Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (надалі - ТОВ ФК "Аланд"), треті особи, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 63673 від 05.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 31 598,43 грн. та 500,00 грн. За вчинення виконавчого напису, що разом складає 32 098, 43 грн., та стягнути на його користь кошти в сумі 9 135,54 грн. безпідставно одержаних Стягувачем коштів за вказаним виконавчим документом; стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на початку березня 2021 року він дізнався, що по місцю роботи, ПАТ "МК "Азовсталь", в березні 2021 року надійшла на виконання постанова приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. від 18.01.2021 по виконавчому провадженню № 63993721 про стягнення на заробітну плату [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 31 598,43 грн.. Кошти утримуються з його заробітної плати і на день подачі даної заяви фактично утримано вже 9 135,54 грн. В квітні 2021 року від приватного виконавця Мельник Ю.А. надійшли фотокопії матеріалів виконавчого провадження № 63993721, з яких вбачається що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 63673, яким запропоновано звернути стягнення на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості за кредитним договором № СL146006 від 27.01.2014 року, укладеному між [PERSON] та АТ "Універсал Банк", правонаступником усіх прав та прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитним договором UB-OP/17-018 від 14 червня 2017 року є ТОВ "ФК "Кредіт Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ "ФК "Аланд". Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 32 098,43 грн.. Заперечує проти того, що він отримував кредит на підставі кредитного договору № СL146006 від 27.01.2014 року, до дня отримання копій документів про стягнення коштів з його заробітної плати по місцю роботи він не отримував жодних претензій від первісного кредитора АТ "Універсал Банк", не отримував повідомлень про відступлення права вимоги по даному кредитному договору, а також не отримував повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення боржнику, який має передувати подачі документів для вчинення виконавчого напису. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, нотаріус не отримував від позивача первинні документи щодо видачі кредитних коштів та здійснення їх часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тобто у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17 серпня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року вжито заходи забезпечення позову у справі № 264/3292/21 шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №63993721, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Стаславовича вчиненого 05 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 63673, до вирішення справи по суті. В судове засідання позивач та її представник адвокат Крохмальова Л.П. не з`явились, згідно поданої заяви, просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явились, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на підставі статей 87 - 91 Закону України "Про нотаріат", та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис та звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором № СL146006 від 27.01.2014 року, укладеному між [PERSON] та АТ "Універсал Банк", правонаступником усіх прав та прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитним договором UB-OP/17-018 від 14 червня 2017 року є ТОВ "ФК "Кредіт Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ "ФК "Аланд". Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 31 598,43 грн. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13 932,84 грн. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 17 665,59 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 500,00 грн. Загальна заборгованість боржника становить 32 098,43 грн. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. від 24 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63993721 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиненого 05 жовтня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 63673 про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми заборгованості в розмірі 32 098,43 грн. Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз"яснено, що однією з об"єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред"явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з"ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 662 від 26.11.2014, у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Тобто, виконавчий напис 05.10.2020 було вчинено нотаріусом на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Окрім того, на думку суду, в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень та безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Не було подано, таких доказів й відповідачем під час розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було належних підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", відтак позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, суд вказує на таке. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки про прибутки та стягнуту заборгованність ПАТ "МК "Азовсталь", із заробітної плати [PERSON] відповідно до виконавчого листа № 63673/ТОВ "ФК "Аланд" від 05.10.2020 року утримано 9 135,54 грн. (а.с. 35, 55) Отже, загальна сума утриманих коштів з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Аланд" на підставі виконавчого листа № 63673/ТОВ "ФК "Аланд" від 05.10.2020 року становить 9 135,54 грн. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважив, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" 7 951,30 грн., став спірний виконавчий напис нотаріуса № 63673 від 05.10.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання відповідачем 9 135,43 грн. від [PERSON] відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" 9 135,54 грн. безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн., що разом складає 1 362,00 грн., тому у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України ця сума підлягає відшкодуванню позивачу. Крім цього підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу адвоката, понесені позивачем, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Крохмальовою Л.П. 05 травня 2021 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого замовник сплатив адвокату юридичні послуги в сумі 1 000,00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією № 54 від 26.05.2021 року (а.с. 43). Відповідно до п. 1.3 договору про надання правової допомоги оплата праці адвоката за домовленістю сторін складає 4 000,00 грн. За згодою сторін можлива оплата частинами. (а.с. 42). При цьому від відповідача не надходило будь-яких заяв або клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Враховуючи фактичні обставини справи та надані відповідачкою докази, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved