Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.09.2017 р. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, збільшення розміру аліментів, в якому просила: - змінити спосіб участі батька та визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , в присутності матері за наступним графіком: кожної 1 та 3 суботи з 16.00 до 18.00 годин, але з урахування стану здоров`я дитини; - змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.09.2012 року та з дня винесення рішення по справі продовжити стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. 07.09.2017 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. 11.10.2017 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. 14.02.2018 року до суду відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить зобов`язати [PERSON] усунути недоліки позовної заяви про зміну способу участі батька у вихованні дитини та зміну розміру аліментів. 28.03.2018 року до суду відповідачем подано заперечення на позов, в якому він просить в задоволенні позову [PERSON] про зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини та збільшення розміру стягуваних аліментів відмовити. 31.08.2018 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. 29.01.2019 року представником [PERSON] до суду подано уточнену позовну заяву, в який просить: - змінити спосіб участі батька, [PERSON] у спілкуванні із [PERSON] , [INFO] , встановивши новий регламент побачень з дитиною, а саме лише в присутності матері [PERSON] за наступним графіком; 1 і 3 субота місяця із 16.00 до 18.00 години з урахуванням стану здоров`я дитини; - збільшити розмір стягуваних аліментів, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] на утриманні доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повнолітня в індексацією. 13.02.2019 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. 13.06.2019 року представником позивача до суду подано заяву про зміну предмета позову, в якій просить: - змінити спосіб участі батька, [PERSON] у спілкуванні із дитиною, [PERSON] , [INFO] , встановивши новий регламент побачень з дитиною, а саме лише в присутності матері, [PERSON] за наступним графіком; 1 і 3 субота місяця із 16.00 до 18.00 години з урахуванням стану здоров`я дитини; - збільшити розмір стягуваних аліментів, стягнувши із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття із індексацією; - змінити прізвище дитині, [PERSON] , [INFO] з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » та внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , № 23 від 05.01.2011 року, здійснений Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач викладає наступні обставини. Сторони перебували у шлюбі з 23.04.2010 року, який 20.02.2012 року було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва (справа № 2- 1635/12). Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Зазначає, що з часу народження й по сьогоднішній день дитина проживає разом зі своєю матір`ю та бабусею. Посилається на те, що за час з моменту народження дитини, [PERSON] декілька разів з`являвся за місцем проживання дитини в нетверезому стані, вчиняв сварки, до дитини уваги та турботи не проявляв, принижував та ображав матір дитини, погрожуючи фізичною розправою, при цьому фізичним, духовним, психологічним, матеріальним розвитком дитини не займався та не цікавився, дитина весь час знаходилась на повному утриманні матері. В серпні 2011 року [PERSON] з`явився до служби у справах дітей Солом`янського району з метою встановлення зустрічей з дитиною. Відповідно до Розпорядження № 550 від 26.08.2011 року [PERSON] встановили регламент зустрічей з дитиною, який останній взагалі не виконував. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.09.2012 року у справі № 1645/12 було визначено спосіб участі [PERSON] з малолітньою донькою, [PERSON] та визначено спосіб у спілкуванні з дитиною в присутності матері, що підтверджує факт того, що дитина не може перебувати із батьком наодинці за наступним графіком: 1, 3 субота кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 годин; 2, 4 неділя кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 годин. Через декілька років у зв`язку із неприязним відношенням відповідача до позивача, [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовними вимогами про передачу дитини для проживання із батьком, діючи не в інтересах дитини, переслідуючи свої власні амбіції та міркування, беручи до уваги той факт, що участі у житті дитини він ніколи не приймав. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва в цивільній справі №760/20474/17 від 03.10.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.11.2018 року було відмолено [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Таким чином, на думку позивача із наведеного вбачається, що батько негативно впливає на моральний та психологічний розвиток дитини, своєю поведінкою наносить дитині страх та стрес, негативно впливає на емоційний стан, самопочуття, здоров`я, на успіхи у навчанні дитини, спілкуванні із близькими. У зв`язку із чим позивач вважає за доцільне змінити спосіб участі батька у вихованні дитини за наступним графіком лише в присутності матері, [PERSON] за 1 і 3 субота місяця із 16.00 до 18.00 години з врахуванням стану здоров`я дитини, у зв`язку із частими захворюванням дитини. Щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини зазначає, що рішенням Солом`янським районним судом міста Києва від 11.09.2012 року у справі № 2-4154/12 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх доходів батька дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач зазначає, що рішення суду про стягнення аліментів почало виконуватись [PERSON] лише у 2018 році. До 2018 року [PERSON] кошти на утримання малолітньої [PERSON] не сплачував, що свідчить про свідоме ухилення батька від утримання малолітньої доньки. Проте, грошових коштів, які почав примусово сплачувати відповідач у 2018 році не достатньо для розвитку дитини, придбання товарів першої необхідності лікування, придбання продуктів харчування та одягу становить більш ніж 7000 грн. щомісячно, окрім того дитина часто хворіє у зв`язку із психологічним станом. У зв`язку із чим, вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] має бути збільшено до 1/3 частини від всіх доходів відповідача, проте не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку. Щодо зміни прізвища дитини, посилається на те, що звертаючись до суду з даною вимогою позивач діє виключно в інтересах доньки, беручи до уваги психологічний та психічний стан и дитини та її відношення, як до самого батька, [PERSON] так і по відношенню до прізвища батька « [PERSON] », яке отримала дитина при реєстрації народження в органах РАГС. Посилається на те, що [PERSON] , 2010 року народження є ученицею 2-Б класу ліцею № 44 ім. Г. Ващенка м. Києва. Згідно із характеристикою засвідченою директором Ліцею та класоводом від 29.05.2019 року № 75 зазначено, що [PERSON] навчається у 2-Б класі ліцею № 44 ім. Ващенка м. Києва. та протягом другого класу дівчинка перестала реагувати на прізвище « [PERSON] », закреслила це прізвище на щоденнику та сама написала прізвище « [PERSON] », коли потрібно підписував самостійні роботи на картках, то дівчина пише тільки своє ім`я, чорнові зошити підписані прізвищем [PERSON] . Зазначає також, що психологічним висновком за даними експериментально-діагностичного дослідження по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] , засвідчене лікарем-психологом [PERSON] , зазначено, що на час заповнення анкетних даних, дитина вказує своє прізвище як « [PERSON] ». На запитання чиє це прізвище [PERSON] дитина не відповідає, в неї з`являється психо-вегетативна реакція у вигляді задишки, сліз та психоемоційного збудження. Заспокоїти дитину та налагодити контакт майже не вдається. Психологом визначені рекомендації:- змінити прізвище дитині з [PERSON] на [PERSON] для уникнення травматизму дитини, індивідуальна психотерапія дитини спрямована на компенсацію негативного спливу та залякування з боку біологічного батька. Таким чином, на думку позивача, зміна прізвища малолітньої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » сприятиме якнайкращим інтересам дитини та стабілізує її психоемоційний стан. 04.11.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги повністю, оскільки не існує передбачених чинним законодавством підстав для їх задоволення. Вважає також, що заявлені вимоги, зокрема ті що стосуються зменшення часу спілкування батька з донькою та зміні прізвища дитини не відповідають інтересам дитини. 18.11.2019 року відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, в якому він просить: - встановити порядок спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] без присутності матері [PERSON] відповідно наступного графіку: 1, 3 субота кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 год.; 2, 4 неділя кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 год.; кожного року 27 грудня (день народження дитини) з 16.00 год. до 18.00 год.; кожного року у літній період з 01 липня по 15 серпня; - дозволити [PERSON] безперешкодно щоденно спілкуватися з дитиною по телефону та через мережі Інтернет; відвідувати навчальний заклад доньки, спілкуватися з донькою та вчителями, мати можливість бути присутнім на батьківських зборах; у випадку хвороби дитини відвідувати її за місцем проживання або перебування та мати можливість піклуватися про неї. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач за зустрічним позовом зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у справі №2-1645/12 та додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] та визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] в присутності матері за наступним графіком: 1,3 субота кожного місяця - з 16:00 год. до 19:00 год.; 2,4 неділя кожного місяця - з 16:00 год. до 19:00 год. Зазначає, що з часу набрання рішенням суду законної сили [PERSON] відмовлялася його виконувати в добровільному порядку, відмовлялася його виконувати в порядку примусового виконання судового рішення за що притягалася до адміністративної відповідальності, а також до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013110090003096 від 06.03.2013р. внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України. На сьогоднішній день кримінальне провадження не закінчено, а відповідач продовжує ухилятися від виконання судового рішення. Посилається на те, що на сьогоднішній день дитина досягла 9-ти річного віку і відповідно необхідність присутності матері при зустрічах батька з донькою відпала. Крім того, обумовлена у судовому рішенні присутність матері при спілкуванні з донькою фактично унеможливлює виконання судового рішення, оскільки матір дитини цьому протидіє, при цьому виховує дитину в дусі неповаги до батька. Зазначає, що весь цей час він намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним, проте відповідач чинить перешкоди. Позивач вважає, що з урахуванням поведінки та дій відповідача направлених на перешкоджання участі батька у вихованні доньки та з метою виключення непорозумінь при виконанні судового рішення, він просить суд деталізувати способи участі батька у вихованні дитини, чітко зазначивши час, дні, а також способи спілкування з дитиною. Що стосується графіку спілкування з дитиною, вважає, що час для спілкування з дитиною встановити таким чином, щоб спілкуватися з дитиною він міг не тільки на вулиці, в межах місця проживання чи перебування доньки, а й мав можливість привезти дитину до свого помешкання, де крім того, на неї з нетерпінням чекають бабуся та дідусь, а також щоб мати більше часу для розумного і змістовного організації і проведення дозвілля та відпочинку. 02.12.2019 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА про зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА про зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, збільшення розміру аліментів, зміну прізвища дитини. 20.12.2019 року представником позивача [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він не визнає зустрічний позов повністю. Заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав зустрічного позову, посилається на наступні докази та норми права. Посилається на те, що відповідач у своєму зустрічному позові надає неправдиву інформацію щодо кримінального провадження №12013110090003096 від 06.03.2013 року, чим вводить суд в оману, зловживає своїми правами та перешкоджає ухваленню об`єктивному судовому рішенню. Звертає увагу суду на психологічний стан дитини та відношення дитини до Відповідача. Спілкування дитини з Відповідачем призводить до погіршення психологічного та нервового стану дитини, та негативно впливає на загальний стан здоров`я дитини. Ставлення дитини до своїх батьків зафіксовані у висновках психолога, в яких зазначено, що на малюнку сім`ї малолітня [PERSON] , [INFO], зображує себе, бабусю та маму. На запитання про біологічного батька відповідає, що не хоче його знати і проявляє протест, дере нігті та колготи, а потім починає проситися додому. Контакт з дитиною відновити не вдається через її нервове збудження. Вважає також, що вимоги щодо відвідування дитини за місцем її проживання або перебування, в тому числі відвідування навчального закладу, з огляду на конфліктні відносини між сторонами та обставини, що встановлені у попередніх судових процесах - є неприпустимим. Малолітня [PERSON] відчуває себе дома у безпеці, тому якщо дозволити Відповідачу [PERSON] приходити до житла дитини або до міста її навчання, тобто до території, де дитина відчуває себе впевнено та спокійно, це призведе до негативних наслідків, розладдя психоемоційного стану дитини, та, відповідно, стану здоров`я. 19.11.2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 14.04.2021 року до суду Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА подала висновок органу опіки та піклування Солом`янської РДА від 07.04.2021 року № 108-4260 «Про зміну способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] », в якому вважає за доцільне визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON] , 2010 р.н., а саме, у І, Ш суботу кожного місяця з 16:00 до 19:00, II, IV неділю кожного місяця з 16:00 до 19:00 у присутності матері дитини. 06.12.2021 року до суду представником [PERSON] - адвокатом Романцовою Т.В. подано клопотання про розподіл судових витрат у цивільній справі, в якому просить покласти судові витрати за послуги з надання правової (правничої) допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 27.05.2019 року № 27/05-2019 з додатковими угодами в розмірі 19000 грн. та інші судові витрати на сторону відповідача В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві та надані докази, проти задоволення зустрічного позову заперечили у повному обсязі. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник зустрічний позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому підстави, проти задоволення первісного позову заперечили у повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23.04.2010 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.02.2012 року у справі № 2-1635/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] [INFO] . Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 26.08.2011 року № 550 встановлено регламент побачень батька дитини, [PERSON] , з малолітньою донькою, [PERSON] , щомісяця кожного понеділка та неділі з 16.00 до 18.00 год. 15.06.2012 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 15.06.2012 року серії [NUMBER] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у справі № 2609/14870/12 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13. 10. 2011 року і до повноліття дитини. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у справі № 2-1645/12 визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , в присутності матері дитини за наступним графіком: 1,3 субота кожного місяця -з 16:00 год. до 19:00 год.; 2,4 неділя кожного місяця -з 16:00 год. до 19:00 год. Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року у справі № 2609/28172/12 зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . 19.12.2012 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві Штойки Л.Р. відкрито виконавче провадження ВП № 35720171 з примусового виконання виконавчого листа від 17.12.2012 року № 2-1645 про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2018 року (справа № 760/20474/17 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація про передачу дитини на проживання з батьком. [PERSON] проживає разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки ЖЕД № 903 від 13.07.2016 року № 4620. Відповідно до характеристики, наданої ліцеєм № 144 ім. Г. Ващенка м. Києва від 29.05.2019 року № 75, малолітня [PERSON] , 2010 року народження є ученицею 2-Б класу ліцею № 144 ім. Г. Ващенка м. Києва. Протягом другого класу дівчинка перестала реагувати на прізвище « [PERSON] », закреслила це прізвище на щоденнику та сама написала прізвище « [PERSON] », коли потрібно підписував самостійні роботи на картках, то дівчина пише тільки своє ім`я, чорнові зошити підписані прізвищем [PERSON] . З психологічного висновку за даними експериментально-діагностичного дослідження по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] , за підписом лікаря-психолога [PERSON] від 18.02.2019 року встановлено, що на час заповнення анкетних даних, дитина вказує своє прізвище як « [PERSON] ». На запитання чиє це прізвище [PERSON] дитина не відповідає, в неї з`являється психо-вегетативна реакція у вигляді задишки, сліз та психоемоційного збудження. Заспокоїти дитину та налагодити контакт майже не вдається. Психологом визначені рекомендації:- змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » для уникнення травматизму дитини, індивідуальна психотерапія дитини спрямована на компенсацію негативного впливу та залякування з боку біологічного батька. З психологічного висновку за даними експериментально-діагностичного дослідження по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] , за підписом лікаря-психолога [PERSON] від 01.06.2021 року встановлено, що при заповнення анкетних даних дитина продовжує вказувати прізвище " [PERSON] " на прізвище " [PERSON] " реагує афективною реакцією у вигляді сліз та завмирання, що вказує на відчуття жаху. Самостійно вказує бажання змінити прізвище на " [PERSON] ", аргументуючи це тим, що це прізвище людей, яких вона любить (мама, бабуся). Психологом визначені рекомендації:- змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » для уникнення травматизації дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 03.09.2019 року ВП № 55276690/14 встановлено, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] станом на 01.02.2018 року становить 25158,15 грн., станом на липень 2019 - 0 грн. Відповідно до характеристики, наданої директором ТОВ "Їжак Ресторація" від 29.10.2019 року, [PERSON] працює на посаді водія. За час роботи проявив себе як працелюбний та відповідальний співробітник. [PERSON] є люблячим та турботливим батьком. З висновку Солом`янської РДА від 07.04.2021 року № 108-4260 «Про зміну способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] » встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступні способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON] , 2010 р.н., а саме, у І, Ш суботу кожного місяця з 16:00 до 19:00, II, IV неділю кожного місяця з 16:00 до 19:00 у присутності матері дитини. З даного висновку також вбачається, що у [PERSON] наркологічних та психіатричних протипоказань не виявлено. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 23.03.2021, складеного працівником служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою: [ADDRESS] , (житло родичів [PERSON] ) де він бажає проводити зустрічі з донькою, створені умови для перебування малолітньої дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України). Згідно із частинами першою та другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у вихованні й мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04). Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.171 СК України дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. В судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON] , яка представилась як [PERSON] . На питання щодо батька пояснила, що не хоче про це говорити та просила про батька не запитувати. Встановивши характер спірних правовідносин, а також врахувавши вік та психоемоційний стан дитини, постійні прояви бажання позивача за зустрічним позовом щодо участі у вихованні та спілкуванні з донькою, наявність постійного місця роботи, позитивну характеристику за місцем роботи, суд дійшов висновку, відсутні підставі для зміни порядку участі батька у спілкуванні та у вихованні доньки, визначеного рішенням Соломянського районного суду м.Києві від 11.09.2012 року за наступним графіком: 1,3 субота кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 год.; 2,4 неділя кожного місяця з 16:00 год. до 19:00 год. у присутності матері. Суд враховує психологічний стан дитини, взаємовідносини дитини з батьком та вважає за необхідне залишити спілкування дитини з батьком у присутності матері. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як встановлено судом, малолітня донька сторін проживає разом з позивачем [PERSON] . Зазначені обставини стороною відповідача не оспорюються. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до наведених вище положень закону, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. Тобто розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про збільшення розміру аліментів, призначених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року у справі № 2609/14870/12. Позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні, і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16-ц (провадження № 61-18385св18), дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Отже при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Суд виходить з того, що на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому дійшов висновку, що зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку, а також враховуючи особисте бажання самої дитини змінити прізвище. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь витрат на правову допомогу в сумі 19000 грн., то слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму1 9000 грн., надано копії договору про надання правової допомоги № 27/05-2019 від 27.05.2019 р., укладеного з адвокатським обєднанням "АЛТЕКСА", додаткової угоди № 1 від 27.05.2019 р., додаткову угоду № 2 від 27.05.2019 р., додаткову угоду № 3 від 12.12.2019 р., додаткову угоду № 4 від 12.12.2019 р. та копії меморіального ордеру від 27.05.2019 р. на суму 15000 грн. та від 12.12.2019 р. на суму 4000 грн. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що за вказаних вище обставин, виправданими та такими, що відповідають критерію реальності, розумності та співмірності понесені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналіз положень законодавства України, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Outcome: partial