Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

27 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріального збитку. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 26 вересня 2020 року біля будинку №49 по вул. А. Ахматової в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями "BMW" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та припаркованим автомобілем "Volkswagen" д.н.з. [NUMBER] ", що належить [PERSON] . Винним у даній ДТП було визнано [PERSON] чия цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". 20 квітня 2021 року вищевказаною страховою компанією було сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 52 780, 78 грн. Проте відповідно до експертного висновку, складеного судовим експертом Барболюк В.С., вартість відновлюваного ремонту автомобіля "Volkswagen" д.н.з. [NUMBER] " становить 112 628, 70 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" суму страхового відшкодування - 74 619, 22 грн. Крім того позивач просить стягнути з [PERSON] франшизу у розмірі 2600,00 грн. та моральну шкоду - 5000, 00 грн. Загалом ціна позову по даній цивільній справі становить 82 219, 22 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2021 року цивільну справу № 753/8662/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 05 травня 2021 року. 15 червня 2021 року до суду надійшла відповідь від Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про зареєстроване місце проживання відповідача - 2. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 2 серпня 2021 року. 22 липня 2021 року до суду від відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" надійшов відзив на позовну заяву. Судове засідання 2 серпня 2021 року було відкладено на 12 жовтня 2021 року у зв`язку із необхідністю представнику позивача ознайомитись із відзивом на позовну заяву. Представник відповідача - 1 та відповідач - 2 у судове засідання не з`явились. 12 жовтня 2021 року судове засідання не відбулось через перебування судді у іншому судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні. Судове засідання було призначено на 29 листопада 2021 року. У судове засідання 29 листопада 2021 року з`явився представник позивача, представник відповідача - 1 та відповідача - 2 у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Відповідач - 1 у відзиві на позов зауважив, що у випадку неявки у судове засідання його представника розгляд справи можливо проводити без його участі. Судові повістки, які надсилались відповідача - 2 за зареєстрованим місцем проживання повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній» Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на належне повідомлення учасників справи про день та час розгляду, відсутність повідомлення від відповідача - 2 про поважність причин неявки до суду, та наявність заяви від відповідача - 1 про можливість розгляду справи у відсутність його уповноваженого представника, суд вирішив провести судове засідання 29 листопада 2021 року у відсутність нез`явившихся учасників справи. У судовому засіданні 29 листопада 2021 року представником позивача було подано суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої до справи долучались нові докази, які не подавались суду разом із позовною заявою, а саме договір про надання послуг від 8 лютого 2021 року, укладений між позивачем та ФОП [PERSON] та акт прийому -передачі виконаних робіт за період з 8 лютого 2021 року по 27 травня 2021 року та в якій заявлялось прохання до суду про стягнення з відповідача - 1 суму страхового відшкодування в розмірі 74619,22 грн, а з відповідача - 2 франшизу - 2600 грн, матеріальну шкоду - 17310 грн та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Судом було відмовлено у прийняті вказаної заяви про збільшення позовних вимог, з огляду на те, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання у справі відбулось 2 серпня 2021 року, а заява про збільшення позовних вимог була подана представником позивача лише 29 листопада 2021 року. Крім того, до вказаної заяви представником позивача не надано доказів надсилання її іншим учасникам справи - відповідачам. Згідно із частиною п`ятою статті 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Отже, заява про збільшення позовних вимог підлягає поверненню позивачу. У судовому засіданні 29 листопада 2021 року представник позивача підтримала доводи викладені у позовній заяві, вказала, що страхова компанія (відповідач - 1) не сплатила всієї суми страхового відшкодування, яке мала сплатити за договором страхування, а тому просила з неї стягнути суму, яка становить різницю між лімітом страхового відшкодування та виплатою, що була здійснена страховиком. З відповідача - 2 представник позивача просила стягнути франшизу в розмірі 2600 грн, яка не сплачується страховиком, відповідно до норм законодавства України та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи відповідача - 1, викладені у відзиві на позов, суд дійшов до наступного висновку. 26 вересня 2020 року приблизно о 05 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись біля буд. № 49 по вул. А. Ахматової в м. Києві, в порушення пeyrne 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, у зв`язку з чим скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 15). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] на праві власності зареєстрований за позивачем [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як зазначено у позовній заяві та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, на момент оформлення ДТП інтереси позивача представляв [PERSON] , що підтверджується довіреністю від 26 березня 2021 року (а.с. 11). Станом на 26 вересня 2020 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Доказів вказаного не було долучено до матеріалів справи ані позивачем ані відповідачем - 1, проте відповідачем - 1 вказана інформація не заперечувалась та не спростовувалась. У позовній заяві вказано, що страховик Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" сплатила на користь позивача (отримувач коштів [PERSON] ) 52780,78 грн. В той же час, як зазначив представник позивача, відповідно до висновку судового експерта від 18 березня 2021 року вартість матеріального збитку, пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] становить 112628,70 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача - 1 74619,22 грн страхового відшкодування, тобто різницю між 130000 грн (ліміт страхового відшкодування) та здійсненною виплатою в розмірі 52780,78 грн та за мінусом франшизи в розмірі 2600 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із пунктом 34.1 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed