Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що в зв`язку із постійним проживанням на території України та реалізації свого права щодо набуття громадянства України за територіальним походженням виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року без якого, вона не може реалізувати своє право на отримання громадянства України. 23.08.1988 року [PERSON] була зарахована студенткою Черкаського медичного училища, яке закінчила 03.07.1990 року. 10.09.1988 року проживаючи на території Української Радянської соціалістичної республіки вона уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Будищанською сільською радою Черкаського району. [INFO] від шлюбу у заявника народився син - [PERSON] . [INFO] народилася дочка - [PERSON] . З часу вступу до Черкаського медичного коледжу і по сьогоднішній день заявник постійно проживає, народила дітей та працює на території України. Встановлення цього факту необхідно для отримання громадянства України. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, та пояснив, що посилання заявника на довідку Черкаської медичної академії від 01.06.2021 №63 про те, що [PERSON] 23.08.1988 була зарахована студенткою Черкаського медичного училища та 03.07.1990 відрахована у зв`язку з закінченням училища; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке лише підтверджує факт укладення заявницею шлюбу 10.09.1988 в с. Будище Черкаського району Черкаської області; свідоцтво про народження сина [PERSON] ( [NUMBER] ); свідоцтво про народження доньки [PERSON] ( [NUMBER] ); диплом серії [NUMBER] , відповідно до якого в 1990 році [PERSON] закінчила Черкаське медичне училище не є підтвердженням беззаперечного факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991, а отже заявлені вимоги будь-якими належними і допустимими доказами не підтверджуються, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 23.08.1988 року [PERSON] була зарахована студенткою Черкаського медичного училища яке закінчила 03.07.1990 року, що підтверджується довідкою від 01.06.2021 року №63 виданою начальником відділу кадрів Черкаської медичної академії та дипломом серії МТ № 555451 від 03.07.1990 р. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Будищанською сільською радою Черкаського району, про що зароблено запис за №11 [INFO] від шлюбу у заявника народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим Будищанською сільською радою Черкаського району 19.05.1989 року, [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] від шлюбу народилася дочка - [PERSON] , про що 09.09.2011 року видано Свідоцтво про народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Серії [NUMBER] . Також факт постійного проживання заявника на території України з 1989 року по 1991 року, підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні показали, що знають [PERSON] з 1988-х років, жили всі в одному селі, вона навчалася в Медичному училищі, потім одружилась народила двох дітей. Постійно проживала в с. Будище, Черкаського району. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~статті 293 ЦПК України\~та\~статті 3 Закону України «Про громадянство України»\~і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України ст.9 Закону України «Про громадянство України» 1991 року усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України /24 серпня 1991 року/ постійно проживали на території України, є громадянами України. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно\~ст.\~315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої та шостої\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині першій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом. Тобто, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~\~є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої\~ст. 3 цього Закону. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт постійного безперервного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України, надали суду чіткі покази де саме проживала заявник, чим займалась на протязі тривалого часу. Суд не приймає до уваги посилання представника Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо відсутності беззаперечних даних щодо проживання заявника на території України з 1989 року по 1991 рік, оскільки надані до суду документи в їх сукупності такий факт підтверджують, і, крім того, іншим чином ніж встановлення факту постійного проживання особи на території України особа не зможе підтвердити свою належність до громадянства України та реалізувати свої права, як громадянин України. Приймаючи до\~уваги те,\~що встановлення\~факту постійного\~проживання на\~території України\~має для\~заявника юридичне\~значення та\~необхідне йому\~для отримання\~паспорту громадянина\~України,\~підтвердити вказаний\~факт заявнику\~у позасудовому\~порядку неможливо,\~враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного безперервного проживання заявника на території України станом на 1989 року по 1991 рік, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved