Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

13 жовтня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Також просила стягнути з відповідача аліменти на її користь, як опікуна дівчинки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позову до суду і до повноліттядитини. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Батько дівчинки довгий час перебував в місцях позбавлення волі, а звільнившись, не приділяє уваги вихованню дитини, не підтримує її матеріально, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями. Тому вважає, що з метою захисту прав, свобод та законних інтересів дитини, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його доньки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні просила позов задовольнити, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 15 липня 2016 року, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Мати дівчинки [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року позбавлена батьківських прав відносно неї. Відповідач [PERSON] був засуджений до 14 років позбавлення волі та відбував покарання у Снігурівській виправній колонії Миколаївської області. В зв'язку з цим малолітня [PERSON] була влаштована під опіку громадянки [PERSON] - позивачки по справі. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідач після звільнення з місць позбавлення волі, яке відбулося ще в минулому році, жодного разу не приходив провідати дитину, її навчанням, здоров`ям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 травня 2017 року відповідач не виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї доньки, надав письмове пояснення, що не визнає факту батьківства, а тому підлягає позбавленню батьківських прав в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню. Згідно частини 6 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. На підставі ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь її опікуна [PERSON]. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн.(за двома вимогами).

Outcome: approved