Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

20 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, після смерті [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO], після смерті якого відкрилося право на спадщину у вигляді зазначеної земельної ділянки. Вона у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку їй було відмовлено в зв'язку з ненаданням витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги на неї. Крім того, в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено по-батькові спадкодавця "[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть по-батькові померлого вказано "[PERSON]", тобто існує розбіжність в написанні. У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду та просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, до суду надіслали заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], який народився [INFO] (а.с.52). В Державному акті на право приватної власності на землю серії Р4 №090695, виданого 23 травня 2002 року Жовтневою райдержадміністрацією ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №273, зазначено, що власником земельної ділянки площею 3,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, є [PERSON] (а.с.13). Зазначений державний акт був виданий [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 19 квітня 2002 року за № 269-р та затвердженого списку громадян, яким передані у приватну власність земельні ділянки (паї) (а.с.25-26, 27). Такі ж відомості містяться і у відповіді відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області (а.с.23). З листа Жовтневої державної нотаріальної контори за №904/02-14 від 06.08.2013 року вбачається, що в оформленні спадкових прав на земельну ділянку позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що нею не надано витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги на неї, та існує розбіжність в написанні по-батькові спадкодавця, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено по-батькові спадкодавця "[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть - "[PERSON]" (а.с.17). Згідно довідки виконавчого комітету Пересадівської сільської ради за №1537 від 22 серпня 2013 року на день відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] разом із спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), які є спадкоємцями першої черги, та [PERSON] (онук, син дочки) (а.с.15). Втім, відповідно до довідки виконавчого комітету Пересадівської сільської ради за №928 від 14 серпня 2012 року аналогічного змісту спадкодавцем зазначений [PERSON] (а.с.41). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця у документах виникли через неправильний переклад на українську мову. Дослідивши копію спадкової справи № 09/2013 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 21 січня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]; відповідачі [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2013 року подали заяву про відмову від прийняття спадщини; разом з тим, [PERSON], який є сином спадкодавця, 22 січня 2013 року звернувся до нотаріальної контори з аналогічною заявою (а.с.30-47). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги і має право на спадкування за законом після смерті [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Інші спадкоємці від спадщини відмовилися. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved