Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк», Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь заборгованість за кредитним договором від 06.07.2019 № б/н станом на 11.04.2021 у сумі 14446,64 грн, яка складається з такого: 10915,24 грн - заборгованість за кредитом; 3531,40 грн -заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафами. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 6 липня 2019 року відповідачка приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банку" з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банку" відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Через порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість у заявленій до стягнення сумі. Позивач просив розглядати справу за відсутності його представника, повідомив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка відзиву на позов не надала, в судове засідання не прибула. Рекомендоване поштове відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими матеріалами та судовою повісткою про виклик до суду, що було направлене судом відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, Укрпошта повернула до суду з позначкою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідачка у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши обґрунтованість позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р., яким змінено найменування Банку з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк» та тип акціонерного товариства з публічного на приватне, про що зазначено у п. 1.1 Статуту Акціонерного товариства «Акцент-Банк». 06 липня 2019 року відповідачка згідно анкети-заяви приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідачка погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умовам та Правилам надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. До позовної заяви на підтвердження укладення договору та наявності заборгованості відповідача перед Банком позивач додав копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», в тому числі тарифи користування кредитною карткою «Зелена», копію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Згідно з наданим Банком суду розрахунком позивач станом на 11 квітня 2021 року нарахував відповідачці 10915,24 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 8538,92 грн залишку заборгованості за тілом кредиту, 2376,32 грн залишку заборгованості за тілом кредиту (простроченим), 3531,40 грн загального залишку заборгованості за процентами, 504,56 грн залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 3026,84 грн залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, а разом - 14446,64 грн. Спір виник внаслідок порушення, як вважає позивач, відповідачкою зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої Банком заборгованості за договором. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на такі обставини та приписи законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 параграфа 2 «Кредит» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом частини другої статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (параграф 1 «Позика») цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтями1046,1049 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частинами першою та другою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2ст. 530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві від 06.07.2019, підписаній Банком та відповідачкою, не визначені процентна ставка, анкета-заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», в тому числі тарифи користування кредитною карткою «Зелена», витяг з яких наданий Банком суду, суд не може вважати такими, що підтверджують погодження сторонами умов кредитування, оскільки вони не містять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачкою шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони узгодили сплату відсотків за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала мінливий характер Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Що стосується Паспорта споживчого кредиту, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Тобто, паспорт споживчого кредиту містить інформацію для споживача про умови кредитування, з якими банк споживача зобов`язаний ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Доказів того, що Паспорт споживчого кредиту є складовою Договору від 06.07.2019 року, Банком суду не надано. Крім того, вказаний Паспорт споживчого кредиту містить застереження, за змістом якого інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 01 січня 2020 року. Більш того, зі змісту цього Паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, підписання Паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування щодо різних типів кредитних продуктів є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача і цей документ не є складовою укладеного договору. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч.1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані банком докази достовірно не підтверджують обставини про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг та домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Разом з тим, з огляду на наведені законодавчі приписи, враховуючи, що оскільки отримані кредитні кошти (тіло кредиту) відповідачка у добровільному порядку Банку не повертає, Банк вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку. А тому суд задовольняє вимоги Банку щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 10915,24 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви Банк сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову (75,56%) на користь Банку належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1715,21 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial