Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Дніпропетровської міської ради, де треті особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на частину домоволодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування якого, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою 07.09.2004 та зареєстрованого в реєстрі під № 5-731 [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. Домоволодіння розташоване за вказаною адресою на земельній ділянці 0,0866 га, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку Серії ЯГ №561128, виданого 09 листопада 2006 року Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №51/5 від 12.10.2006. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 10 серпня 2011 року, актовий запис № 512. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строку позивачка звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] також звернулася з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. 26.06.2013 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачем [PERSON] не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Правовстановлюючі документи на домоволодіння знаходяться у відповідачки, яка відмовляється надати їх позивачу для оформлення спадкових прав. На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати за нею та відповідачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] по ? частині земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] площею 0,0866 га, кадастровий номер 1210100000:01:197:0004, яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; встановити факт, наявності в будинку [ADDRESS] мансардного поверху, на час видачі свідоцтва про право власності на будинок від 27.04.21001 на ім'я [PERSON], свідоцтва про право власності на спадщину від 07.09.2004 на ім'я [PERSON] та факт володіння спадкодавцем [PERSON] за її життя мансардним поверхом зазначеного будинку на праві власності; визнати за позивачем та відповідачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] по ? частині домоволодіння [ADDRESS] літ.А-1 житловою площею 52,2 кв.м. та ? частину господарських споруд - сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, душ літ.Д, навіс літ.Е, сарай літ.Ж, сарай літ.З, зливна яма №1, огорожі 2-7,9, інші споруди 8, І,ІІ; визнати за позивачем та відповідачем, як за спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO], всі права забудовника, в тому числі: право здачі та введення об'єкта нерухомого майна у експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності, право на державну реєстрацію права власності по ? частині за позивачем та відповідачем на наступні споруди: літня кухня - М; сарай - Н; гараж - Л, що розташовані на території домоволодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON], її представники [PERSON] та [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позовних вимог наполягали. В судовому засіданні 13 жовтня 2014 року [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача [PERSON] підтримав уточнений позов та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти заявлених вимог, підтримавши надані письмові заперечення. В судове засідання 13 жовтня 2014 року [PERSON] не з'явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 13 жовтня 2014 року проти задоволення уточнених позовних вимог заперечував частково, а саме визнав позовні вимоги щодо земельної ділянки. Що стосується споруд, то пояснив, що деякі споруди були побудовані відповідачем після смерті матері [PERSON] та на теперішній час не введені в експлуатацію та не можуть входити до складу спадкової маси. До спадкової маси може входити лише земельна ділянка, яка може бути поділена по ? частині за сторонами по справі. На підставі зазначеного у задоволенні позову просив відмовити частково, а саме не заперечував проти позовних вимог з приводу визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0866 га, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 листопада 2006 року по ? частині позивачу та відповідачу. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За правилами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. В п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 07.09.2004, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №5-371, домоволодіння [ADDRESS] житловий будинок літ.А-1 житловою площею 52,2 кв.м. та господарські споруди - сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, душ літ.Д, навіс літ.Е, сарай літ.Ж, сарай літ.З, зливна яма №1, огорожі 2-7,9, інші споруди 8, І,ІІ, належать [PERSON] (а.с.166, 21). Крім того на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 09 листопада 2006 року, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради 12.10.2006 № 51/5 земельна ділянка площею 0,0866 га, яка розташована на території Амур-Нижньодніпровського району [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.22). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 10 серпня 2011 року, актовий запис № 512 (а.с.15). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0866 га, яка розташована на території Амур-Нижньодніпровського району [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У передбачений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 26.06.2013 про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання не надала правовстановлюючі документів на спадкове майно. Крім того у постанові державного нотаріуса зазначено, що інших спадкоємець першої черги [PERSON] утримує правовстановлюючі документи на спадкове майно. Також відповідач [PERSON] 10 вересня 2011 року звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №875/2011, відкритої після смерті [PERSON], копія якої наявна в матеріалах справи. Таким чином одержати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не може, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. На підставі наданих доказів, судом встановлено що на момент смерті, [PERSON] належала земельна ділянка та домоволодіння [ADDRESS]. У встановленому законом порядку спадкодавцю на час смерті належав житловий будинок літ.А-1 житловою площею 52,2 кв.м. та господарські споруди - сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, душ літ.Д, навіс літ.Е, сарай літ.Ж, сарай літ.З, зливна яма №1, огорожі 2-7,9, інші споруди 8, І,ІІ. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] по ? частині земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] площею 0,0866 га, кадастровий номер 1210100000:01:197:0004, яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за кожною, та по ? частині домоволодіння [ADDRESS] літ.А-1 житловою площею 52,2 кв.м. та господарських споруд - сарай літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.Г, душ літ.Д, навіс літ.Е, сарай літ.Ж, сарай літ.З, зливна яма №1, огорожі 2-7,9, інші споруди 8, І,ІІ, за кожною. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на це, належність спадкодавцю права власності на житловий будинок визначається за законодавством, чинним на час його виникнення. В матеріали справи надані рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради щодо надання дозволу на будівництво господарських споруд, як то літньої кухні літ.М, гаражу літ.Л, сараю літ.Н. Разом з тим, за своє життя [PERSON] право власності на зазначені об'єкти у встановленому законом порядку не зареєструвала, а тому не може бути визнано право власності на це майно і в порядку спадкування за спадкоємцями. Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що позивач звертався до компетентного органу для вирішення питання оформлення права власності на самочинне будівництво, рішення якого чи його відсутність або відмова давали б підстави вважати наявність спору про право. Звертаючись до суду з позовними вимогами щодо прав забудовника, позивачем не надано доказів того, що після отримання спадщини [PERSON] добудовувала, перебудовувала житловий будинок та господарські споруди відповідно до чинного на той час законодавства, а саме не надано проект будівництва, який було б узгоджено з головним архітектором та зареєстровано в Управлінні головного архітектора району або м. Дніпропетровська, що позбавляє суд прийти до висновку про задоволення позовних вимог щодо права забудовника. Щодо вимог про встановлення факту наявності в будинку [ADDRESS] мансардного поверху на час видачі свідоцтва про право власності на будинок від 27.04.2001 на ім'я [PERSON], то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, ані [PERSON], ані його дружина [PERSON] за життя не ставили питання щодо узаконення побудованого нерухомого майна, а в момент смерті здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) припинилась згідно ст.25 ЦК України, а відтак суб'єктивне право [PERSON] та [PERSON] не може бути реалізоване після їх смерті. Судом також встановлено, що між сторонами існує спір щодо прибудов та надбудов, що не позбавляє їх права встановити ці обставини в іншій спосіб. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахування результату розгляду справи з [PERSON], на користь [PERSON], підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 782 грн. 98 коп.

Outcome: partial