Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона [PERSON] перебувають у законному шлюбі, який укладений 13 жовтня 1979 р. в Печенгському районному ЗАГСІ Мурманської області. Відповідач категорично відмовився визнавати її право на користування нерухомим майном, яке він разом з нею придбав, надбав та створив і збудував у різні роки подружнього життя. 22 грудня 2004 р. сторони придбали у приватну власність домоволодіння з надвірним спорудами у [ADDRESS] на підставі витягу із реєстру права власності на нерухоме майно серії СВЕ № 477960. 27 грудня 2004 р. Домоволодіння сторін складалося з коридора під літ.І-І площею 5,7 кв.м., житлової кімнати № 1 під літ. 1,пл. 17,3 кв.м, житлової кімнати № 2 під літ. 3, пл.6,4 кв.м., кухні під літ.4 пл.,12,3 кв.м, комори під літ.5 пл.5,0 кв.м., веранди під літ.І пл.9,3 кв.м. Загальна площа вказаного домоволодіння складала 56,0 кв.м., житлова площа складає 23,7 кв.м., підсобні приміщення мали площу 32,3 кв.м. Відповідно до розпорядження Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 18 лютого 2008 р. "Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію житлових будинків та споруд" № 54 сторони отримали дозвіл на добудову до літньої кухні у домоволодінні сторін (під літ.Б). Сторони оформили будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на території свого домоволодіння. Згідно даних вищевказаного будівельного паспорта сторони мали право на реконструкцію веранди (під літ.І пл. 12,3 кв.м.)на предмет зміни її цільового призначення, а саме, використання цього приміщення у якості кухні. Також, сторони мали право на добудову веранди у фронтальній частині домоволодіння зі зміною внутрішніх конструкцій домоволодіння, а саме, ліквідації кухні (під.літ.4 пл.12,3 кв.м.) Сторони мали право на внутрішню перебудову комори (підліт. 5 пл.5,0 кв.м.) та спальні зі знесенням перестінка між коридором (літ. I- I пл. 5,7 кв.м.) При цьому, всупереч дозволам, вказаним у будівельному паспорті позивач та відповідач самочинно збудували добудову до сараю. Згідно з витягом із реєстру права власності на нерухоме майно серії СВЕ № 477960, земельна ділянка, на котрій розташоване домоволодіння з надвірними спорудами, не була приватизована попереднім власником. А тому, вказана земельна ділянка (садиба) є власністю сільської ради с. Байбузи Черкаського району Черкаської області, отже самочинно збудований коридор сторонами зведений на земельній ділянці зазначеної сільської ради. Позивач зверталась до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво зведене подружжям у період шлюбу, проте у позові було відмовлено. Відповідач хоча не оскаржив дане рішення суду, однак відмовився ним керуватися, заявивши, що усе вищевказане нерухоме майно, а саме домоволодіння з надвірними спорудами та земельною (неприватизованою) присадибною ділянкою та 2 (два) земельні паї належать виключно йому, тому що майно оформлено на його прізвище, тож належить йому одноосібно, хоча і надбано, придбано та зведено у період законно шлюбу з позивачем. У зв'язку із цим, позивач просить встановити порядок і спосіб володіння, користування та розпорядження нерухомим майном без виділу у натурі, яке належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу, що набули дане майно за час шлюбу. Спірне майно складається з домоволодіння з надвірним спорудами у [ADDRESS] під літ."А-1"з прибудовою "а-Г', яке складається з житлової кімнати під літ. 1-2, пл.17,1 кв.м, житлової кімнати під літ. 1-3,пл.6,4 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл.17,8 кв.м., житлової кімнати 1-5 пл 11 кв.м., кухні під літ. 1-6 пл.,12,4 кв.м, веранди (коридор) під літ. 1-1 пл. 13,9 кв.м., тераси під літ."А-Г'пл.5,61 кв.м. Та складається з надвірних споруд, а саме з літньої кухні з прибудовами під літ."Б,б,б-1",сараїв під літ."В і З"сарая (тимчасова споруда) під літ."Ж" погріба під літ."Д" вбиральні під літ."Г" огорожі під № 1,2,3,4,5, зливною ямою під № 6, колодязем під № 7. Загальна площа вказаного домоволодіння складала 79,0 кв.м., житлова пл. складає 52,7 кв.м.,підсобні приміщення площею 26,3 кв.м., та надвірні споруди на земельній, прибудинковій неприватизованій ділянці розміром 0,55 га. Окрім цього, спільною сумісною власністю сторін є 2 земельні паї, які розташовані у с. Семенівка, Каховського району, Херсонської обл. Просить встановити наступний порядок і спосіб володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, яке належить на праві спільної сумісної власності без виділу у натурі. Позивачу виділити у користування, володіння і розпорядження у вказаному домоволодінні: а) Кухню під літ." 1,6" пл.12,4 кв.м. б) Веранду під літ." 1-1" пл.13,9 кв.м. в) Жилу кімнату під літ." 1-3" пл.6,4 кв.м. г) Жилу кімнату під літ." 1-2" пл.17,1 кв.м. д) Терасу під літ."А-1" пл.5,61 кв.м. - загальною площею 55,41 кв.м. Відповідачу виділити у користування, володіння і розпорядження у вказаному домоволодінні: а) Жилу кімнату під літ." 1-4" пл.17,8 кв.м. б) Жилу кімнату під літ." 1-5" пл.11,5 кв.м. в) Літню кухню з прибудовами під літ."Б,б,б-1", пл.22,9 кв.м - загальною площею 52,2 кв.м. При цьому, залишити у спільному користуванні сторін надвірні споруди, а саме, сараї під літ."В і З"сарай (тимчасова споруда) під літ."Ж" погріб під літ."Д" вбиральню під літ."Г" огорожу під № 1,2,3,4,5, зливною ямою під №6, колодязем під № 7. Окрім цього, залишити у спільному користуванні сторін присадибну неприватизовану ділянку розміром 0,55 га. Аналогічно, залишити у спільному користуванні сторін 2 (два) земельні паї, які розташовані у с. Семенівка Каховського району Херсонської області, а саме: земельний пай № 1 на ім'я [PERSON] розміром 3,685 га., який йому належить на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 21 червня 2002 р. та земельний пай № 2 на ім'я [PERSON] розміром 0,29 га., який йому належить на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 12 лютого 1997 р. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні під час надання пояснень позовні вимоги визнав частково та пояснив, що земельні паї є його особистою власністю, щодо домоволодіння, то просив виділити йому одну кімнату у домоволодінні, все інше залишити позивачу, однак у судових дебатах погодився із запропонованим позивачем варіантом порядку володіння і користування домоволодінням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є власником будинку по [ADDRESS], вказане підтверджується договором купівлі продажу від 22 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1979 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], від 13 жовтня 1979 року. Відповідно до технічного паспорту від 15 листопада 2016 року Черкаським КП ЧООБТІ було проведено інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 12 лютого 1997 р. відповідачу належить земельна ділянка площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства на території Семенівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 21 червня 2002 р. відповідачу належить земельна ділянка площею 3,685 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семенівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Відповідач [PERSON] є одноособовим власником домоволодіння і земельних ділянок, а питання про визнання указаного домоволодіння та земельних ділянок об'єктом спільної сумісної власності позивачем не ставилося. Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить встановити порядок володіння і користування спільним сумісним майном без виділу часток, а саме домоволодінням та земельними ділянками. Однак доказів, які б свідчили про те, що дане майно визнано спільною сумісною власністю подружжя не надає. Крім того, у позовних вимогах зазначається які саме приміщення переходитимуть у володіння та користування сторін, однак клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи заявлено не було та висновку компетентної організації про варіанти порядку володіння та користування майном не надано. Суд не може прийняти визнання відповідачем позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України таке визнання суперечить вимогам чинного законодавства, так як дане майно не визнано спільною сумісною власністю подружжя. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, передчасними та такими, що до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed