Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено наступні вимоги: - розірвати договір оренди землі, укладений 26.12.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Селко»; - скасувати державну реєстрацію речового права оренди ТОВ «Селко» на земельну ділянку, належну [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 26 грудня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Селко» укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивачем передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,41 гектарів, розташовану на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0851; строк дії договору - 7 років з правом пролонгації; орендна плата вноситься щорічно один раз у грошовій формі в розмірі 4 % від базової нормативної грошової оцінки землі, що становить 10623,77 гривень. В порушення умов договору від 26.12.2016 року орендарем ТОВ «Селко» виплата орендної плати з 2017 року не проводиться, на неодноразові вимоги [PERSON] про виконання прийнятих зобов`язань відповідач не реагує та продовжує користуватися земельною ділянкою з порушенням майнових інтересів позивача. В травні 2018 року [PERSON] адресовано ТОВ «Селко» заяву про розірвання договору оренди землі, в зв`язку з невиконанням зобов`язань по сплаті орендної плати, однак досудового врегулювання спірних відносин сторонами не досягнуто. За таких обставин, позивач [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 526, 651 ЦК України, ст. ст. 141, 158 ЗК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі», - звернулася до суду за захистом порушених прав. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується зі ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Василенко А.І. (діє на підставі ордеру, договору про надання правової допомоги) у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяви про розгляд справи в їх відсутність, просять ухвалити рішення на підставі поданих доказів, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Селко» відзив на позовну заяву відповідно до ст. 191 ЦПК України не подано, судом вжито максимальні заходи для повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштові повідомлення № 8530205326500, № 8530205405400 - вручення виклику видається неможливим, причина «за закінченням терміну зберігання» (довідки Укрпошта). В розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України це є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,4100 гектарів, розташована за адресою: Донецька область, Петрівська сільська рада Покровського (Красноармійського) району Донецької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0851, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серійний номер ДН № 976404 (а.с. 13). Згідно витягу д Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186027505 від 24.10.2019 року - [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту серійний номер [NUMBER] належить земельна ділянка за адресою: Донецька область, Покровський (Красноармійськи) район, Петрівська сільська рада, кадастровий номер 1422785000:06:000:0851 (а.с. 7). Згідно інформаційної довідки № 125887875 від 31.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - 08.09.2017 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме договору оренди № б/н від 26.12.2016 року земельної ділянки площею 6,41 гектарів, кадастровий номер 1422785000:06:000:0851, орендодавець [PERSON] , орендар ТОВ «Селко», орендна плата - 10623,77 гривень на рік, що відповідає 4% від вартості земельної ділянки, базова нормативна грошова оцінка - 265581,77 гривень, строк дії - 7 років (а.с. 8). Копію договору оренди землі № б/н від 26.12.2016 року до матеріалів справи [PERSON] не долучено з причини ненадання ТОВ «Селко» другого екземпляра після проведення державної реєстрації укладеного правочину. Вжиті судом заходи щодо витребування, в порядку ст. 84 ЦПК України, договору оренди землі № б/н від 26.12.2016 року відповідачем ТОВ «Селко» проігноровано. 03 травня 2018 року позивачем [PERSON] на адресу ТОВ «Селко» надіслано заяву про розірвання договору оренди від 26.12.2016 року в звязку з невиплатою орендної плати за 2017 рік (а.с. 11). Відповіді на вказану заяву відповідачем не надано. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. [PERSON] позивається до ТОВ «Селко» з вимогою розірвання договору оренди земельної ділянки № б/н від 26.12.2016 року з підстави невиконання відповідачем прийнятих зобов"язань, а саме не виплати орендної плати. Відповідачем ТОВ «Селко» позицію захисту не визначено, виклики до суду проігноровано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Згідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений; після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. Згідно п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. При цьому, згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12, та від 11.10.2017 року у справі № 6-1449 цс 17 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що з 2017 року орендна плата в розмірі погодженому сторонами при укладенні договору оренди землі № б/н від 26.12.2016 року - ТОВ «Селко» на користь [PERSON] не виплачується. Відповідачем ТОВ «Селко» не доведено виконання обов`язків щодо виплати орендної плати. З вказаного вбачається, що в спірних відносинах сторін підтверджується систематична несплата (більше двох разів) орендної плати, тому наявні правові підстави для розірвання договору оренди землі № б/н від 26.12.2016 року. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині скасування державної реєстрації речового права ТОВ «Селко» на підставі договору оренди землі від 26.12.2016 року - суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. ст. 210, 631 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - існування права оренди земельної ділянки починається після набрання договору чинності, тобто після державної реєстрації. Згідно інформаційної довідки № 125887875 від 31.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - 08.09.2017 року державним реєстратором Новогродівської міської ради Донецької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36981736, а саме право оренди земельної ділянки на підставі договору № б/н від 26.12.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Селко» (а.с. 8). Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: - стаття 2: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - стаття 26: у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про припинення речових прав; - стаття 27: державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Зі змісту вищезазначених положень законодавства вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Запис про припинення речових прав здійснюється, якщо підстави, за яких вони були внесені, скасовано судом, зокрема в спосіб розірвання договору (правочину). Таким чином, рішення суду про розірвання договору оренди землі є самостійною підставою для припинення (скасування) запису про державну реєстрацію договору оренди землі та при отриманні державним реєстратором відповідного рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав, а в разі відмови скасування такого запису заінтересовані особи не позбавлені права звернутися до суду з відповідними вимогами зобов`язального характеру, зокрема, з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 10.04.2019 року у справі № 587/2135/16-ц (НП 14-74цс19), - підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України. За таких обставин вимоги [PERSON] про визнання протиправною та скасування державної реєстрації речового права ТОВ «Селко» на земельну ділянку на підставі договору оренди землі № б/н від 26.12.2016 року, підстави для розірвання якого зазначені в даному рішенні суду, - заявлені передчасно і є такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивачем [PERSON] при пред`явлені позову сплачено судовий збір в сумі 768,40 гривень, що узгоджується зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Позивачем заявлено вимоги відшкодування цих витрат за рахунок відповідача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ст. ст. 15, 16, 638, 651 ЦК України, ст. ст. 93, 124, 141 ЗК України, ст. ст. 13, 21, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 26, 27 Закону України «Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved