Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подання позову з 17 лютого 2016 року, до досягнення ними повноліття. Крім того просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитині трьох років до 08 січня 2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання в них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає, що ставить їх в скрутне матеріальне становище. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково у розмірі 200 грн. на кожну дитину, а в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку просив суд відмовити, так як він немає змоги її утримувати. Пояснивши суду, що він має слабкий стан здоровя, так як отримав тяжку черепно мозкову травму, переніс трепанацію черепа, у звязку чим ніде не працює, потребує постійного прийому ліків та періодичного лікування в умовах стаціонару, доходів він не має, проживає разом з матірю пенсіонеркою. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку відповідача щодо стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 200 грн. на кожну дитину, а в задоволенні позовних вимог на утримання дружини відмовити та пояснила суду, що відповідач [PERSON] відноситься до категорії громадян, сукупний середньомісячний дохід яких є нижчим від суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" так як ніде не працює, на обліку в Конотопському міськрайцентрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як безробітний не знаходиться, інші доходи відсутні, проживає разом з матірю пенсіонеркою. Крім того має незадовільний стан здоровя у звязку з отриманою ним тяжкої ЧМТ з подальшим оперативним втручання з трепанацією черепа, що потягло за собою тривалу реабілітацію. Стан здоровя відповідача на даний час зумовлює постійний прийом ліків та періодичне лікування в умовах стаціонару, що потребує немалих коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року та стали проживати разом. За час спільного проживання в них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про народження дітей їх батьком зазначений [PERSON], відповідач по справі. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своїх двох неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Позивачка, мати неповнолітніх дітей, несе обовязок по їх утриманню, у звязку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, повязаних з їх утриманням. Відповідач, як батько, повинен брати участь в належному утриманні неповнолітніх дітей, забезпечувати коштами, необхідними на харчування, одяг, а також інші потреби для дітей цього віку. Суд при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню враховує майновий стан відповідача, який офіційно ніде не працює, наявність у відповідача тяжких захворювань. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведених вище обставин та норм закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини відмовити так, як відповідач на думку суда не може надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: partial