Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» про захист прав споживачів. В позовній заяві зазначає, що 08.08.2018 року ним було здійснено замовлення холодильника Samsung RB31FSRNDSA/UA на інтернет порталі https://samsungshop.com.ua/, про створення замовлення №1187543 йому на електронну адресу відправлено повідомлення. Представником ТОВ «Нова пошта» здійснено доставку товару та передано видаткову накладну №1187543 від 08.08.2017 року з накладною на повернення товару №1187543 від 08.08.2017 року. Доставка здійснювалась з післяоплатою (накладений платіж), котрий дорівнює вартості товару, у зв`язку із чим при прийманні товару грошові кошти в розмірі 13999,00 грн. передані представнику ТОВ «Нова пошта». Вказує, що в дверцятах холодильника знайшов «Керівництво користувача холодильника» та гарантійний талон, котрий не був належним чином заповнений відповідачем. У зв`язку із відсутністю розрахункового документа (чека, квитанції) від відповідача та незаповненого гарантійного талону зателефонував на гарячу лінію відповідача, однак питання видачі розрахункового документа не вирішено. 12.08.2017 року отримав інформацію про адреси магазинів, в яких можливо заповнити гарантійний талон. Також вказує, що 19.09.2017 року у книзі скарг та пропозицій відповідача (магазин Samsung за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6д) написана вимога про видачу розрахункового документа щодо покупки холодильника. 07.10.2017 року отримана відповідь від директора магазину «Samsung» наступного змісту: «Дана інформація була передана в відділ інтернет-магазину та прийнята в роботу», проте належної відповіді за результатом розгляду заяви відповідачем не надано. Зауважує, що видаткова накладна №1187543 від 08.08.2017 року не відповідає вимогам розрахункового документа, а саме не є документом встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), не підтверджує отримання (повернення) коштів, не зареєстрована у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій. Вважає, що відповідач умисно не видає розрахунковий документ з метою уникнення зобов`язань по виконанню гарантійного ремонту та/або обміну товару, що істотно порушує його права. У зв`язку із наведеним просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Проторія» видати [PERSON] розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі холодильника Samsung RB31FSRNDSA/UA, з позначкою про дату продажу. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проторія» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 3000,00 грн., з них оплата послуг адвоката - 3000,00 грн. Від представника ТОВ «Проторія» надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 08.08.2017 року через сайт www.samsungshop.com.ua позивачем було замовлено холодильник TM Samsung RB31FSRNDSA/UA. Замовлення №1187543 було сформовано на складі відповідача та разом з товаром передано перевізнику ТОВ «Нова Пошта» для доставки товару споживачу. Позивачем було замовлено адресну доставку на домашню адресу ( [ADDRESS] ) на 12.08.2017 року. Товар було отримано та оплачено через представника перевізника. Оплата за товар була отримана на розрахунковий рахунок ТОВ «Проторія» через фінансову установу ТОВ «ПОСТ ФІНАНС». Разом з товаром споживачу було надано видаткову накладну №1187543, експрес накладну (ТТН) № [NUMBER] , гарантійний талон, інші документи. Товар було прийнято без зауважень. Будь-яких претензій щодо якості товару не надходило. Щодо опису порядку поставки товару (схема поставки) зазначив наступне. 24 червня 2015 року ТОВ «Проторія» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення відправлень №79080 з ТОВ «Нова пошта» (Експедитор). Згідно умов даного договору Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надати комплекс послуг, пов`язаних із перевезенням відправлень, а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити. Також, 24 червня 2015 року ТОВ «Проторія» (Отримувач) було укладено Договір на переказ коштів №055-0615 з ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (Фінансова установа), що має відповідну ліцензію НБУ №11/1 від 17.10.2014р. Згідно умов договору Отримувач доручає, а Фінансова установа приймає кошти від Платників (фізичних осіб - покупців) та організовує переказ коштів, внесених Платником до Фінансової установи, на користь Отримувача, забезпечує переказ прийнятих коштів на поточні рахунки Отримувача тощо. Правовідносини між ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» регулюється окремим договором. Таким чином, доставку товару, який позивач замовив у ТОВ «Проторія» на сайті www.samsungshop.com.ua. було здійснено ТОВ «Нова пошта» зі складу відповідача, а грошові кошти сплачені за товар перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Проторія» від ТОВ «ПОСТ ФІНАНС». При здійснені замовлення через сайт на складі ТОВ «Проторія» оформлюється видаткова накладна, накладна на повернення та експрес-накладна. Чек РРО не друкується, оскільки розрахунки між ТОВ «Проторія» та покупцями (споживачами) у випадку замовлення товару через мережу Інтернет здійснюються через фінансові установи/банки, тобто, розрахункова операція в розумінні ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не здійснюється, а товар поставляється зі складу. Готівкові кошти у місці розрахунків від споживачів ТОВ «Проторія» не отримує. При здійснені замовлення споживачу було надано наступну інформацію: гарантійний талон пакується разом з товаром виробником та при відправлені товару ТОВ «Проторія» не заповнюється, оскільки товар герметично запечатаний і до моменту передачі його кур`єру цілісність упаковки не повинна бути порушена, щоб уникнути ймовірності пошкоджень товару під час транспортування. Після отримання товару споживач може звернутися в будь-який з роздрібних магазинів для заповнення гарантійного талона або передати його за рахунок ТОВ «Проторія» поштою для заповнення. З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався таким правом та заповнив гарантійний талон 08.08.2017 року у магазині Самсунг за адресою: м.Київ, вул.Берковецька, 6д. Також, працівником (оператор) ТОВ «Проторія» у телефонному режимі на запитання позивача щодо відсутності «чеку» було надано роз`яснення, що при замовлені товару через сайт споживачам надається видаткова накладна, яка підтверджує факт купівлі-продажу товару. Будь-яких зауважень або претензій щодо отримання саме видаткової накладної в процесі розмови позивачем не пред`являлося. Абзац 2 п.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу. Норма п.11 ст.8 даного Закону має відсильну диспозицію, яка передбачає використання поняття «розрахунковий документ» в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у випадках пред`явлення вимоги споживача щодо технічно складних побутових товарів. Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. У відповідності до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Згідно з п. 1 ст. 3 вказаного Закону такі особи також зобов`язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Позивач зазначає, що порушення вказаних норм права мало місце під час придбання товару. Разом з тим, позивачем не враховано, що у даному випадку ТОВ «Проторія» не здійснювало розрахункових операцій із замовником товару, а також не здійснювало безпосередньої передачі товару. Як було зазначено вище, розрахункову операцію здійснювало ТОВ «Пост Фінанс», а доставку товару забезпечувало ТОВ «Нова пошта». Визначення поняття «розрахункова операція» міститься у абз. 4 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. У свою чергу місцем проведення розрахунків, відповідно до абз. 28 ст. 2 вказаного Закону є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо. Також, необхідно врахувати норму п. 12 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким встановлено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються, приймання готівкових коштів і отримання товару мають відбутися в одному місці (місці реалізації товару). Обставини справи щодо порядку замовлення, доставки і оплати товару вказують на те, що розрахункова операція у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» безпосередньо між ТОВ «Проторія» та позивачем не здійснювалася. З огляду на вищезазначене та оскільки предметом продажу є технічно складний побутовий товар, просить суд врахувати положення Індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Харківській області від 26 травня 2017 року № 387/ІПК/20-40-14-10-17 (щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій при продажу технічно складних побутових товарів), якою роз`яснено наступне: 1) у разі доставки товару поштою за умови передоплати з застосування платіжних карт Visa, MasterCard, LiqPay та інших суб`єкт господарювання повинен укласти в поштове відправлення розрахунковий документ установленої законодавством форми і змісту на повну суму проведеної операції, що підтверджує факт купівлі-продажу товарів, із зазначенням у касовому чеку «передоплата товарів» або у разі проведення розрахунків за відстроченим платежем - проводяться через РРО з використанням режиму попереднього програмування «погашення кредиту». При цьому, роздрукування розрахункового документа на РРО здійснюється на підставі виписки з фінансової установи; 2) у випадку продажу товарів, на які встановлені гарантійні терміни, - також технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, у яких обов`язково робиться відмітка про дату продажу та найменування суб`єкта господарювання, яка завіряється штампом (печаткою) і підписом суб`єкта господарювання. Якщо доставка товару здійснюється поштою за умови післяплати, то в момент отримання товару на поштовому відділенні покупець вносить кошти для перерахування на банківський рахунок продавця. Відповідний документ, що підтверджує факт оплати товару, у цьому випадку зобов`язане видавати поштове відділення. Документом, що свідчить про отримання того або іншого товару, буде видаткова накладна продавця, вкладена суб`єктом господарювання (продавцем) у посилку; 3) у разі доставки товару за допомогою кур`єрської служби за умови передоплати із застосуванням зазначених вище платіжних карт, аналогічно, як у разі доставки товару поштою: продавець при продажу товарів повинен забезпечити доставку покупцю раніше роздрукованого розрахункового документа (чеку) разом із придбаним товаром та відповідним чином оформленим гарантійним талоном. Якщо доставка товару здійснюється кур`єрською службою за умови післяплати, то кур`єр видає розрахунковий документ (чек) покупцю в момент оплати коштів за придбаний товар. При цьому розрахунковий документ (чек) повинен бути роздрукований з використанням РРО, зареєстрованого на транспортний засіб, яким здійснюється доставка. Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що ТОВ «Проторія» не порушувало вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про захист прав споживачів», а посилання позивача на «умисне не надання розрахункового документа з метою уникнення зобов`язань по виконанню гарантійного ремонту та/або обміну товару», є лише припущенням, яке не підтверджується жодним доказом. У свою чергу, на підтвердження своєї позиції надає копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 року по справі №826/9748/17 за позовом TOB «МТІ» до Офісу ВПП ДФС України про скасування податкового повідомлення-рішення та з урахуванням предмету даного спору просимо врахувати правову позицію щодо особливостей здійснення замовлення, оплати та доставки товару при здійснені операції з придбання товару мережами Інтернет з постоплатою готівковими коштами, врахувати норми спеціального закону - ЗУ «Про електрону комерцію» щодо розрахункового документа та прийняти до уваги порядок застосування термінів «розрахункова операція», «розрахунковий документ» та «місце розрахунку». Щодо заходів досудового врегулювання спору зазначив наступне. У позовній заяві зазначається, що заявником було написано вимогу про видачу розрахункового документа у книзі скарг та пропозицій в магазині Самсунг за адресою: м.Київ, вул.Берковецька, 6д. Зауважує, що адреса для прийому скарг, листів, заяв від споживачів зазначена у видатковій накладній, на веб-сайті protoria та на сайті інтернет-магазину відповідача, а саме: м. Київ, вул. Шахтарська, 11, тому посилання позивача на умисне ненадання розрахункового документу або відповіді на його вимогу є безпідставним, оскільки таку вимогу було залишено в магазині, який є структурним підрозділом ТОВ «Проторія» та не уповноважений приймати та/або відповідати на звернення щодо інших магазинів (структурних підрозділів). В зв`язку із проханням позивача стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., просить звернути увагу, що спір виник не з вини відповідача та не внаслідок неправильних дій ТОВ «Проторія», оскільки всі вимоги нормативно-правових актів відповідачем дотримано. У свою чергу позивач посилається на «можливе» невиконання відповідачем свої зобов`язань у майбутньому, що є припущенням та не може вважатися доказом неправомірної поведінки або підтверджувати факт відмови відповідача у гарантійному ремонті товару, обміну тощо. Таким чином, предмет спору за позовом [PERSON] до ТОВ «Проторія» про зобов`язання видати розрахунковий документ - відсутній, а доводи позову є безпідставними та надуманими, тому є всі підстави для відмовлення у позові. Від позивача надійшла відповідь на відзив у якому зазначив, що відповідачем у відзиву зазначено, що «разом з товаром споживачу було надано видаткову накладну № 1187543, експрес накладну (ТТН) № [NUMBER] , гарантійний талон, інші документи». Викладена інформація не відповідає дійсності оскільки при доставці товару йому не була передана експрес накладна (ТТН) № [NUMBER] та «інші документи». У зв`язку з відсутністю експрес накладної (ТТН) № [NUMBER] він неодноразово повідомляв відповідача, але жодних дій відповідач не вчинив для отримання даного документа. Зазначає, що відповідач не має можливості стверджувати дану інформацію оскільки, як зазначено у відзиві, доставка здійснювалась представниками ТОВ «Нова пошта» без присутності представників відповідача. Відповідно відзиву з матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм правом та заповнив гарантійний талон 08.08.2017 року у магазині Самсунг за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6д. Згідно відзиву 08.08.2017 року ним зроблено замовлення з адресною доставкою на домашню адресу ( [ADDRESS] ) на 12.08.2017 року. З викладеного слід зробити висновок, що він спочатку заповнив гарантійний талон (08.08.2017 року), а потім придбав холодильник (12.08.2017 року), котрий знаходився в холодильнику відповідно до пояснень відповідача. Наведена інформація відповідачем вводить суд в оману, оскільки до моменту отримання холодильника він ніяким чином не мав можливості заповнити гарантійний талон у зв`язку з тим, що він знаходився разом з товаром. Фактично гарантійний талон структурним підрозділом відповідача заповнено 19.09.2017 року, що можуть підтвердити камери спостереження, які знаходяться в магазині відповідача. Щодо порушення Відповідачем строків обчислення гарантійних зобов`язань. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі продажу товарів за зразками, поштою, а також у випадках, коли час укладення договору купівлі-продажу і час передачі товару споживачеві не збігаються, гарантійний строк обчислюється починаючи від дня передачі товару споживачеві, а якщо товар потребує спеціальної установки (підключення) чи складення - від дня їх здійснення, а якщо день передачі, установки (підключення) чи складення товару, а також передачі нерухомого майна встановити неможливо або якщо майно перебувало у споживача до укладення договору купівлі-продажу, - від дня укладення договору купівлі-продажу. Отже, покупець отримав товар 12.08.2017 року, а в гарантійному талоні зазначена дата 08.08.2017 року, котра порушує вимоги ч. 4 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначена відповідачем індивідуальна податкова консультація ДФС у Харківській області від 26.05.2017 року № 387/ІПК/20-40-14-10-17 не містить правової оцінки щодо дотримання положень абз. 2 п. 11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», положення якої зобов`язують Продавця надати розрахунковий документ встановленої форми. Наведене відповідачем рішення суду по праві № 826/9748/17, котре пов`язано з оскарження податкового повідомлення-рішення не має жодного відношення щодо дотримання прав споживачів, а пов`язано з дотриманням податкового законодавства України. Щодо заходів досудового врегулювання спору. Відповідачем у відзиві зазначено, що структурний підрозділ ТОВ «Проторія» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6д не уповноважений приймати та/або відповідати на звернення щодо інших магазинів (структурних підрозділів). Просить звернути увагу, що у відповіді на скаргу директор магазину «Самсунг» [PERSON] . зазначила, що дана інформація передана в відділ інтернет-магазину та прийнята в роботу. Але з огляду на те, що з вересня місяця 2017 року по сьогоднішній день він не отримав відповіді, слід зробити висновок, що відповідач взагалі не уповноважений розглядати скарги щодо функціонування своїх магазинів. Від директора ТОВ «Проторія» надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що під час доставки експрес накладну (ТТН) № [NUMBER] не було передано разом з товаром. Звертає увагу, що товарно-транспортна накладна (ТТН) належить до первинної транспортної документації та підтверджує факт перевезення товару. У свою чергу, оскільки перевізником товару, який було замовлено позивачем, є третя особа, а саме ТОВ «Нова Пошта», експрес накладна видається представником перевізника. Твердження позивача, що він неодноразово повідомляв відповідача про відсутність експрес накладної не підтверджується доказами та спростовується самим позивачем у позовній заяві, в якій зазначається, що запит на отримання ТТН було подано до ТОВ «Нова Пошта». Факт звернення саме до ТОВ «Нова Пошта» підтверджується копією відповідної заяви. Додатково звертає увагу, що факт надання/ненадання ТТН під час доставки товару представником ТОВ «Нова Пошта» не відноситься до предмету спору. Щодо ненадання гарантійного талону відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання. Оскільки будь-яких заяв, щодо зміни (доповнення) предмету позову позивачем не подавалося, посилання на порушення відповідачем ч.4 ст.7 ЗУ «Про захист прав споживачів» також не відноситься до предмета спору. Також звертає увагу, що пояснення щодо отримання та заповнення гарантійного талону надавалися у відзиві на позовну заяву. У відповіді на відзив позивач зазначає, що індивідуальні податкові консультації надаються виключно у галузі податкового права та не мають стосунків дотримання прав споживачів та застосування Закону України «Про захист прав споживачів». По-перше, вищезазначене висловлювання суперечить позиції самого позивача, яка ґрунтується на доводах індивідуальної податкової консультації ДФС в Івано-Франківській області від 03.02.2017 року в частині обґрунтовує поняття «розрахунковий документ». По-друге, позивачем не враховано доводи, а саме, що норма п.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» має відсильний характер, тому поняття розрахункового документу та порядок видачі такого документу регулюється нормами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». У свою чергу, статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Таким чином, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює, що розрахунковий документ - це не тільки чек РРО, як вважає позивач. Також, позивачем не враховано норму п. 12 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким встановлено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються, приймання готівкових коштів і отримання товару мають відбутися в одному місці (місці реалізації товару). Обставини справи щодо порядку замовлення, доставки і оплати товару вказують на те, що розрахункова операція у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» безпосередньо між ТОВ «Проторія» та позивачем не здійснювалася. Таким чином, спеціальний Закон, який встановлює форму та порядок видачі розрахункового документу є Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (ст.9), а не Закон України «Про захист прав споживачів», як помилково стверджує позивач. Зауважує, що товар позивачем було придбано через мережу інтернет на сайті www.samsungshop.com.ua. Матеріалами справи підтверджується, що доставку товару, було здійснено ТОВ «Нова пошта» (Перевізник) зі складу відповідача, а грошові кошти сплачені за товар перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Проторія» через ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (Фінансова установа). Таким чином, у даному випадку при розрахунку за товар між сторонами застосовується п. 12 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким встановлено, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються, приймання готівкових коштів і отримання товару мають відбутися в одному місці (місці реалізації товару). Як зазначалося у відзиві, обставини справи щодо порядку замовлення, доставки і оплати товару вказують на те, що розрахункова операція у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» безпосередньо між ТОВ «Проторія» та позивачем не здійснювалася, тому в даному випадку належним документом, який підтверджує факт продажу товару є видаткова накладна - документ, який в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» (ст.1), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (п.15 ст.3) та Закону України «Про електронну комерцію» (п.3 ст.13) є розрахунковим документом, що засвідчує передання права власності. Додатково звертає увагу, що позивач не звертався до ТОВ «Проторія» з вимогою замінити товар або здійснити гарантійний ремонт, тому будь-яке посилання позивача на умисне ненадання розрахункового документа з метою уникнення зобов`язань по виконанню гарантійного ремонту та/або обміну товару, є лише припущенням, яке не підтверджується жодним доказом, носить виключно суб`єктивний характер, не відноситься до предмету позову та є припущенням, пов`язаним з ймовірним виникненням події у майбутньому. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно роздруківки з електронної пошти позивача, останнім здійснено замовлення №1187543 товару, а саме холодильника Samsung RB31FSRNDSA/UA на інтернет сайті samsungshop.com.ua. Відповідно до видаткової накладної №1187543 від 08.08.2017 року [PERSON] перевізником «Нова Пошта» було доставлено за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] товар, а саме холодильник Samsung RB31FSRNDSA/UA вартістю 13999,00 грн., сума доставки складає 50,00 грн., всього сплачено 14049,00 грн., продавцем зазначено: ТОВ «ПРОТОРІЯ». Також в матеріалах справи міститься накладна на повернення товару. Відповідно до гарантійного талону, датою покупки зазначено 08.08.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо технічно складних побутових товарів розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Закон України «Про електрону комерцію» визначає засади діяльності у сфері електронної комерції, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Так, пп. 14 п. 1 ст. 3 Закону «Про електрону комерцію» встановлено, що реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному Законом Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв`язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору. Відповідно до абзацу другого п. 1 ст. 13 Закону «Про електрону комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися, зокрема шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Разом з тим, продавець, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку (п. 3 ст. 13 Закону «Про електрону комерцію»). Відповідно до п. 4 суб`єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; надавати покупцю товарів (послуг) чек, за його вимогою - накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця, з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів". Суд не бере до уваги посилання відповідача на той факт, що між ТОВ «Проторія» та відповідачем не здійснювалося розрахункових операцій, а розрахункову операцію здійснювало ТОВ «Пост Фінанс», оскільки суду не надано доказів на підтвердження даних обставин. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не оспорюється факт придбання позивачем товару, а саме холодильника Samsung RB31FSRNDSA/UA на суму 13999,00 грн., проте отримана позивачем видаткова накладна не є розрахунковим документом та не містить відповідних реквізитів, а тому суд задовольняє вимогу позивача щодо зобов`язання ТОВ «Проторія» видати [PERSON] розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі 08.08.2017 року холодильника Samsung RB31FSRNDSA/UA. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи міститься: договір по надання правової допомоги №8 від 270.3.2018 року укладеного між Адвокатським бюро «Вартові Пучин» та [PERSON] ; Додаткова угода №1 до вказаного договору, відповідно до якої гонорар адвокатського бюро за надання послуг, визначених договором, встановлюється в розмірі 3000,00 грн.; ордер серія АА №147572; розрахунок витраченого часу на надання правової допомоги. Проте матеріали справи не містять документального підтвердження оплати позивачем витрат на правову допомогу та перерахунку їх на розрахунковий рахунок адвокатського бюро «Вартові Пучин», крім того, наданий розрахунок не містить детального опису щодо вартості наданих послуг. На підставі викладеного,

Outcome: partial