Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловіка та дружини, з [PERSON], який помер 08.09.2014 року. В обґрунтування заяви вказує на те, що 22.08.1981 року вона уклала шлюб з [PERSON] Свідоцтво про укладення шлюбу було складено на російській мові. У її паспорті її прізвище зазначено як «Маловичко», а у свідоцтві про смерть чоловіка його прізвище зазначено «Маловічко». Різність написання прізвищ, на її думку, виникла внаслідок неправильного перекладу прізвищ з російської на українську мову. З часу укладання шлюбу вона проживала з чоловіком за однією адресою, вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги, мали спільний бюджет. Встановлення зазначеного факт необхідно їй для оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника. У червні 2015 року [PERSON] подала до суду уточнюючу заяву, в якій просила також встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] (а.с.46). Заявниця у судовому засіданні свої заяви підтримала, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду письмові заперечення проти уточнюючої заяви, в яких зазначив наступне: відповідно до ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (№2262) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Щодо перебування на утриманні померлого військовослужбовця слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.31 Закону №2262 члени сімї померлого вважаються такими, що перебувають на його утриманні, якщо вони були його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Будь-яких доказів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого чоловіка заявник не надала, а тому просять відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю, а також факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що 22.08.1981 року був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] Свідоцтво про укладення шлюбу оформлено на російській мові, прізвища подружжя зазначено на російській мові «Маловичко». У паспорті заявниці її прізвище на українській мові записано як «Маловичко», є штамп з відміткою про реєстрацію шлюбу з [PERSON], [INFO] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] суду показали, що проживають в [INFO]. У цьому будинку з 1997 року у квартирі №25 проживала сімя [PERSON], а саме [PERSON], її чоловік [PERSON] та двоє дітей. Увесь час, аж до смерті [PERSON], вони проживали спільно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, опікувалися один одним. З довідки ТОВ «КК «КомЕнерго-Бердянськ» №20 від 21.01.2014р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син [PERSON], а чоловік [PERSON] був зареєстрований з 27.03.1997р. по день смерті - 08.09.14р. (а.с.5). Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] і [PERSON] однією сімєю, як чоловіка та дружини, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому цей факт необхідно встановити. Що стосується вимог заявниці про встановлення факту її перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON], то суд приходить до висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або є інвалідами. [PERSON] всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України, які зобов'язують її на засадах змагальності доводити свої вимоги переконливими, належними та припустимими доказами, жодного доказу на підтвердження перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] суду не надала. В силу ч.4 ст. 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому у задоволенні вимог заявника про встановлення факту її перебування на утриманні померлого чоловіка необхідно відмовити за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial