Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «\\Укрсоцбанк» (далі Позивач) звернулось до [PERSON], [PERSON] (далі Відповідачі), третя особа Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з позовом про звільнення майна з-під арешту, за наступних обставин. 11 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та обов'язків якого стало Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений Договір кредиту №2007/694-Ф03.16.10. На виконання п.1.1. Договору кредиту Банк, як кредитор, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання надав Боржнику, як позичальнику у кредит 73 665,00 грн. для придбання транспортного засобу, зі сплатою 12,5% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитних коштів - до 10.04.2014 року. В якості забезпечення виконання Боржником зобов'язань за Договором кредиту між ним та Банком 11.12.2007 року було укладено Договір застави №07- 15/1676. Відповідно до умов п.1.1. Договору застави Боржник передав в заставу Банку придбаний із залученням кредитних коштів транспортний засіб марки Chevrolet Aveo, № КL1SА69Y8В100689, тип легковий седан, чорного кольору , 2007 року випуску «Предмет застави» або «Транспортний засіб». Транспортний засіб належить Боржнику на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 095038 від 08 грудня 2007 р. 26 лютого 2015 року на адресу банку надійшла заява від [PERSON] , в якій зазначалося ,що державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ 05. 11. 2014 року було винесено постанову № ВН 44798570 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В подальшому стало відомо, що 22.09.2014 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 523/741/14-ц від 29.08.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 20 000,00 грн. Позивач вважає, що постановою державного виконавця від 22.09.2014 року, постановою від 05.11.2014 року державний виконавець порушив законні речові права та інтереси Банка щодо заставленого автомобіля Боржника . В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 Цивільного кодексу України). Відповідно до Довідки № 10.1-186/96-13138 від 24 липня 2015 р. прострочена заборгованість [PERSON] перед Банком за Договором кредиту № 2007/694-Ф03.16/10 від 11.12.2007 року складає 19 081,97 UAN, прострочена заборгованість по нарахованих % - 1 535,57 UAN, пеня до сплати - 14 901,98 UAN. . Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. [PERSON] не звертався до Відділу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на предмет застави. Окрім того, [PERSON] не є заставодержателем рухомого майна, що перебуває в заставі Позивача. За викладених обставин Позивач просить звільнити з під-арешту нерухоме майно [PERSON], а саме : транспортний засіб марки Chevrolet Aveo, № КL1SА69Y8В100689, тип легковий седан, чорного кольору , 2007 року випуску. Відповідач проти позову не заперечує. Представник Позивача, Відповідач, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Інші особи по справі сповіщені належним чином, до суду не з'явились, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що 11 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та .обов'язків якого стало Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений Договір кредиту №2007/694-Ф03.16.10. На виконання п.1.1. Договору кредиту Банк, як кредитор, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання надав Боржнику, як позичальнику у кредит 73 665,00 грн. для придбання транспортного засобу, зі сплатою 12,5% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитних коштів - до 10.04.2014 року (а.с.14-19). В якості забезпечення виконання Боржником зобов'язань за Договором кредиту між ним та Банком 11.12.2007 року було укладено Договір застави №07- 15/1676. Відповідно до умов п.1.1. Договору застави Боржник передав в заставу Банку придбаний із залученням кредитних коштів транспортний засіб марки Chevrolet Aveo, № КL1SА69Y8В100689, тип легковий седан, чорного кольору , 2007 року випуску «Предмет застави» або «Транспортний засіб» (а.с.20-24). Транспортний засіб належить Боржнику на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 095038 від 08 грудня 2007 р. 26 лютого 2015 року Позивачу стало відомо від [PERSON], що державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ 05. 11. 2014 року було винесено постанову № ВН 44798570 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.3). З постанови № ВН 44798570 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що арешт накладено на все майно боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення 20\~000,00 грн. на користь стягувача [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна арешт та заборона відчуження 14.11.2014 року накладено державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ по постанов № ВН 44798570. Термін дії 14.11.2019 року. Звернення стягнення не зареєстровано (а.с.4-5). Відповідно до Довідки № 10.1-186/96-13138 від 24 липня 2015 р. прострочена заборгованість [PERSON] перед Банком за Договором кредиту № 2007/694-Ф03.16/10 від 11.12.2007 року складає 19 081,97 UAN, прострочена заборгованість по нарахованих % - 1 535,57 UAN, пеня до сплати - 14 901,98 UAN (а.с.6). Відповідно до Закону України від 18.11.2003 "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (зі змінами та доповненнями), ст. 577 Цивільного кодексу України визначено поняття реєстрації застав рухомого майна. Вказані нормативні акти містять поняття Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що являє собою єдину комп'ютерну базу даних, яка містить інформацію про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також пр звернення стягнення на предмет обтяження. Після укладення вищезазначених договорів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис обтяження автомобіля, що був переданий в заставу Банку, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.09.2007 року . Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Стаття 1 Закону України «Про заставу» передбачає, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. З, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення н заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржник заставодержателю. При звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями; державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України "Про забезпечення вимо кредиторів та реєстрацію обтяжень" та ч.2 ст. 589 ЦК України заставодержатель за рахунок заставленого майна має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи суму кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших витрат ,передбачених кредитним договором. Відповідно ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.08.76 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Вид судочинства (в порядку ЦПК) обрано з урахуванням того, що захисту підлягає цивільне право Позивача на звернення стягнення на предмет застави.. Таким чином, суд вважає, що для захисту права Позивача на звернення стягнення на предмет застави слід звільнити з від арешту нерухоме майно [PERSON], а саме : транспортний засіб марки Chevrolet Aveo, № КL1SА69Y8В100689, тип легковий седан, чорного кольору , 2007 року випуску. На підставі викладеного,

Outcome: approved