Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 25 серпня 2018 року о 15 годині 40 хвилин по вулиці М.Ілларіона, 19 в смт. Брусилів Житомирської області [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди, та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив на неї наїзд. 11.09.2018року постановою Брусилівського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала травми, а саме забій лівого ліктевого суглобу та забій правого колінного суглобу. Внаслідок отримання нею травм та ушкодження здоровя їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях за своє здоров' я, нею було перенесення фізичний біль та вона тривалий час лікується. В зв"язку з отриманим ушкодженням колінного суглобу вона зверталась за консультаціями та лікуванням в різні лікувальні заклади, на що витратила кошти в сумі 1676 гривень. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1676грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. Позивачка до початку розгляду справи по суті збільшила позовні вимоги і з урахуванням понесених нею витрат на лікування просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4121грн. 81 коп. та моральну шкоду в розмірі 15000грн. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив в якому зазначив, що [PERSON] не надано доказів того, що він заподіяв їй матеріальну та моральну шкоду. [PERSON] до позовної заяви не додала доказів того, що їй було призначено відповідне лікування у звязку з отриманими пошкодженнями 25 серпня 2018 року. Не надано доказів того, що їй було призначено лікарем проходження ультразвукового обстеження та її було направлено на проходження послуг МРТ для обстеження одного колінного суглобу, та не надано доказів того, що їй лікарем було призначено лікування колінного суглобу та приписано бандаж для колінного суглобу. Крім того, 25 серпня 2018 року [PERSON] подала заяву про те, що не має до нього ніяких претензій. Тому просить суд позовні вимоги [PERSON] до нього відхилити. Позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій повідомила, що не погоджується з відзивом відповідача , так як відповідно до довідки № 62, виданої 03.09.2019 року лікарем КУ «Брусилівська центральна районна лікарня» 25 серпня 2018 року, після вчинення відповідачем ДТП, у неї було виявлено забій лівого ліктевого суглобу, забій правого колінного суглобу та рекомендовано звернутися до травматолога за місцем проживання. Після її звернення до лікаря-травматолога її було направлено до консультативно-діагностичного відділення. Після проходження консультацій в діагностичному відділенні, їй не змогли встановити діагноз і порекомендували пройти ультразвукове дослідження суглобів. Після проходження нею відповідних досліджень лікар порекомендував їй пройти відповідний курс лікування, а також, для зменшення незручності, оскільки вона не мала можливості нормально ходити через відчуття постійного болю, то по рекомендації лікаря придбала бандаж. Всі підтверджуючі документи приєднані до позову. У звязку з тим, що з вини [PERSON] вона отримала травму, якою було порушено її нормальні життєві звязки, під час дорожньо-транспортної пригоди перенесла нервове потрясіння та переживання за своє життя, то вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яку відповідач повинен відшкодувати. В суді представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог, та додатково пояснив, що після отриманої травми позивачка немає змоги пересуватись без допомогм милиць, тому вона купила милиці, вартість яких становить 378 грн. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4121 грн.81 коп. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Представник відповідача [PERSON] в суді позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позов, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25 серпня 2018 року о 15 годині 40 хвилин по вулиці М. Ілларіона, 19 в смт. Брусилів Житомирської області, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода [PERSON]. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 11.09.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення( а.с. 12). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди встановлена і не підлягає доказуванню. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження. Відповідно до довідки комунальної установи "Брусилівська центральна районна лікарня" № 62, куди позивач зверталась 25.08.2018 року, їй встановлено діагноз: забій лівого ліктевого суглобу, забій правого колінного суглобу. Рекомендовано звернутися до травматолога за місцем проживання (а.с.10-11). 02.09.2018 року [PERSON] було проведено ультразвукове дослідження суглобів та лівого колінного суглоба, та встановлено діагноз: ознаки двобічного коксартрозу ІІ-ІІІ ст., з права загострення-бурсит, ознаки дисплазії колінного суглобу у вигляді витончення гіалінового хрящя незначного синовіїту пролефиративного характеру (а.с.8,9). Згідно протоколу МРТ №4155 від 02.09.2018 року [PERSON] пройшла обстеження правого колінного суглоба в Александрійському консультативно-діагностичному центрі м. Києва та виявлено у неї ознаки перелому латерального плато великогомілкової кістки, пошкодження медіальної колатеріальної зв'язки та медіального утримувача надколінника, дегенеративно-дистрофічних змін колінного суглобу, дегенеративних змін менісків, вираженого набряку периартикулярних м'яких тканин (а.с.14). Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціанарного) хворого від 21.01.2018 року свідчить, що [PERSON] перебувала на лікуванні в КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" с. Морозівка з діагнозом - постревматичний бурсит правого колінного суглобу (а.с.73,74) З видаткової накладної №1730 від 03.09.2018 року та товарного чеку №3901 від 29.03.2019 року слідує, що [PERSON] придбала у ФОП "[PERSON]" бандаж для колінного суглобу, вартістю 760 гривень та дві палиці металеві телескопичні зі штирем вартістю 378 гривень (а.с.13,76). На проведене лікування та обстеження позивачем витрачені кошти в розмірі 3821,66 гривень, що підтверджується відповідними чеками про оплату вартості обстеження та ліків (а.с.7,15,75). Також позивачкою надано чек про оплату 07.09.2018 року пального на суму 300,15 грн., але не надано доказів, що придбання пального має відношення до отриманої нею травми колінного суглоба 25.08.2018 року . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 3821,66 грн., так як вони підтверджені документально. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльнісию, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, отриманими травмами позивачка зазнала фізичного болю та моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні способу її життя, оскільки травмування призвело до ускладнень та лікування, та оцінює моральну шкоду в розмірі 10000грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80грн. На підставі ст.ст. 23,1167,1187 ЦК України та

Outcome: partial