Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, [PERSON] про визнання за нею права власності як за спадкоємцем за закономна земельну ділянку площею 4,5511га, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 20 січня 2004 року серії IV- ЗП № 023725. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, зокрема і на земельну ділянку площею 4,5511 га (кадастровий номер 2322780800:06:003:0001), що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що свідоцтво на спадщину може бути видано лише на підставі матеріалів спадкової справи після перевірки нотаріусом всіх наявних документів. Спадкова справа після смерті [PERSON] знаходиться на даний час в м.Донецьку. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 03.03.2004 № 20/5, передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається тільки тим нотаріусом, яким заведена спадкова справа. У Четвертої донецької державної нотаріальної контори станом на 20 грудня 2017 року відсутній доступ до спадкової справи гр. [PERSON] , який помер [INFO] . Вказані обставини позбавляють позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за закономта змушують звернутись до суду за захистом своїх прав. Сторони в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, прохала розглядати справу за її відсутності, вказала про те, що позивач від позову не відмовлється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.40). Представник відповідача у відповідній письмовій заяві вказав про те, що Комиш-Зорянська селищна рада Більмацького району Запорізької області не заперечує проти позову [PERSON] , прохав розглядати справу за його відсутності ( а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання будь-яких клопотатань, заперечень проти позовних вимог не надав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача , її представника, відповідача та представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району- на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] в м.Донецьк, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку зроблено відповідний актовий запис № 1281 від 27 червня 2008 року ( а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 4,5511 га, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії VI-ЗП №023725, виданого Куйбишевською райдержадміністрацією Запорізької області 20 січня 2004 року(а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склав заповіт, яким житловий будинок розташований по [ADDRESS] заповідав [PERSON] Заповіт посвідчений Четвертою донецькою державною нотаріальною конторою 18 травня 2007 року ( а.с.12). Відповідно до ст.1217,1233 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в установлений законом строк звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно її заяви 15 липня 2008 року була заведена спадкова справа № 1029 ( а.с.13). Відповідно до ст.1245, 1258, 1261 Цивільного кодексу України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інше майно, яке не охоплено заповітом, в тому числі і спірна земельна ділянка, підлягала спадкуванню за законом на загальних підставах. Позивач [PERSON] народилась [INFO] в м.Кадіївка Луганської області ( а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с.6). Згідно свідоцтва про одруження ( а.с.9), [PERSON] та [PERSON] одружились 10 серпня 1968 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 2346 від 10 серпня 1968 року та видано відповідне свідоцтво, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - " [PERSON] ", тобто позивач є спадкоємцем як за заповітом, так і спадкоємцем першої черги в зв"язку з тим, що частина спадщини - спірна земельна ділянка не охоплена заповітом. З метою вирішення питання про прийняття спадщини на спірну земельну ділянку, позивач 20 грудня 2017 року звернулась до державного нотаріуса Четвертої державної нотаріальної контори, проте у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку державним нотаріусом було відмовлено в зв`язку з тим, що станом на 20 грудня 2017 року у Четвертої донецької державної нотаріальної контори відсутній доступ до спадкової справи гр. [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14). На даний час у позивача виникли труднощі в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки матеріали спадкової справи залишились на тимчасово окупованій території України в м.Донецьку, доступ до яких відсутній, що в свою чергу унеможливлює нотаріуса з"ясувати наявність всіх документів у спадковій справі , в тому числі і коло спадкоємців. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, м.Донецьк Донецької області визнане тимчасово окупованою територією, де діє особливий порядок місцевого самоврядування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Підпунктами 1.12 п.1, п.п.2.1, 2.4, 2.5 п.2, п.п.4.9, 4.12, 4.14 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Номер спадковій справі присвоюється один раз і складається з порядкового номера, за яким вона зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ, та зазначається через дріб (дефіс) рік, у якому вона заведена. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Таким чином, спадкова справа заводиться лише один раз, свідоцтво на спадщину може бути видано лише на підставі матеріалів спадкової справи після перевірки нотаріусом всіх наявних документів. Як слідує з матеріалів справи, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в 2008 році Четвертою державною нотаріальної конторою, матеріали якою на даний час перебувають у м.Донецьку. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії VI-ЗП №023725, виданого Куйбишевською райдержадміністрацією Запорізької області 20 січня 2004 року. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її вартість складає 114 936,39 грн. (а.с. 19). Як зазначає позивач, крім неї спадкоємцем першої черги є її брат [PERSON] , [INFO] , який від прийняття спадщини відмовився. Родинні відносини померлого [PERSON] та [PERSON] підтверджуються інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про виявлений актовий запис про народження сина ( а.с.7). Згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, при перевірці актового запису про народження дітей, де вказаний [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану виявлено актовий запис про народження сина №1120 від 06 червня 1952 року та актовий запис про народження сина № 1807 від 11 жовтня 1956 року, складені відділом ДРАЦС Кіровського РУЮ у м.Донецьку ( а.с.7). Дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 78 років у м.Донецьку, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.7,9,10). Крім того, згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під час перевірки наявності актових записів стосовно смерті [PERSON] , виявлено актовий запис про смерть [PERSON] , 1952 року народження, внесений за №498 від 04 вересня 1952 року відділом ДРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку ( а.с.8). Тобто спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач і відповідач - її брат [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті батька [PERSON] , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Outcome: approved