Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"(далі відповідач), третя особа: [PERSON](далі третя особа, [PERSON]) про визнання договору поруки припиненим. Просить визнати припиненим договір поруки №164582 від 11.12.2007 року, укладений між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є відповідач. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" було укладено договір поруки №164582 (далі Договір поруки). За умовами Договору поруки позивач виступив поручителем перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" за виконанням [PERSON] зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11266415000 від 11.12.2007 року(далі Основний договір, Кредитний договір). Пунктом 1.3.1 Кредитного договору було встановлено процентну ставку за користування кредитом 13,90% річних. Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Після підписання Договору поруки, позивач дізналася, що відповідач збільшив процентну ставку за основним зобов'язанням до 27,80% річних. Позивач зазначає, що про збільшення процентної ставки відповідач не повідомляв її та згоди на таке збільшення вона не надавала. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача змінив прохальну частину позовної заяви, а саме, просив визнати поруку [PERSON] за договором поруки № 164582 від 11.12.2007 року припиненою з 31.03.2008 року. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив про те, що відповідно по положень Договору поруки, позивачу були добре відомі усі умови Кредитного договору, в тому числі і право банку підвищувати процентну ставку за кредитом, а тому, на думку представника відповідача, позов є необґрунтованим та безпідставним. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 11.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" правонаступником якого є відповідач укладено Кредитний договір №11266415000 від 11.12.2007 року відповідно до умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 119250,00 дол. США. Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,90 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. 11.12.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" правонаступником якого є відповідач було укладено договір поруки №164582. За умовами Договору поруки позивач виступив поручителем перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" за виконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11266415000 від 11.12.2007 року. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під "згодою Поручителя" Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Як вбачається із розрахунку заборгованості по процентам за користування Кредитом [PERSON], з 31.03.2008 року, змінилася процентна ставка за кредитним договором з 13,90 % річних до 27,80 % річних, що не заперечується відповідачем. Проте, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про збільшення процентної ставки за кредитним договором, внасідок чого збільшився обсяг відповідальності позивача. Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно з ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 Постанови Пленуму від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Суд звертає увагу, що Договір поруки не містить умов, які би передбачали можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди. Враховуючи те, що з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука позивача припинилася, оскільки, відповідачем було змінено основне зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позивача. Суд зазначає, що згідно з ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які би свідчили про те, що позивач була повідомлена про зміну розміру процентної ставки за основним зобов'язанням, та що вона надавала згоду на таку зміну. Враховуючи вищевикладене, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо доводів представника відповідача, суд вважає за необхідне зазначити те, відповідно до п. 1.2 Договору поруки, поручителю було відомо про умови Основного договору, проте п. 2.1 Договору поруки, сторони визначили, що зміна умов Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя здійснюється лише за згодою поручителя, тобто позивача, проте даної згоди зі згоди позивача не було. Приймаючи до уваги вищевикладене, доводи відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Outcome: approved