Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСББ «Малиновського-65» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що позивач [PERSON] постійно проживає і є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Надавач житлово-комунальних послуг вказаного будинку є ОСББ «Малиновського-65». Відповідач користується наданими ОСББ «Малиновського-65» послугами, однак оплату за них своєчасно та у повному розмірі не здійснює. Станом на звернення до суду сума боргу складає 12302,25 гривень, які позивач просить стягнути. В судове засідання позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд доходить до наступних висновків. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] постійно проживає і є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Надавач житлово-комунальних послуг вказаного будинку є ОСББ «Малиновського-65». Відповідно до статей 7,13 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем сплачено 9358,01 гривень із зазначеної вище суми заборгованості. Сторона відповідача наполягала на безпідставному нарахування квадратури у розмірі 20 кв.м. Відповідно до Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції житлових будинків в містах і селищах України затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 31.12.1991 року № 135 термін «місця загального користування» визначено синонімом терміну «допоміжні приміщення». Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 08.10.1992 року № 572, ст. 382 Цивільного кодексу України, ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року № 4 - рп/2004 власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язанні брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Враховуючи вищевикладене співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку. Відключення від централізованого опалення не є підставою для звільнення від такої участі. Таким чином співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Порядок надання комунальних послуг, їх обліку та оплати, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині сплати відповідачем різниці боргу у розмірі 2944,19 гривень. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1762,00 грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: partial