договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з відповідачем. Таким чином, ТОВ«ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язання шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». 30.05.2013 року ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» направило на адресу позичальника [PERSON] вимогу-повідомлення про дострокове повернення кредиту в зв'язку з порушенням кредитних зобов'язань по кредитному договору 11353393000 від 29.05.2008 року та звернення стягнення на предмет іпотеки та заставлене майно (а.с. 52-53). На день складання даної вимоги, грошове зобов'язання на користь нового кредитора не виконано, що є підставою для дострокового поверне неня усієї суми заборгованості, сплати процентів, штрафних санкцій на користь нового кредитора та звернення стягнення на предмет застави у спосіб передбачений договором застави шляхом продажу предмета застави від імені заставодавця. Позивач не може реалізувати своє право на продаж автомобіля типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 через те, що: - відповідач не забезпечує доступ до свого автомобіля, чим не виконує умови договору; - автомобіль з усіма при належностями фактично знаходиться відповідача; - позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю; - у позивача відсутні документально оформлені повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з реєстраційного обліку та на вчинення усіх інших необхідних для продажу дій. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Згідно ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про заставу», заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Аналогічне положення міститься у п.2.2.3 договору про заставу транспортного засобу від 29.04. 2009 року. Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредититорів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Таким чином, за змістом наведених норм закону особа, яка придбала за відплатним договором рухоме майно, що перебувало у заставі та відчужене заставодавцем без згоди заставодержателя, може вважатися добросовісним набувачем лише за умови, що на момент продажу цього майна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про наявність обтяжень відносно такого майна. Крім того, із постанови Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року у справі № 6-107 цс 12) добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише у разі, коли майно придбано не безпосередньо у власника. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленного майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З урахуванням наведеного, оскільки [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором, суд вважає що вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» до задоволення, а тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11353393000 від 29.05.2008 в розмірі 376978 грн. 86 коп. слід звернути стягнення на майно [PERSON] - автомобіль типу ТЗ, легковий комбі, марки Kia, моделі Ceed, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова,рами) [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.05.2008 виданий Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області, шляхом безпосереднього продажу в межах процедури виконавчого провадження та за рахунок продажу вищевказаного автомобіля частково погасити заборгованість перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» по кредитному договору № 11353393000 від 29.05.2008 року в сумі 376978 грн. 86 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна за змістом норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу». Відповіднго до п. 2.4 Договору предмет застави є власністю Позичальника на підставі договору купівлі-продажу № 004/02 від 22.05.2008 року, укладеного між ТОВ «Український автомобільний холдинг» та [PERSON], зареєстрований Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області, і немає жодних договорів змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких позичальник набув право власності на предмет застави. Враховуючи викладене, встановлено що в ході судового розгляду справи достовірно встановлено факт невиконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, беручи до уваги той факт, що перед поданням до суду позову про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором Банк вимагав від боржника, усунення порушень обов'язків за кредитним договором, пред'являв вимоги про дострокове виконання основного зобов'язання та повідомляв про намір звернути стягнення на предмет застави. Так, Банк вжив всі можливі заходи, щодо обмеження права відповідача вжити необхідних й залежних від нього заходів до виконання договору в позасудовому порядку. Банком дотримано процедуру дострокового стягнення заборгованості по кредиту. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 3654 грн. понесених витрат на судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial