Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON], третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що в орган опіки та піклування звернулась [PERSON], яка проживає з малолітнім онуком, [PERSON] [INFO], за адресою: [ADDRESS], із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] Баба [PERSON], на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, пояснила, що всі питання щодо виховання онука, його матеріальне забезпечення вирішуються лише нею. Матір дитини, [PERSON] зловживає спиртними напоями, близько року не проживає з сім'єю та останнє її місце перебування невідоме. Батько дитини, [PERSON] не проживає з сином вже дев'ять років, останнє його місце перебування невідоме. Малолітній, [PERSON] на засіданні комісії пояснив, що батька він не знає та не спілкується з ним. Маму бачив рік тому. Забравши його телефон, вона втекла і більше не з'являється. Незважаючи на те, що мама має його номер телефону, вона ніколи не дзвонить, не підтримує з ним зв'язок, не спілкується, матеріально не забезпечує. У характеристиці СЗШ №30 м. Львова вказано, що батько, [PERSON], вихованням дитини не займається. В школі жодного разу не був. Мати, [PERSON], не приділяє належної уваги вихованню та навчанню сина. Його вихованням займається баба, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини та класу. Комісія з питань захисту прав дитини рекомендувала голові Шевченківської районної адміністрації надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] Окрім цього, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи наведене, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини та стягувати з них солідарно щомісячно аліменти в розмірі 1 000,00 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку аліментів, щомісячно. В судовому засіданні представник позивача Брикса Р.З. позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені рекомендованим листом за місцем проживання. Суд вважає, що відповідно до ст.ст.169,224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, може бути проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що вона є бабцею малолітнього [PERSON] Вона самотужки займається вихованням та матеріальним забезпеченням онука. Батьки ним не цікавляться, не займаються вихованням, світоглядом, не надають кошти на утримання, не піклуються про його здоров'ям тощо. Просила суд призначити в її користь стягнення з відповідачів аліментів на дитину, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, показання свідка, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 ч.1 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.150 СК України, яка визначає обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини : 1. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов'язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Дитина [PERSON] проживає разом з бацею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Дитина [PERSON] навчається в СЗШ №30 м. Львова. Відповідно до характеристики на дитину, батько [PERSON] вихованням дитини не займається. В школі жодного разу не був. Мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дитини. Його вихованням займається бабця, яка відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини та класу. Згідно довідки з Дошкільного навчального закладу №167 від 10.03.2016 року за період з 2008 по 2013 роки під час перебування дитини у садочку, усю увагу йому приділяла бабця, приводила та забирала [PERSON] лише вона, батьки участі у вихованні дитини не брали. Згідно даних Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області від 23.03.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання нею батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON]. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Львівській області від 04.04.2016 року встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак знятий з реєстрації із вказаної адреси 28.10.2014р. за рішенням суду. На даний час його місце перебування невідоме. Працівниками відділу у справах дітей було обстежено помешкання за адресою: [ADDRESS] з метою перевірки обставин, вказаних у заяві [PERSON] На момент присутності комісії в квартирі №18 перебували [PERSON], [PERSON] та малолітній внук [PERSON], [INFO], матері [PERSON] в квартирі не було. Було опитано сусідів та відібрано письмові пояснення (свідчення) [PERSON], [PERSON], які зазначили, що батько [PERSON] та мати [PERSON] з дитиною не проживають, участь у його вихованні приймає лише бабця [PERSON] В квартирі батьки [PERSON] не мешкають, місце перебування їхнє невідоме. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що мати та батько малолітнього [PERSON] не цікавляться ним, не займаються його вихованням, утриманням, взагалі не відвідують його. Його утриманням та вихованням займається бабця - [PERSON] Відповідно до Висновку № 3609-155 від 21.03.2016р. орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Брикса Р.З. в судовому засіданні підтримав вказаний вище висновок органу опіки та піклування. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 р. - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст.З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Сама поведінка відповідачів, котрі двічі не з'явилися в судове засідання по вказаній справі, не з'являлися і на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яка розглядала питання доцільності позбавлення їх батьківських прав, свідчить про їх байдуже ставлення до дитини, можливе позбавлення їх батьківських прав щодо них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідачі не дбають про виховання, розвиток та здоров'я дитини [PERSON], ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини. Позов про позбавлення його батьківських прав є підставний і підлягає до задоволення. У відповідності до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачі ухиляються від виконання даного обов'язку, аліментів на утримання дитини не надають. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень представника позивача та третьої особи відповідачі не мають офіційної роботи та постійного стабільного заробітку. А тому суд вважає, що аліменти з них слід стягувати в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідачі зобов'язані сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідачів інших дітей, стан здоров'я дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає вимогу про стягнення з відповідачів аліментів в частині солідарного стягнення безпідставною. Розмір аліментів, які стягатимуться, суд визначає кожному з відповідачів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що з відповідачів слід стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, виходячи з половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в сумі по 770,00 грн. щомісячно з кожного, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 28.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial