Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом, яким просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Кіровоград, провул. К.Мініна ,4, шляхом зняття [PERSON], [INFO] з реєстрації у даному домоволодінні; визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кіровоград, провул. К.Мініна , 4 та зобовязати Кіровський районний сектор міста Кіровограда УМВС України в області зняти відповідача із реєстраційного обліку. Зазначає, що вона є власником вказаного будинку, в якому зареєстрований і її бувший чоловік . В 2010 році шлюб між ними було розірвано, саме із вказаного періоду відповідач не проживає у будинку, не оплачує комунальні послуги і не бере участі в утриманні житла. В судове засідання позивач подала заяву про його проведення у її відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся, заяв на його відкладення не подав, заперечень на позов також. Відповідач - Кіровський районний сектор міста Кіровограда УМВС України в області, його представник не з»явився, повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, із наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ст. 391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку(квартири), які проживають разом з ним, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом з»ясовано, що сторони, зокрема [PERSON] та [PERSON] перебували з вересня 1994 року в зареєстрованому шлюбі, від якого народився син- Пушкарьов Ю.В., [INFO]. [PERSON] є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Кіровограді, за адресою: пров. К.Мініна, 4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.1995 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.11.2002 року ( а.с.9,12). 22.10.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 13). Згідно довідки про склад сім»ї від 10.06.2015 року за №123 , виданої квартальним комітетом №8 м. Кіровограда , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] ( а.с.10). Згідно довідки №127 від 12.065.2015 року цього ж квартального комітету, відповідач [PERSON]Ю, із жовтня 2010 року у будинку не проживає ( а.с. 11). \~\~ Судом не встановлено, що позивач створювала перешкоди в користуванні житлом відповідачу після розірвання шлюбу . За таких обставин , суд вважає, що відповідач втратив право користування будинком, оскільки не проживає в будинку понад рік без поважних причин. Суд також вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття\~\~з реєстрації також підлягають задоволенню, оскільки реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-1У "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Така ж позиція викладена і у Постанові ВСУ від 16.01.2012 року, за якою вирішення питання зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема\~\~від вирішення питання\~\~про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм\~\~житлового та цивільного законодавства. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні\~\~права користування та розпорядження своїм майном\~\~власник має права вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою. Однак, у задоволенні вимоги про зобовязання Кіровський районний сектор міста Кіровограда УМВС України в області зняти [PERSON] із реєстраційного обліку, слід відмовити, так як такі вимоги є передчасними та необгрунтованими . В порядку ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] -243, 60 грн. внесеного судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial