Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 18403,92 грн. за кредитним договором від 15.12.2005 року, на підставі якого відповідачу видано кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В ході розгляду справи представник позивача Піскун О.С. уточнила позовні вимоги шляхом їх зменшення. Просить стягнути суму заборгованості за кредитом - 13828,28 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Піскун О.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечує, просить у позові відмовити, застосувавши строк позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] не визнала, суду пояснила, що між позивачем та відповідачем дійсно був укладений кредитний договір, однак за рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2009р. сума існуючої заборгованості вже була стягнута, в зв'язку з чим договір є розірваним. Просить застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 15.12.2005 року між позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобов'язання не виконував, станом на 30.06.2014 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 18403,92 грн. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя відвід 29.01.2009 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" було стягнуто заборгованість в розмірі 4357,75 грн., що існувала станом на 22.06.2008 року. За період з 22.06.2008 року по 30.06.2014 року відповідач має заборгованість 13828,28 грн., яка складається з наступного: - заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12693,60 грн., - штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., - штрафу (процентної складової) в сумі 634,68 грн. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг, банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «відмітки Банку». Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. Строки і порядок погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка являється невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частку заборгованості по Кредиту. При порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і правил надання банківських послуг а.с.9-12). Крім того, сторони встановили як строк дії договору - протягом 12 місяців з моменту його підписання, а якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (п.9.12 Умов і правил), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - до кінця місяця, наступного за звітним. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу(постанова Верховного Суду України від 19.03.2014 року по справі № 6-14цс 14). Востаннє платежі на погашення заборгованості по кредиту відповідачем було здійснено 06.08.2010 року, а до суду з зазначеним позовом позивач звернувся 21.08.2014 року. Тому враховуючи вимоги відповідача про застосування позовної давності до вирішення вказаних правовідносин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, бо пред'явлені поза межами строків позовної давності. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed