Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 04 травня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, в якому в них народився син - [PERSON], [INFO],, який на даний момент проживає з нею. 31.01.2017 року згідно рішення Тиврівського районного суду шлюб розірвано. Відповідач щомісячно платить аліменти синові у розмірі 750 грн. згідно рішення Тиврівського районного суду від 02.02.2016 року. [PERSON] працює у приватного підприємця та окрім заробітної плати має додаткову оплату праці. Просить стягувати кошти на утримання трьохрічного сина - [PERSON], [INFO] року та стягувати з [PERSON] в розмірі 1/2 частки, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку заробітку відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову і до моменту досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 24.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Справу призначено до розгляду по суті на 16.11.2018 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила, просить змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 21.01.2016 року з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини; виконавчий лист, виданий Тиврівським районним судом 05.02.2016 року на підставі рішення Тиврівського районного суду 21.01.2016 року повернути після завершення його виконання, мотивуючи тим, що її фінансове становище погіршилося, у неї народилася ще одна дитина - [PERSON], [INFO], а із зростанням цін їх з відповідачем син потребує більших витрат. Пояснила, що власної нерухомості, транспортних засобів не має, проживає в будинку матері. Вона працювала в ДНЗ "Пролісок", а з лютого 2015 року знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років - [PERSON], [INFO] Вона отримує 860 грн. по догляду за дитиною. Отримує аліменти на сина - [PERSON] в сумі 750 грн. в місяць. Вона та менша дитина здорові, син - [PERSON] хворіє на простудні захворювання. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав, пояснив, що власної нерухомості, транспортних засобів не має, проживає в квартирі батька. Він здоровий, має ще одну дитину, сина - [PERSON], [INFO], на якого сплачує аліменти. Працює в ТОВ "Техноінтерком". На момент ухвалення рішення від 21.01.2016 року працював на тому ж підприємстві. Залучена до участі у справі як третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, зазначила, що проти визначення аліментів в розмірі 1/2 частки доходів відповідача вона заперечує, проти визначення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину заперечень не має. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов задоволити, виходячи з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31.01.2017 року, що стверджується рішенням про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбі позивачці залишено прізвище "[PERSON]" (а.с. 3). [INFO] року в сторін по справі народився син - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 4). Рішенням Тиврівського районного суду від 21.01.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено стягувати аліменти в розмірі по 750грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 29.09.2015 року до його повноліття. Дитина [PERSON] проживає з позивачкою, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.2). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 21.01.2016 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 1167 грн. на 1626 грн., а з 1 липня складатиме - 1699 грн. ( ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року (№ 928-VІІI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після реєстрації шлюбу 17.10.2017 року з [PERSON] змінено прізвище на "[PERSON]". Відповідач молодого віку, працює в ТОВ "Техноінтерком", отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про його доходи (а.с. 24), а після ухвалення рішення від 21.01.2016 року у позивачки з'явився ще один утриманець, народився син - [PERSON], [INFO], вона не працює, що свідчить про погіршення її майнового становища, окрім того, в зв'язку з зростанням цін витрати на утримання дитини зросли, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, що приблизно складатиме половину прожиткового мінімуму на дитину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved