Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У лютому 2019 комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" звернулось із вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість за централізоване опалення та постачання гарячої води на загальну суму 11373.59 грн., а також судовий збір в сумі 1921 грн.. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача - Костюк В.В., надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відпралення. Про причини неявки суд не відомив. У наданому відзиві на позов відповідач вказав, що з 28.04.2017 він не є власником вказаної квартири, і не міг підписувати договір із позивачем від 01.06.2017 за № 25/12. Сума заборгованості має відповідати його частці в майні, а саме 8/9 частинам квартири, оскільки 1/9 частина суми заборгованості стягнута з [PERSON] .. Окрім того, зазначає, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк позовної давності(а.с. 25). У відповіді на відзив, представник позивача вказує, що заборгованість розрахована за період з 01.10.2014 по 28.04.2017 на загальну суму 12795.29, з яких 11373.59 грн. рахується за [PERSON] , що пропорційно відповідає 8/9 частинам заборгованості. Просить не застосовувати строки позовної давності, оскільки відповідач користувався наданими послугами, а несплата боргу нанесе збиток КП „Бердичівтеплоенерго", яке є збитковим(а.с. 26-27). У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що у період з жовтня 2014 по квітень 2017 [PERSON] на праві власності належало 8/9 частин у праві власності на квартиру, що в [ADDRESS] . Сторонами такий факт не оспорюється. 28.04.2017 [PERSON] відчужив за договором дарування на користь [PERSON] 8/9 часток у праві власності на квартиру, що в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частки квартири від 03.06.2013(а.с. 17). Згідно довідки ОСББ "Лілея-21-25" м. Бердичева, в квартирі [ADDRESS] станом на 15.02.2019 зареєстрований [PERSON] , 1959 р.н., з 06.12.1983. Власником 8/9 часток квартири на даний час є [PERSON] на підставі договору-дарування від 28.04.2017. Квартира приватизована(а.с. 18). В період з 01.10.2014 по 28.04.2017 відповідач отримував послуги з централізованого опалення, які надавались Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго", тобто є (індивідуальним) споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання [PERSON] виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12795.29 грн., що підтверджується таблицею-розрахунком заборгованості(а.с. 28). Із вказаної суми заборгованості 11373.59 рахується за [PERSON] , та пропорційно відповідає 8/9 частинам заборгованості, доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пункт 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Абзац перший пункту 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, встановлює, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості застосування позовної давності за заявами відповідачів, суд виходить з таких міркувань. Згідно статті 256 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, й після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно частин 3 та 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із таблиці розрахунку вбачається, що відповідач не сплачував платежі з жовтня 2014 року. (а.с.28). Позивач звернувся до суду із позовом 21.02.2019, що підтверджується позовною заявою(а.с. 3-4). У розділі ХІІІ п .1 договору №2 5/12 від 01.06.2014, про надання населенню послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, який підписаний [PERSON] , сторони домовились, що строк позовної давності, який застосовується до умов даного договору становить 5 років(а.с. 12-14) З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання, що строки позовної давності позивачем дотримані. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає заборгованість, яка виникла з жовтня 2014 по квітень 2017 в сумі 11373 гривень 59 копійок. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921.00 грн., а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved