Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з належного спадкодавцю майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належав спадкодавцю на підставі договору дарування жилого будинку від 10.06.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Кисіль С.В.. При складенні та посвідченні даного договору нотаріусом було допущено описку при написанні населеного пункту, а саме: змість правильної назви село "Холосне" було вказано село "Холосно". Наявність даних розбіжностей в даний час унеможливлює її право отримання спадщини за законом. Просила встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] правовстановлюючого документу, а саме: договору дарування житлового будинку від 10.06.1994 року. Заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Заінтересована особа про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не прибула, причини неявки суду не відомила, будь-яких заяв та клопотань не подала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належав спадкодавцю на підставі договору дарування жилого будинку від 10.06.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Кисіль С.В.. При складенні та посвідченні даного договору нотаріусом було допущено описку при написанні населеного пункту, а саме: замість правильної назви село "Холосне" було вказано село "Холосно". Відповідно до договору дарування від 10.06.1994 року № 1252 було встанолено, що існують розбіжності, а саме: в назві населеного пункту село "Холосно" замість село "Холосне". Виправлення допущеної описки в позасудовому порядку не можливо, що перешкоджає заявникові реалізувати своє право в отриманні спадщини за законом. Відповідно до ст.293 п.5 ЦПК справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно ст.315,ч.1 п.6 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України впостанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`роз`яснив, що впорядкуокремогопровадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності документу має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки зумовлене необхідністю оформлення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Частиною 1статті 319 ЦПК Українипередбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищезазначене, а також те, що встановлення вказаного факту підтверджується наданими доказами та необхідне заявнику для реалізації його особистих прав, суд приходить до висновку що існують всі підстави для встановлення фактів, що має юридичне значення, а тому вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення цих фактів не суперечить чинному законодавству та тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення. За таких обставин, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved