Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, загальною площею 239,9 м.кв, 63,00 м.кв, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та закріплення за банком права управителя предметом іпотеки. Позивач мотивує свій позов тим, що 20 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №KF49231, згідно якого банком надано [PERSON] кредит в розмірі 30 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення 19.05.2023 року, під 12,5% річних. [PERSON] своїх договірних зобов"язань не виконав, а саме заборгував банку кошти у загальній сумі 17 570,65 доларів США що в гривневому еквіваленті становить 386 816 грн. 52 коп. (по курсу НБУ станом на 20.07.2015 року, становить: 1$ = 22,014924 грн.) з яких 16 306,29 доларів США = 358 981 грн. 74 коп. - заборгованість по кредиту, 1 127,20 доларів США = 24 851,22 грн. - заборгованість по відсотках. Пеня станом на 20.07.2015 року становить 137,16 доларів США = 3 019 грн. 57 коп.. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF49231 від 20.05.2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено іпотечний договір від 20 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу, [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за №2679, згідно якого [PERSON] надала в заставу банку нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 239,9 (двісті тридцять дев'ять цілих дев'ять десятих) м.кв., житловою площею 63,00 (шістдесят три цілих) м.кв., який на плані значиться літерою "А", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26 лютого 2008 року та земельну ділянку площею 0,1520 га, кадастровий номер [NUMBER], щo знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 жовтня 2006 року. Просить звернути стягнення на житловий будинок, загальною площею 239,9 (двісті тридцять дев'ять цілих дев'ять десятих) м.кв., житловою площею 63,00 (шістдесят три цілих) м.кв., який на плані значиться літерою "А", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26 лютого 2008 року та земельну ділянку площею 0,1520 га, кадастровий номер [NUMBER], щo знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 жовтня 2006 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 15, 23 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк»(79000, м.Львів, вул.Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м.Львів, вул.Грабовського, 11, код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ "ВіЕс Банк" за кредитним договором №KF49231 від 20.05.2008 року в розмірі 17 570,65 доларів США (сімнадцять тисяч п"ятсот сімдесят доларів США 65 центів), що = 386 816, 52 грн. (триста вісімдесят шість тисяч вісімсот шістнадцять гривень 52 копійки), (по курсу НБУ станом на 20.07.2015 року, становить : 1 долар =22,014924). та закріпити за ПАТ "ВіЕс Банк" права управителя, щодо вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особоми; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов"язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв"язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосується належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водогазопостачанням, телефонним зв"язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. Також просять стягнути з [PERSON] судові витрати. 05 жовтня 2015 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду по даній цивільній справі було залучено [PERSON] в якості співвідповідача. 21 жовтня 2015 року представник позивача подав до суду заяву в якій вказав, що сума заборгованості станом на 09.10.2015 року становить 20 104,71 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 09.10.2015 року становить 428 216 ,07 гривень, з яких : тіло кредиту - 16 306,29 доларів США = 347 312, 42 грн.; відсотки - 1 579,52 доларів США = 33642,65 грн.; пеня - 2 218,90 доларів США = 47 216,00 грн. надавши розгорнутий розрахунок заборгованості по кредиту [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України "Про мораторій та стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті". Щодо вимог про закріплення за банком права управителя предметом іпотеки просив відмовити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, 20 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №KF49231 згідно якого банком надано [PERSON] кредит в розмірі 30 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення 19.05.2023 року, під 12,5% річних (а.с.9-12). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF49231 від 20.05.2008 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено іпотечний договір від 20 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу, [PERSON]та зареєстрований в реєстрі за №2679, згідно якого [PERSON] надала в заставу банку нерухоме майно, а саме : житловий будинок, загальною площею 239,9 (двісті тридцять дев'ять цілих дев'ять десятих) м.кв., житловою площею 63,00 (шістдесят три цілих) м.кв., який на плані значиться літерою "А", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26 лютого 2008 року та земельну ділянку площею 0,1520 га, кадастровий номер [NUMBER], щo знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17 жовтня 2006 року (а.с.13-17). Відповідач [PERSON] своїх договірних зобов"язань не виконав, а саме заборгував банку кошти станом на 09.10.2015 року в розмірі 20 104,71 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 09.10.2015 року становить 428 216 ,07 гривень, з яких : тіло кредиту - 16 306,29 доларів США = 347 312, 42 грн.; відсотки - 1 579,52 доларів США = 33642,65 грн.; пеня - 2 218,90 доларів США = 47 216,00 грн. (а.с.79-89). Відповідно до ст.525 ЦК України одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 3гідно з ч.1 ст.33 3акону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель (позивач) з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Положеннями ст.35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення, відповідно до ч. 2 ст. 35 цього Закону, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору позивач відповідними листами повідомляв відповідача [PERSON] про необхідність повернення суми заборгованості за кредитним договором, й можливість у разі непогашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у визначений строк початку процедури звернення стягнення на заставлене майно й звернення до суду за захистом порушених прав кредитора. Вказана вимога не була в повній мірі виконана й заборгованість за кредитним договором не була в повній мірі погашена. Статтею 589 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до Закону України про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті встановлено, що протягом дії цього Закону : 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що : таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до ст.4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Враховуючи те, що нерухоме майно, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги позивача про звернення стягнення, складається із будинку, що не перевищує 250 кв. метрів і відповідачами цей будинок використовується як місце постійного проживання, у відповідачів у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, що стверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб"єкта (47-49, 70-71), отриманий кредит в іноземній валюті і є споживчим, і на відповідача розповсюджується встановлений Законом №1304-VІІ- мораторій. Разом з тим, Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті" прийнятий на певний строк з метою захисту житлових прав позичальника та майнового поручителя та не передбачає втрату кредитором право на звернення стягнення на предмет іпотеки (заставу) у випадку невиконання боржником зобов"язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власник). Отже, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає виконанню. Предмет позову містить також вимогу про закріплення за позивачем права управителя предметом іпотеки. По відношенню до цього слід зазначити, що згідно зі ст.34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначення предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. В свою чергу, ст.39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Таким чином, передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки підставою передачі іпотечного майна в управління є як можливість отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та із зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону. Зважаючи на те, що позивач ні в позовній заяві, ні в процесі розгляду справи не обґрунтував належними доказами вимогу щодо передачі йому предмета іпотеки в управління, а також не зазначив умов, на яких може бути передане йому вказане майно, а лише послався на положення ст.34 Закону України "Про іпотеку" то вказана вимога не підлягає задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині позовних вимог про звернення стягнення позов слід задовольнити, а в частині позовних вимог про закріплення за банком права управителя для здійснення належного управління майном слід відмовити.

Outcome: partial