Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

25 квітня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява з ухвалою від 21.04.2016 року Апеляційного суду м. Києва про визначення підсудності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк") та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 01.11.2013 року (надалі - договір), відповідно до умов якого позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7000,00 грн. на строк до 30.10.2015 включно. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних. Позивач вказує на те, що він виконав умови договору і надав грошові кошти відповідачу, а останній одержав та використав у повному обсязі кошти, отримані в кредит. При цьому, відповідачем, на думку позивача, були порушені вимоги п.7.2.1. та п.7.2.7. кредитного договору якими передбачено обов'язок позичальника повернути кредитору кредит та визначений обов'язок при порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього договору. Однак боржник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Внаслідок невиконання зобов'язань за договором у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 10.02.2016 року становить 13694,46 грн. і складається із: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 5535,98 грн., заборгованості за процентами - 3857,45 грн., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 1429,51 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) - 2871,52 грн. На підставі вказаного позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 13694,46 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин та за письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно матеріалів справи судом встановлено, що між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 01.11.2013 року, відповідно до умов якого позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 7000,00 грн. на строк до 30.10.2015 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 36,00% річних. Слід зазначити, що вимоги ч.1 ст.1054 ЦК України передбачають обов'язок кредитодавця за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач одержав та використав у повному обсязі кошти, отримані в кредит, протилежному доказів надано не було. Вимогами п.7.2.1. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути кредитору кредит не пізніше терміну, вказаного у пункті 2.2 цього договору, а у випадку надіслання кредитором вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту, у тому числі, якщо така вимога буде обумовлена не проведенням організацією протягом одного календарного місяця зарахування заробітної плати позичальника на картковий рахунок, - не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі кредитора. Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку позивача та поточної виписки за контрактом, долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, у зв'язку із чим станом на 10.02.2016 року допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у розмірі 5535,98 грн., а зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3857,45 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно умов договору (п.2.2.) повністю повернути кредитні кошти відповідач зобов'язався у термін, вказаний у договорі, тобто до 30.10.2015 року, однак, як уже зазначалось, порушив умови договору його фактичним невиконанням. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, останньому на його адресу була надіслана претензія №153-7/531 від 24.02.2015 щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.7.2.7. кредитного договору позичальник зобов'язаний при порушенні стоків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, сплачувати кредитору пеню згідно з умовами цього договору. За приписами п.п.9.1.,9.2. кредитного договору у разі неповернення кредиту (частин кредиту) у терміни, передбачені цим договором, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У разі несплати процентів за користування кредитом у терміни, визначені цим договором, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно наданого розрахунку заборгованості, перевірену судом в судовому засіданні, вбачається, що за кредитним договором пеня, нарахована за період з 11.02.2015 по 10.02.2016 включно: за прострочення термінів сплати кредиту складає 2871,52 грн., а пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом складає 1429,51 грн. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Вимогами ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач в судове засідання не з'явилась, доказів на спростовування розміру заборгованості суду не надала. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором [NUMBER] від 1.11.2013 року у розмірі 13694,46 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) - 5535,98 грн., заборгованості за процентами - 3857,45 грн., пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 1429,51 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом) - 2871,52 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved