Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

КС «Вінничанка» в особі Голови правління Єгорової Зої Іванівни звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 08.08.2018 року між КС «Вінничанка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 123. Відповідно до умов договору КС «Вінничанка» надала [PERSON] кредит терміном користування 12 місяців, на суму 50000,00 грн., зі щомісячною сплатою, під 60 % річних за його користування. 08.08.2018 року було укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] , які зобов"язалися нести солідарну відповідальність по поверненню кредиту та відсотків відповідачки [PERSON] .. Відповідач порушуючи п.5.13. кредитного договору не вчасно та не в повному обсязі сплачувала основну суму кредиту та відсотки за користування кредитом, у зв"язку з чим станом на 27.07.2020 року утворилася заборгованість по кредиту в сумі 67199,52 грн., з них : 36660,00 грн. - основного боргу, 30539,52 грн. - відсотки за користування кредитом, які позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на його користь та судові витрати. Дана позовна заява надійшла до суду 10.08.2020 року та відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Рудь О.Г.. Ухвалою суду від 11.08.2020 року було задоволено самовідвід у розгляді даної справи судді Рудь О.Г., справу передано на повторний авторозподіл. Згідно проколу повторного авторозподілу судових справ між суддями від 12.08.2020 року дана справа була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 29.10.2020 року на 09:00 год. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі по справі, повідомлялися про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштового відправлення, однак відзивів на позовну заяву у встановлений законом строк до суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.08.2018 року між КС «Вінничанка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №123, згідно з якого Кредитна спідка зобов`язалась надати їй кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 60% річних за його користування. КС «Вінничанка» своє зобов`язання виконала, [PERSON] отримала кредит в розмірі 50000,00 грн. Відповідно до умов договору, кредит надавався на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування після закінчення строку, визначеного п. 2.1 даного договору. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 6 даного кредитного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами власних зобов`язань згідно цього договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, включаючи упущену вигоду. В забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору від 08.08.2018 року, між КС «Вінничанка» та [PERSON] , [PERSON] , з кожним окремо, був укладений договір поруки б/н, відповідно до яких останні зобов`язувалися солідарно з [PERSON] відповідати перед кредитором за виконання зобов`язання за кредитним договором. Згідно п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №123 від 08.08.2018 року, укладеного між кредитором та боржником. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між КС «Вінничанка» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржника кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Станом на 27.07.2020 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 67199,52 грн., яка складається із: основного боргу в сумі 36660 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 30539,52 грн. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи ознайомленими із положеннями кредитного договору, цілком розуміючи його зміст, підписали договір поруки, дали згоду виступати поручителями по борговим зобов`язанням [PERSON] перед КС «Вінничанка» по кредитному договору, тому сума заборгованості по даному договору підлягає стягненню солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову, оскільки з наданого КС "Вінничанка" розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом складають 30539,52 грн., а не 36219,52 як це просить стягнути позивач. Щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, наведене та зважаючи на ціну позову, вбачається, що позивачу при зверненні до суду потрібно було сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн. проте як вбачається, з платіжного доручення №721 від 06.08.2020 року КС "Вінничанка" було сплачено судовий збір в розмірі 2197 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається зокрема у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому переплачена сума судового збору підлягає поверненню, а інші судові витрати є пропорційними та підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial