Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

03.03.2015р. позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позову зазначено, що у листопаді 2008р. між позивачем, Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №640/582-П582, за умовами якого позивач в якості поручителя зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, строки та в порядку, передбачених договором кредиту №640/582-П582 від 01.10.2007р. У лютому 2015р. позивачу стало відомо, що 06.07.2015р. між відповідачами було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту, пунктом 2.1. якої збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 14% річних до 14,65% річних, а п.2.2 змінено кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором кредиту з 30.09.2032 р. до 30.09.2037р. При цьому позивач не давав згоди на укладення між відповідачами вказаної Додаткової угоди та на зміну умов договору кредиту. Договір поруки, укладений між сторонами, не містить умов щодо можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя. Таким чином, на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з 06.07.2010р. - дати укладення Додаткової угоди №1 до договору кредиту. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" [PERSON] вказала, що з позовом не згодна. Вважає, що Додаткова угода до договору кредиту підписана між банком та відповідачем [PERSON], оскільки позивач не є стороною вказаної угоди, то обсяг його відповідальності не збільшився. Відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Оскільки у даному випадку додаткова угода укладена лише із [PERSON], то обсяг відповідальності поручителя [PERSON] не змінився, для нього залишились незмінними умови кредитного договору, де встановлена процентна ставка у 14% річних та строк повернення кредиту до 30.09.2032 р. У позовній заяві "Укрсоцбанку" до [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором кредиту, заборгованість розрахована із тієї ж процентної ставки, що вказана у договорі кредиту від 01.10.2007р., та у договорі поруки, а саме 14% річних, та термін повернення коштів для позивача залишився незмінним. Тому вважає, що підстави для припинення поруки відсутні. Зазначила, що аналогічна позиція висловлена у рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 20.11.2011р. №6-10062св11. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, згідно заяви, справу просить розглядати у його відсутність. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.10.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір кредиту №640/582-К582, згідно умов якого банк надав кредит у розмірі 90376 доларів США зі сплатою 12,7% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 30.09.2032р. - п.1.1 Договору /а.с. 10-12/. У листопаді 2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 640/582-П582, згідно умов якого, поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту від 01.10.2007р. Згідно п.2.1.1, 2.1.2 Договору поруки, встановлено зміст забезпеченого порукою зобов'язання, його розмір, строк та порядок виконання: повернення кредиту в сумі 86463 долари США з кінцевим терміном погашення кредиту до 30.09.2032р., сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних та комісій у розмірі, в строки та порядку, що визначені договором кредиту /а.с. 5-7/. 06.10.2010р. між ПАТ "Укрсоцбанк", який є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (статут ПАТ "Укрсоцбанк" - а.с. 33-34), та [PERSON] укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту №640/582-К582 від 01.10.2007р., згідно якої встановлена процентна ставка кредитними коштами у розмірі 14,64 % річних, та встановлено новий термін повернення кредитної заборгованості за договором - до 30.09.2037р. /а.с. 8-9/. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 559 ч.1 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 31.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" п. 22 - відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Судом встановлено, що договір поруки, який укладено між позивачем та відповідачами у листопаді 2008р. не містить умов щодо можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя. Будь-яких даних про те, що додаткова угода №1 від 06.07.2010р. була укладена з відома поручителя та за його згоди, відповідачем суду не надано. Таким чином, зазначеною додатковою угодою №1 від 06.07.2010р. внесенні зміни до Договору кредиту №640-582-К582 від 01.10.2007р. щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитними коштами із 14% до 14,65 % річних, та щодо строку повернення кредитної заборгованості з 30.09.2032р. до 30.09.2037р., в зв'язку із чим збільшився обсяг відповідальності поручителя. Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1\~ст. 559 ЦК\~є\~сукупність двох умов\~- внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13). Відповідно до ч. 1\~ст. 559 ЦК\~підставою для припинення поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну є не будь-яка зміна умов основного зобов'язання, а лише така, внаслідок якої\~обсяг відповідальності поручителя збільшується. \~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні даної справи суд керується позицією Верховного Суду України, висловленою в постановах у справах\~ № 6-69цс11 та\~№ 6-20цс11 від 21.05.2012р., №6-112цс12 від 10.10.2012р. згідно з якою збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами тощо. Припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати. На підставі викладеного, вбачається, що укладенням вказаної додаткової угоди №1 від 06.07.2010р. до договору кредиту, збільшився обсяг відповідальності поручителя [PERSON], в зв'язку із чим, порука за договором поруки припинилась з 06.07.2010р., тому позов підлягає задоовленню. Доводи представника відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" про те, що Додаткова угода до договору кредиту підписана лише між банком та відповідачем [PERSON], та позивач не є стороною вказаної угоди, тому обсяг його відповідальності не збільшився, є безпідставними, оскільки вказаною додатковою угодою внесені зміни до договору кредиту, за виконання якого позичальником, поручився позивач [PERSON] Посилання на те, що відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі, тому на думку представника відповідача в даному випадку позивач буде нести відповідальність за виконання зобов'язання позичальником частково, в межах договору кредиту, укладеного станом на 01.10.2007р., також є необґрунтованими, оскільки обсяг відповідальності за договором поруки визначений у письмовому вигляді у договорі поруки від листопада 2008р., де зазначено, що [PERSON] зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту від 01.10.2007р. Будь-яких даних про те, що сторони домовились, що поручитель [PERSON] поручився за виконання зобов'язання частково, суду не надано. Та обставина, що у позовній заяві "Укрсоцбанку" до [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за договором кредиту, на даний час заборгованість розрахована із тієї ж процентної ставки, що вказана у договорі кредиту від 01.10.2007р., та у договорі поруки, а саме 14% річних, та термін повернення коштів для позивача залишився незмінним, не спростовує доводів позову. Посилання представника відповідача на позицію, висловлену у рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 20.11.2011р. №6-10062св11, яка підтверджує доводи відповідача, є безпідставною, та суд не може її застосувати, так як вона протирічить позиції Верховного Суду України, висловленій, зокрема у постанові №6-112цс12 від 10.10.2012р., яка в силу приписів\~ст.. 377-1 ЦПК України\~є обов'язковою до застосування. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved