Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в якому вказує, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 26.03.2014 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання позивача [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, в ході судового розгляду справи уточнила розмір аліментів, пояснивши, що просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі по 500 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку у розмірі по 500 грн. щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.08.2013 року, виданим повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю, на його утримання з відповідача стягуються аліменти рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.02.2014 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] працює в ПАТ "Полтавський Турбомеханічний завод", має стабільний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що малолітній син сторін після припинення ними шлюбних відносин проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі [PERSON], та фактично знаходиться на утриманні останньої, на час розгляду справи не досяг 3-річного віку, відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. на місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial