Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа - Чорнобаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування на грошові кошти. В обґрунтування позовних вимог зазначалося що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на недоодержану суму 43495,38 грн., що занесена в реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, згідно Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду". Позивач прийняла спадщину свого чоловіка, так як вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права на грошові кошти, оскільки нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва на ці грошові кошти. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на грошові кошти. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2021 року замінено у справі первісного відповідача- Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на належного відповідача - Чорнобаївську селищну раду Черкаської області (далі - відповідач), залучино до участі у справі у якості третьої особи - [PERSON] . Від первісного відповідача Головного управління ПФУ в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній зазначив, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування не відносяться до компетенції Головного управління. У зв`язку з цим, останній не може бути відповідачем по справі, а тому просили відмовити в позові. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач Чорнобаївська селищна рада Черкаської області надіслали листа, в якому погодився з позовом та просили розглянути справу за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] надіслав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа Чорнобаївська державна нотаріальна контора про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки невідомі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17 липня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23 травня 1982 року серії [NUMBER] (а.с. 50). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на недоодержану суму 43495,38 грн., що занесена в реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, згідно Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду". Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 09 лютого 2021 року № 354, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В господарстві проживав з дружиною [PERSON] (позивач) та сином [PERSON] (третя особа) (а.с. 49). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 30 січня 2021 року (вих. № 30-01/16) (а.с. 36), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори від імені позивача (а.с. 37) та заяву про відмову від спадщини від імені третьої особи (а.с. 37 на звороті). Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М., вбачається, що недоодержана сума 43495,38 грн. занесена в реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, згідно Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" буде виплачена за умови надання рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності за спадкоємцем на нараховані кошти, що належали померлому [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на нараховані кошти, що належали померлому [PERSON] , оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ці грошові кошти. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на нараховані кошти, що належали померлому [PERSON] , оскільки потрібно рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності за спадкоємцем після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання належним відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на грошові кошти. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved