Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

07 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їхньої повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 грн. щомісячно. В обґрунтування вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, від якого мають спільну доньку, котра після розірвання шлюбу між ними залишилася проживати з нею, позивачкою. На даний час дочка досягла повноліття і продовжує навчання в ДНЗ "Полонському агропромисловому центрі професійної освіти" II-го атестаційного рівня на денній формі навчання та стипендії не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, так як витрати несе вона одна. Її, позивачки, доходів не вистачає, а відповідач ухиляється від добровільного надання допомоги для своєї дитини, хоча спроможний на це, оскільки є здоровим та працездатним, має власні автомобілі, займається підприємницькою діяльністю. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 27 лютого 2020 року строк, подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні вимог позову відмовити в повному обсязі, з мотивів, що він має важке захворювання та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2001 року, у зв`язку з чим є непрацездатним та ніяких доходів не отримує, про що надав відповідні медичні довідки. Також вказав, що твердження позивачки про те, що він має автомобіль та займається підприємницькою діяльністю не відповідають дійсності. При цьому [PERSON] заявив клопотання про перехід розгляду справи в загальне позовне провадження з метою безпосереднього дослідження наданих ним доказів в судовому засіданні. Згідно ухвали суду, занесеної до протоколу судового засідання від 25 березня 2020 року, вказане клопотання відповідача, у відповідності до положень ч.4 ст. 277 ЦПК України, залишено без задоволення у зв`язку з відсутністю достатньої обгрунтованості заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , котра у 2020 році досягла повноліття. Дочка сторін навчається на денній формі ДНЗ "Полонському агропромисловому центрі професійної освіти" II-го атестаційного рівня, яке триватиме по 30 червня 2021 року. Відповідно до ст.198, ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] згідно рішення Полонського районного суду сплачував аліменти на дочку по 450 грн. щомісячно до її повноліття, однак наразі він не надає допомоги на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання на денній формі та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. На думку суду, відповідач спроможний надавати матеріальне утримання для [PERSON] . При цьому, суд не приймає до уваги мотиви відповідача про те, що він не може надавати утримання своїй повнолітній дочці [PERSON] , оскільки в наданій ним довідці, виданій 12 березня 2020 року лікарем психіатром КНП Полонської районної ради "Полонська центральна районна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун" [PERSON] не зазначено, що йому заборонені будь-які навантаження, а з довідки, виданої 12 березня 2020 року за № 74 в.о.старости с. Мала Шкарівка Полонського району слідує, що він проживає у вказаному селі разом із дружиною [PERSON] та двома її дітьми, і на території ради не працює. Отже, [PERSON] , будучи працездатною особою, може працевлаштовуватись для отримання заробітної плати чи отримувати інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності, або працювати за сумісництвом для забезпечення гармонійного розвитку та утримання дитини. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, вказаних у ст.182 СК України, має становити 700 грн. щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, в розмірі 600 грн., який є співмірним із обсягом наданих послуг. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial