Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2011 року у розмірі 73349,28 грн. та судовий збір 1600 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 14.03.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів відповідачем не виконуються. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 11.09.2017 року становить 73349,28 грн., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~тіло кредиту 46856,19 грн.; - \~ \~ \~ \~нараховано відсотків за користування кредитом 12090,25 грн.; - нараховано пені 10433,83 грн.; А також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - \~ \~ \~ \~штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 3469,01 грн. Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 11.09.2017 року загалом складає 73349,28 грн. Представник відповідача на позов подав відзив, в якому вказав, що з 14.03.2011 року відповідач є клієнтом банку ПАТ КБ «ПриватБанк» і користувалася карткою «універсальна». Станом на 21.11.2016 р. за відповідачем сформувався борг у сумі -7624,37 грн., який було перекрито шляхом внесення суми в +50 000 грн. на карту універсальну, що відображено у виписці банку від 18.01.2018 року, як «ДЕПОЗИТ». Депозитом, внесеним на рахунок відповідача був перекритий борг і на 30.11.2016 р. залишилася сума +42375,63 грн. З цього\~моменту,\~як зазначено\~в позові,\~відповідачем були\~здійснені побутові\~оплати.\~Також,\~відповіднодо виписки банку від 18.01.2018 року, яка зроблена шляхом користування сервісу Приват-24, з 30.11.2016 року щомісяця почались списання грошових коштів, які у виписці відображені незрозумілою фразою, як «ПОКУПКА ТОВАРУ» та щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка»: 30.12.2016 - 5366,67 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.01.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 28.02.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.03.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.04.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.05.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.06.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.07.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.08.2017- 5581,34 грн, як «ПОКУПКА ТОВАРУ»; 30.09.2017- 5581.34 грн, як щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка»; 30.10.2017- 5581,34 грн, як щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка»; 30.09.2017- 5581,30 грн, як щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка». Відповідач відмовляється визнавати списання цих сум зі свого рахунку з її відома чи за її згоди, бо жодних покупок вона не здійснювала і товарів в розстрочку не купувала, на якій підставі відбувалось списання грошових коштів відповідач не розуміє. Про те, що відбувалось щомісячне списання грошових коштів у вище зазначених сумах, відповідач дізналася тільки після отримання позову, що послугувало причиною запиту та отримання виписки по картковому рахунку, де ця інформація і міститься. В звязку з тим, що відповідачем не було ініційовано списання вище зазначених грошових коштів, представник відповідача [PERSON] вважає, що їх списання було безпідставним. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву N б/н від 14.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору Згідно довідки про видачу кредитних карт клієнт [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 14.03.2011 року отримала картки № 4149437409172283, 5457082451047307, 5168755530639281 остання з яких має термін дії до останнього дня 09.2020 року. До суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банк надає можливість клієнтам, які мають кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» скористатися сервісом Оплата частинами. Сервіс Оплата частинами - це сервіс, який дає можливість клієнту купити товар або послугу в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою. Оскільки сервіс «Оплата частинами» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Представником відповідача до суду було надіслано заперечення на пояснення представника позивача, в якому він зазначив, що з 20 лютого 2018 року ним було направлене до суду клопотання про витребування доказів від позивача, а саме: копії належної якості анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», підписаних [PERSON] та витягу з умов надання банківських послуг в «ПриватБанку». Ухвалою від 28 лютого 2018 року клопотання від 20.02.18 р. задоволено. 16 квітня в клопотанні представник відповідача, повторно просив суд витребувати копії належної якості анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», підписаних [PERSON] та витягу з умов надання банківських послуг в «ПриватБанку». На ці клопотання Позивач надавав - пояснення, в яких виклав свої міркування, жодного документа надано не було. В другому клопотанні від 16.04.2018 року представник відповідача просив надати позивача інформацію щодо власника розрахункового рахунку, на який було перераховано грошові кошти, як «ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ» з карти відповідача та за який товар були перерахування. Проте, дана інформація позивачем так і не надана. 15 червня представник відповідача вдруге звернувся\~до суду\~з клопотанням\~про витребування\~інформації щодо\~власника рахунку і за який товар щомісячно списувались кошти з карти відповідача. В своїх поясненнях позивач зазначає, що нібито клієнт ([PERSON]Д.) скористалася сервісом «Оплата частинами» в якомусь торгово-сервісному підприємстві, з яким [PERSON] уклав договір розширеного сервісу. Але в такому випадку, у сервісі Приват - 24 у розділі «оплата частинами» відображаються контрагенти, з якими у користувача сервісу (клієнта банку) виникають відносини, на підставі яких щомісячно списуються грошові кошти з рахунків клієнта. Також видно дату виникнення та припинення таких відносин. Згідно фотографії сторінки сервісу Приват -24 [PERSON], то видно, що за картою Універсальною рахується борг у сумі - 146 725.27 грн., а в розділі «ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ», рахується закритий договір на суму 50 000 гривень, невідомо з ким укладений. Але позивач ухиляється від надання цієї інформації. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, під час розгляду справи по суті, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримала і просила його задовольнити, надавала пояснення аналогічні зазначеним в позові та письмових поясненнях. Крім того зазначила, що Наказом Банку РЛ-2016-6703522 від 26.04.2016р. „Про активізацію продаж по проекту "КУБ" ("Кредити Українському Бізнесу") було затверджено алгоритм кредитування клієнтів за проектом „КУБ, а саме: кредити видаються фізичним особам на розвиток їх бізнесу в сумах від 50 тис.грн. до 300 тис.грн. на 12 місяців за умовами кредиту "Миттєва розстрочка" зі сплатою 2,4% в місяць. Згідно до п.п. 1.2-1.3.3 Наказу договір позики укладається шляхом акцептування позикодавцем оферти позичальника (договір позики). Додатково укладається договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по поточному рахунку і договір поруки з юр.особою або ПП, що забезпечують зобов'язання по поверненню кредитів на карті "Універсальна", які можуть виникати в майбутньому і розмір яких не перевищує 300 тис.грн. Умови для клієнтів по кредитному продукту "Миттєва розстрочка", що отримується за проектом "КУБ": терміни 6 або 12 місяців з погашенням рівними частинами. Ставка 2,4% в місяць від початкової суми кредиту. Дострокове погашення не допускається (оскільки вкладення від інвесторів приймаються на строки, синхронні з термінами кредитування позичальників). 04.11.2016 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] уклали договір № КЦВ1478261718105 (копія додається). Позичальник підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Умовами площадки, які були надані йому для ознайомлення. Зобовязався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, Умови площадки, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ». 30.11.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн. за проектом "КУБ", що вбачається із виписки по рахунку. Позичальник знімав кредитні кошти у Банкоматі та у відділенні Банку в період з 04.12.2016 року по 28.02.2017 року, що підтверджується випискою по рахунку. Далі щомісячними платежами в розмірі 5366,67 грн. протягом 12 місяців кредитні кошти знімалися із картки позичальника, що відображено у виписці як «ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ». Відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, а саме до 30.12.2016 року. Своїми діями з погашення боргу відповідач додатково підтверджував згоду з усіма умовами кредитування та визнавав заборгованість по кредиту. Представник відповідача під час судового розгляду позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позов та письмових заперечення. Також зазначив, що з 14.03.2011 року відповідач є клієнтом банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і користувалася карткою «універсальна». З 30.11.2016 року щомісяця почались списання грошових коштів, які у виписці відображені незрозумілою фразою, як «ПОКУПКА ТОВАРУ» та щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка», в звязку з чим утворився незрозумілий відповідачу борг. Під час судового розгляду справи зясувалося, що начебто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір по програмі КУБ на суму 50 000 гривень, на 12 місяців зі сплатою 2,4 % річних. І саме на підставі цих правовідносин, банк списував грошові кошти за користування кредитом і відображав їх як «ПОКУПКА ТОВАРУ» та щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка». В свою чергу, [PERSON] стверджує, що жодних кредитних договорів з ПАТ КБ «Приватбанк» по програмі КУБ не підписувала. Банком надана копія договору №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року, в якості доказу виникнення правовідносин між відповідачем та позивачем в рамках кредитної програми КУБ, яка не містить підпису [PERSON], тому не може бути належним доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Прохальна частина позову вимагає стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 73349,28 гривень за кредитним договором № б/н від 14.03.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, шо розглядається за правилами спрощеного позовною провадження, зміна предмета або підстав позове допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. Долучені банком письмові матеріали пояснюють, але не доказують виникнення кредитних зобов'язань відповідача на суму 50 000 гривень з подальшим нарахуванням відсотків та штрафних санкцій за користування цією сумою, але ці матеріали не стосуються кредитного договору № б/н від 14.03.2011 року, відносно якого заявлені позовні вимоги, а відповідно виходять за межі позовних вимог і стосуються зовсім іншого кредитного договору №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року, доказів укладення якого між позивачем та відповідачем до суду не надано. Позивачем не надано доказів виникнення заборгованості на суму 73349,28 гривень за кредитним договором №б/н від 14.03.2011 р., заявлену у прохальній частині позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.03.2011 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач покладені на неї зобовязання належним чином не виконувала, зважаючи на що у неї утворилась заборгованість, яка, згідно наданого банком розрахунку станом на 11.09.2017 року, складає 73349,28 грн. та складається з: - \~ \~ \~ \~тіло кредиту 46856,19 грн.; - \~ \~ \~ \~нараховано відсотків за користування кредитом 12090,25 грн.; - нараховано пені 10433,83 грн.; А також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - \~ \~ \~ \~штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 3469,01 грн. В позовній заяві, яка була одержана судом 12.12.2017 року, позивач зазначав, що дана заборгованість утворилась за кредитним договором б/н від 14.03.2011 року. Однак під час судового розгляду справи по суті було виявлено про існування іншого кредитного договору №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року між\~ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та\~[PERSON], заборгованість за яким було включено до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2011 року. Згідно наданої до суду копії кредитного договору №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір по програмі КУБ на суму 50 000 гривень, на 12 місяців зі сплатою 2,4 % річних. І саме на підставі цих правовідносин, банк списував грошові кошти за користування кредитом і відображав їх як «ПОКУПКА ТОВАРУ» та щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка». Дана копія договору не містить підпису [PERSON], тому не може бути належним доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування. Крім того даний договір було надано під час розгляду справи по суті. Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Також позивачем не змінювались предмет або підстави позову. В позовній\~заяві позивач\~просив стягнути\~саме заборгованість\~за кредитним\~договором б/нвід 14.03.2011 року. Вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року позовні вимоги не містили. Але відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість, яку позивач просив стягнути за кредитним договором б/нвід 14.03.2011 року в сумі 73349,28 грн., також містить заборгованість за кредитним договором №KUB 1478261718105 від 04.11.2016 року, заборгованість за яким позивач не просив стягувати в своїх позовних вимогах. Тобто позивачем не надано доказів виникнення саме заборгованості на суму 73349,28 гривень за кредитним договором №б/н від 14.03.2011 р., заявлену у прохальній частині позовних вимог. Встановити розмір дійсної заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 14.03.2011 р. з наданих до суду доказів, суду самостійно встановити не можливо. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відтак, за умови ненадання позивачем доказів на обґрунтування свої позовних вимог, суд прийшов до висновку, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі за їх недоведеністю. Відповідно до\~ст.78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Отже,\~за відсутності\~доказів про\~розмір заборгованості\~за кредитним\~договором №б/н\~від 14.03.2011\~р.,\~суд приходить\~до висновку\~про відмову\~в задоволені\~позову за\~недоведеністю, що не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду у встановленому Законом порядку. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати позивачу не відшкодовуються через те, що суд відмовив у задоволенні його позову у повному обсязі. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed