Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заяву обґрунтували тим, що їм на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за реєстром № 504 від 23.10.1996 р. , виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно була допущена помилка у прізвищі, яка перешкоджає їм вільно володіти та розпоряджатися власністю. У свідоцтві про право власності на нерухоме майно прізвище заявників записано як « [PERSON]» та не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, серія [NUMBER] , виданого 28.12.2012 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , в паспорті громадянина України [NUMBER] , виданого 28.12.2012 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , в паспорті громадянина України [NUMBER] , виданого 26.02.1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , де їхнє прізвище зазначено як « [PERSON] ». Вважають що причина неправильного написання прізвищ в одну літеру виникла в зв*язку з неправильним перекладом прізвищ з російської мови на українську. Внаслідок такої помилки, у заявників виникла невідповідність між документом, що посвідчую особу та правовстановлюючими документами. Тому заявники звернулись до суду з даною заявою та прохали встановити факт належності їм правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва на право власності на житло . З урахуванням зазначеного прізвища " [PERSON] " та " [PERSON] " попри розбіжності у документах, є ідентичними. Зазначені розбіжності унеможливлюють встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На основі вище вказаних документів є достатні підстави вважати, що « [PERSON] » і « [PERSON] » є однією особою, « [PERSON] » та « [PERSON] » , « [PERSON] » та « [PERSON] » є одними й тими самими особами. Внаслідок такої, помилкової, зміни прізвищ, на даний час, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчує їх особу та правовстановлюючими документами, які були видані на їхнє ім`я, що обмежує заявників у їх вільних правах на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Враховуючи вищевказані обставини, заявники просять постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] , в якому помилково записано прізвище як « [PERSON] (а)» . Заявник в судове засідання не з*явилися по невідомій суду причині. Про час слухання справи були належним чином повідомлені. Надіслали заяви про слухання справи за їх відсутність. Заінтересована особа представник « квартирного управління» виконком Кременчуцької міської ради - в судове засідання не з*явилися по невідомій суду причині. Про час слухання справи були належним чином повідомлені. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин , суд вважає необхідним заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , виданого 28.12.2012 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , в паспорті громадянина України [NUMBER] , виданого 28.12.2012 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , в паспорті громадянина України [NUMBER] , виданого 26.02.1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області на прізвище [PERSON] , [INFO] , Ідентифікаційний номер , прізвище зазначено правильно, як « [PERSON] (а)». Але в свідоцтві про право власності на нерухоме майно допущено технічну помилку та прізвище заявників зазначено як " [PERSON] (а)»", а не так як правильно " [PERSON] (а)". У зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні прізвищ, заявникам було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів . Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна , суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved