Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Кей-Колект» звернувся до Іванівського районного суду Одеської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] про про стягнення суми 3% річних, в розмірі 90086,59 грн., суми нарахованих інфляційних витрат, в розмірі 385 084,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 7127, 56 грн. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21.02.2019 року справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми 3% річних та інфляційних витрат було передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси та матеріали даної справи надійшли на адресу суду 20.03.2019 року. В обґрунтування вимоги позивач вказував на те, що 12.07.2005 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 2824-08 ОФ Н (№10610843000), відповідно до якого [PERSON] отримала споживчий кредит в сумі 155 000 доларів США, (сто п`ятдесят п`ять тисяч доларів 00 центів США), строком з 12 липня 2005 року по 12 липня 2026 р. з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 11,5 % на рік за користування ним. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] банк уклав договір поруки № 2824-08 від 12.07.2005 року з [PERSON] . 12.12.2011 року між ПAT "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено Договір Факторингу №1, відповідно до умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року. Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.03.2012 р. по цивільній справі № 2-64/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Рішення по цій справі було винесено 14 березня 2012 року та набрало законної сили 29 березня 2012 року Позивач зазначив, що рішення суду не виконується, у зв`язку з чим, сума, понесених ТОВ «Кей-Колект», унаслідок прострочення відповідачами сплати заборгованості згідно розрахунку суми 3% річних, за період з 07.11.2015 року по 07.11.2018 року (включно) складає 90086,59 гривень та згідно розрахунку суми інфляційних витрат за вищевказаний період складає 385 084.00 гривень, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України та ст.ст.280-281 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами - у заочному порядку. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено: 12.07.2005 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 2824-08 ОФ Н (№10610843000), відповідно до якого [PERSON] отримала споживчий кредит в сумі 155 000 доларів США, (сто п`ятдесят п`ять тисяч доларів 00 центів США), строком з 12 липня 2005 року по 12 липня 2026 р. з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 11,5 % на рік за користування ним. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] банк уклав договір поруки № 2824-08 від 12.07.2005 року з [PERSON] . 12.12.2011 року між ПAT "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено Договір Факторингу №1, відповідно до умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року. У зв`язку з невиконанням Відповідачами ( [PERSON] та [PERSON] ) умов Договору про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року та Договору поруки № 2824-08 від 12.07.2005 року, щодо сплати заборгованості, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до Іванівського районного суду Одеської області, щодо примусового стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року. Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.03.2012 року по цивільній справі № 2-64/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року в сумі 997317,21 грн. Рішення по цій справі було винесено 14 березня 2012 року та набрало законної сили 29 березня 2012 року. 12.12.2011 року між ПAT "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено Договір Факторингу №1, відповідно до умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту № 2824-08 ОФ Н (№10610843000) від 12.07.2005 року. З розрахунку вбачається, що загальна сума 3 % річних, інфляційних втрат, понесених ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ», у наслідок прострочення відповідачами сплати заборгованості за період з 07.11.2015 року по 07.11.2018 року (включно), становить: 90 086,59 грн., згідно з розрахунком за вищевказаний період сума інфляційних втрат становить: 385 084,00 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору та не звільняє боржника від цивільно-правової відповідальності, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року справа № 746/540/15-ц. Такий правовий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved