Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 лютого 2015 року, після чого 22 квітня та 20 травня 2015 року з уточненими позовами звернулася в суд до відповідачів [PERSON], Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району про визнання незаконним та скасування підпункту 6 пункту 1 рішення Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 17 липня 2007 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам», в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,05 га, визнання незаконним та скасування пункту 4 рішення Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 12 березня 2010 року "Про внесення змін в рішення "Про безоплатну передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам", яким було визначено остаточну площу земельної ділянки та викладено рішення в такій редакції: "Передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS]", визнання незаконним та скасування Державного акта серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], скасування державної реєстрації на земельну ділянку, загальною площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], шляхом внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. В обґрунтування позову вказувала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2014 року, виданого приватним нотаріусом Спірідович A.M., їй належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка під вказаним домоволодінням належала на праві власності її батькові - [PERSON], що підтверджується рішенням виконкому Кам'янопотоківської сільської ради №14 від 18 грудня 1996 року, згідно якого громадянину [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,11 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,06 га. На підставі вище вказаного рішення було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 272 від 07 травня 1998 року, на загальну площу 0,17 га, з яких 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, вона з метою переоформлення земельної ділянки за вище вказаною адресою, замовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 18 листопада 2014 року вона звернулася до відділу Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області з заявою щодо внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Під час розгляду її заяви та технічної документації було з'ясовано, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] частково перетинає іншу, вже зареєстровану суміжну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та видачі витягу про земельну ділянку площею 0,11 га, розташованої в [ADDRESS], що підтверджується копією рішення №5300096442014. Вона не має можливості оформити належним чином земельну ділянку, площею 0,11 га за вище вказаною адресою, що належить їй на підставі спадкового права після померлого [PERSON]. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2014 року, виданого приватним нотаріусом Спірідович A.M., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 28440922 від 22.10.2014 року, їй належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з житлового будинку загальною площею 31,9 м.кв., житловою площею, 14,9 м.кв., сараю літера "Б", погребу літера "В", колодязя літера "к", огорожі №1. Вказане майно, належало її матері, [PERSON], яка померла [INFO], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.05.1999 року Другою Кременчуцькою Державною нотаріальною конторою Полтавської області, за реєстровим № 2-732, зареєстрованого в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської області» в книзі №2 під номером запису 28. Земельна ділянка, під вказаним домоволодінням [PERSON] не оформлялась. Інша 1/2 частка вказаного домоволодіння належить її тітці - [PERSON]. Земельна ділянка, розташована за вказаною адресою межує з земельною ділянкою по [ADDRESS]. Отримавши рішення Відділу Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку по [ADDRESS], вона звернулася до Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за поясненнями. Листом від 28 листопада 2014 року за вихідним № 811/02-09 їй було повідомлено, що на підставі пункту 6 частини 1 рішення 15 сесії 5 скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам», [PERSON] на підставі її заяви від 12 липня 2007 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення, [PERSON] в 2009 році звернулася до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Полтавської регіональної філії Кременчуцького районного відділу та замовила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. В процесі виготовлення документації по передачі земельної ділянки у приватну власність до сільської ради звернулася геодезична організація, яка виготовляла документи з проханням внести зміни в рішення сільської ради від 12.07.2007 року щодо адреси розташування земельної ділянки. Так, 12 березня 2010 року Кам'янопотоківською сільською радою було прийнято рішення "Про безоплатну передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам". Відповідно до п.4 вказаного рішення було внесено зміни в підпункт 6 пункту 1 рішення 15 сесії 5 скликання від 17 липня 2007 року "Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам", визначено остаточну площу земельної ділянки та викладено його в такій редакції "Передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]." На підставі виготовленої та погодженої технічної документації [PERSON] приватизувала земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,06 га та отримала державний акт на право приватної власності серії [NUMBER], зареєстрований 27 жовтня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №011056700401. Тому вона вважає, що вказаними діями відповідач [PERSON] порушила права її матері - [PERSON] та її, [PERSON] права, як спадкоємця, щодо оформлення частини земельної ділянки для експлуатації та обслуговування належної їй 1/2 частини домоволодіння, розташованої за вище вказаною адресою. Крім цих чотирьох позовних вимог позивач заявляла ще дві позовні вимоги, у тому числі до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Спірідович Андрій Миколайович, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідченого 25 лютого 2011 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем Андрієм Миколайовичом, зареєстрованого в реєстрі №237 та застосування наслідків його недійсності, скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,0615 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], Кременчуцького району, проведену на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 25 лютого 2011 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем Андрієм Миколайовичом, зареєстрованого в реєстрі №237. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник по угоді адвокат Міщенко М.В. підтримали перші чотири позовні вимоги, в їх обґрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення. Дві останні позовні вимоги про визнання договору дарування земельної ділянки з застосуванням наслідків його недійсності та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку просили суд залишити без розгляду. Ухвалою Кременчуцького районного суду від 17 серпня 2015 року ці дві останні позовні вимоги [PERSON] відповідно до статті 11, ч. 2 статті 31, п. 5 ч.1 статті 207 ЦПК України були залишені без розгляду. Представник відповідача [PERSON] по угоді адвокат Олійник Л.М. в судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення проти позову та пояснила, що законодавство не містить такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як неможливість оформити право власності іншій особі на сусідню земельну ділянку. При цьому в обґрунтування заперечень посилалася на правові висновки Верховного Суду України, вказані у відповідних постановах. Представник відповідача Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району по довіреності Герасименко Т.А. у судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, сільська рада при прийнятті рішень про передачу всієї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку у власність тільки [PERSON], допустила помилки, не врахувавши інтереси іншого землекористувача, якому належала половина житлового будинку, на якій він розміщений. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області Якобчук М.О. у судовому засіданні вважав вимоги позивача законними та обґрунтованими та пояснив, що при оформленні права власності на всю земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS] тільки на одного співвласника 1/2 частини житлового будинку [PERSON], у порушення норм статей 120,198 Земельного кодексу України Кам'янопотоківською сільською радою та Державним підприємством "Центр ДЗК" були допущені помилки та недбальство, у результаті чого була неправильно виготовлена технічна документація на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] та сільською радою прийняті неправомірні рішення без урахування інтересів іншого співвласника, чим порушені права позивача [PERSON] на землю як за вказаною адресою, так і суміжною земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS], площі яких частково перетинаються. Представники третіх осіб: Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Полтавської регіональної філії Кременчуцького районного відділу, Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції в судовому засіданні під час розгляду справи по суті не були присутні, хоч були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, від реєстраційної служби Кременчуцького РУЮ надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували (а.с.124, 201,173,230). Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2014 року позивачу [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS], право власності на який зареєстроване за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.16,18). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с.15), якому на праві власності належали дві земельні ділянки загальною площею 0,17 га, які розташовані по вулиці [ADDRESS], з яких: земельна ділянка площею 0,11 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,06 га призначена для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2014 року позивачу належить земельна ділянка площею 0,0584 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована у [ADDRESS], право власності на яку зареєстроване за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.20,22). Крім цього, позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2014 року належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що раніше належала спадкодавцю [PERSON], матері позивача, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.05.1999 року (а.с.23), право власності на який зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ця половина будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0615 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] (а.с.24). Відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 1998 року успадкувала половину житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Кам'янопотоківської сільської ради (а.с.4). Таким чином, вказаний будинок на праві спільної часткової власності по 1/2 частині належав сестрам [PERSON] та [PERSON], а з 22 жовтня 2014 року належить позивачу [PERSON] та її тітці [PERSON], яка 25 лютого 2011 року згідно договору дарування подарувала свою половину будинку та земельну ділянку площею 0,06 га під цим будинком сину [PERSON] (а.с.4,92). Мати позивачки - [PERSON] за своє життя належним чином не оформила своїх спадкових прав на половину земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] та [INFO] померла (а.с.14). Позивачка [PERSON] не має можливості оформити на себе належним чином відповідно до її права на спадщину після померлого батька [PERSON] земельну ділянку площею 0,11 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки державний кадастровий реєстратор відділу Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області на її звернення своїм рішенням № РВ-5300096442014 відмовив у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з тих підстав, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, а саме: відповідно до пункту 111 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17 жовтня 2012 року дана земельна ділянка перетинає вже зареєстровані земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.26). Позивач [PERSON] також позбавлена права на обслуговування власної половини будинку [ADDRESS] та права користування або власності на присадибну земельну ділянку відповідно до її частки. За заявою відповідача [PERSON] Кам'янопотоківською сільською радою Кременчуцького району 17 липня 2007 року було прийняте рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,05 га (а.с.10). Відповідно до п.4 рішення Кам'янопотоківської сільської ради від 12 березня 2010 року були внесені зміни в підпункт 6 пункту 1 попереднього рішення Кам'янопотоківської сільської ради від 17 липня 2007 року та викладено його в такій редакції: "Передати безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS]". На підставі виготовленої Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" Кременчуцького районного відділу Полтавської регіональної філії та погодженої відділом Держкомзему у Кременчуцькому районі технічної документації (а.с.98-105), [PERSON] приватизувала земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] площею 0,0600 га та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований 27 жовтня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011056700401 (а.с.97). Між тим, висновок відділу Держкомзему про погодження технічної документації №01-10/4130 не містить відомостей у якому році його було погоджено, що є обов'язковим (у документі зазначено тільки число "20" та місяць "10", а рік не зазначений) (а.с.105 на звороті). Технічна документація розроблена відповідно до площі земельної ділянки 0,06 га на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району від 17.07.2007 року, хоч за цим рішенням було передано [PERSON] у приватну власність на підставі статті 33 Земельного кодексу України земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площу землі 0,05 га, згідно записів Земельно-кадастрової книги №1629 обліковується земельна ділянка за цією адресою загальною площею 0,05 га, заяву [PERSON] подавала 28 жовтня 2009 року про оформлення та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, інша її заява на більшу площу землі у матеріалах технічної документації відсутня (а.с.99, 100, 101 на звороті), Державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] на площу 0,0600 га (а.с.97), а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ця присадибна земельна ділянка зареєстрована площею 0,0615 га (а.с.24, 134). Відповідно до частин 1,2,5 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до роз'язнення пункту 7 постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Згідно пунктів "г", "д" ч.3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до ч.1,2,4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч.1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до статті1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Вирішуючи 17 липня 2007 року питання про передачу земельної ділянки площею 0,05 га у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, Кам'янопотоківська сільська рада неправомірно керувалася нормою статті 33 Земельного кодексу України, яка регулює ведення і використання земель особистих селянських господарств (а.с.10), хоч повинна була б вирішувати вказане питання відповідно до вимог статей 12, 40, 81, 116, 118, 120,121 Земельного кодексу України тощо. Як і це рішення сільської ради, так і рішення Кам'янопотоківської сільської ради від 12 березня 2010 року про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у [ADDRESS] (а.с.93) були прийняті в порушення норм чинного законодавства, зокрема ч.4 статті 120 Земельного кодексу України, ч.1 статті 377 Цивільного кодексу України, тобто без урахування інтересів іншого співвласника житлового будинку та господарських будівель, якому за законом належить право на половину цієї земельної ділянки, чого не могли не знати відповідач [PERSON], яка мала документи про право власності тільки на половину житлового будинку та сільська рада, яка мала відповідні відомості про співвласників будинку та землекористувачів присадибної земельної ділянки. Також при здійсненні приватизації були невірно визначені межі земельної ділянки по [ADDRESS], що потягло за собою перетин земельної ділянки площею 0,11 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також протоколом проведення перевірки електронного документа від 18.11.2014 року (а.с.27-29) та технічною документацією (а.с.30-41). За таких обставин суд постановляє рішення про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі, визнає незаконними та скасовує обидва оспорені рішення сільської ради в частині передання [PERSON] у власність земельної ділянки, як наслідок виданий відповідно до рішення сільської ради Державний акт на право власності на землю на ім'я [PERSON] суд також визнає незаконним та скасовує та скасовує державну реєстрацію на земельну ділянку. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів пропорційно на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок (а.с.1), тобто по 121 гривень 80 копійок з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved