Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] Коростенського кому-нального підприємства "Водоканал" (КП "Водоканал") про відшкодування шкоди, завданої зни-щенням квартири, в якому зазначила, що 14.02.1985 року її бабуся [PERSON] подарувала їй 40/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], що складає квартиру [NUMBER] та складається з: кімнати площею 19,4 м.кв.; кухні площею 16,9 м.кв. і коридору площею 3,9 м.кв. Цей житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,27 га. Вона користувалася земельною ділянкою розміром 0,15 га., яка була нада-на її бабусі [PERSON] згідно генерального плану забудови по [ADDRESS] У 1992 році їй надано однокімнатну квартиру згідно рішення Коростенського виконавчого комітету міської ради № 150 від 17.06.1992 року, проте право власності на квартиру [ADDRESS] залишилося за нею. Спочатку Коростенський міськвиконком хотів знести будинок по [ADDRESS] і запропонував їй протягом року зробити відчуження належної їй частини будинку. Її сусідами та співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] були сім'я [PERSON], сім'я [PERSON] та [PERSON]. Кожному із співвласників належала певна частка в нерухо-мому майні. Тобто [PERSON] була власником 11/100 частин житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] належало 38/100 частин домоволодіння, а власни-ком 11/100 частин домоволодіння була територіальна громада Коростенської міської ради, решти 40/100 часток в даному будинку належали їй. В 2009 році в квартиру [NUMBER], яка належала територіальній громаді Коростенської міської ради із часткою в 11/100 від розміру жилого будинку вселилася [PERSON], яка раніше прожи-вала у м. Києві, де зареєструвалася, а в подальшому відповідачка приватизувала цю квартиру [NUMBER]. Рішенням 34 сесії V скликання Коростенської міської ради від 06.10.2009 року було вирі-шено передати земельні ділянки у власність громадян [PERSON], [PERSON] безкошто-вно по [ADDRESS] по 0,10 га. кожному. Одночасно зазначеним рішен-ням від 06.10.2009 року Коростенська міська рада надала [PERSON] дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,03 га. [ADDRESS] для будівництва будинку, господарських приміщень та спо-руд. 06.10.2011 року було повністю зруйновано домоволодіння по [ADDRESS], в тому числі була зруйнована і її квартира. Проведеною перевіркою встановлено, що самовільне знесення будинку проводять громадя-ни [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] у вересні 2011 року звернулася до виконавчого комітету Коростенської міської ради із заявою про реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] та рішенням Корос-тенського міськвиконкому віл 21.09.2011 року № 553 [PERSON] дозволено замовити проект-но-кошторисну документацію на реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] вирішила здійснювати реконструкцію домоволодіння шляхом знесення ба-гатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] та побудови на його місці двоповерхового котеджу. При цьому права власності інших співвласників у будинку не враховувалося. Внаслідок знесення будинку була повністю зруйнована її квартира та знищено її особисте майно, яке знаходилося у квартирі, в сараї, а саме: посуд; меблі; будівельні матеріали; господарський інвентар. У 2013 році житловий будинок було збудовано і її частка відповідно до правовстановлюю-чих документів в ньому залишилося. Право власності на новозбудований будинок [PERSON] оформила на себе, а виконавчий комітет Коростенської міської ради звернувся в суд з позовом до неї про визнання втратившою право користування земельною ділянкою, припинення права влас-ності. Станом на вересень 2013 року за нею рахувалося 40/100 частин в житловому будинку [ADDRESS] а у 2014 році її право власності на частину будинку вже не значиться. Майно рахується знищеним, а право власності відсутнім. Вважає, що [PERSON] протиправно позбавила її квартири, домашнього майна, земель-ної ділянки, чим порушила її конституційне право на власність та на житло. В результаті неправомірних дій відповідачки [PERSON], підробки документів, остання незаконно зареєструвала на себе право власності на весь житловий будинок по [ADDRESS] ще в 2009 році та стала власником земельної ділянки площею 0,12 га. Також вважає, що між неправомірними діями відповідачки і завданою їй шкодою існує причинний зв'язок, а тому відшкодувати завдану їй шкоду повинна [PERSON] Просила суд стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду, завдану знищенням її нерухомого майна - квартири [NUMBER] по [ADDRESS] Житомирської об-ласті в розмірі вартості цього майна - 275755 гривень. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, який просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] заперечив проти позову та показав суду, що апеляційний суд Житомирської області 28.10.2013 року в цивільній справі за аналогічним предметом позову між цими ж сторонами ухвалив рішення про відмову в задоволені позову. Зазначене рішення набрало законної сили. Тобто з даного предмету спору між цими ж сторонами вже існує судове рішення, а тому вважає, що позов задоволенню не підлягає. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову. Судом досліджувались усі надані сторонами докази та витребувані на їхню вимогу. Вислухавши показання сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами даної справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що "…згідно архівних даних Коростенського міжміського бюро техні-чної інвентаризації та інвентаризаційної справи № 4827 власниками частин житлового будинку [ADDRESS] були: - [PERSON] - 11/100 частин; - [PERSON] - 40/100 частин; - [PERSON] - 38/100 частин; - Тери-торіальна громада Коростенської міської ради - 11/100 частин. В зв'язку з відселенням з аварійно-го будинку відповідно до рішень виконкому Коростенської міської ради власникам було надано житло: … - [PERSON] - рішення виконкому Коростенської міської ради № 150 від 17.06.1992 року… Відповідно до рішення виконкому Коростенської міської ради № 70 від 03.02.2010 року припинено право власності цих громадян на частки, що належали їм в житловому будинку [ADDRESS]. Квартира [NUMBER], що складає 11/100 частин будинку № 30 по вул. О. Кобилянської, в м. Коростені належить [PERSON]." (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Коростенського міської ради № 150 від 17.06.1992 року [PERSON] виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відселенням із аварійного будинку [ADDRESS]. При отриманні квартири [PERSON] зобов'язалась продати житло, яке раніше займала, а саме квартиру [NUMBER] по [ADDRESS], згідно ст.103 ЖК України. Дана стаття передбачала, що протягом року позивачка повинна була провести відчуження раніше за-йманого будинку, а у випадку, не проведення відчуження будинку, будинок за рішенням виконав-чого комітету переходить у власність держави. Проте [PERSON] цього не зробила, а будинок розібраний і вже не існує на даний час. Також судом встановлено і те, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року в цивільній справі за аналогічним предметом позову між цими ж сторонами ухвалено рішення про відмову [PERSON] в задоволені позову. Дане рішення не скасоване та набрало законної сили. Тобто вбачається, що позивачка вже зверталася з даним позовом з тих же підстав та до тих самих осіб, а відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Інших доказів, які б могли свідчити про спричинення [PERSON] шкоди, завданої знищенням її квартири безпосередньо [PERSON], позивачкою не надано та не доведено пе-ред судом про існування таких доказів. Адже за ст.10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України - "Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)." За приписами ч.1 ст.1166 і ч.1 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що "Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини." Отже на підставі викладеного вище, в сукупності з поясненнями сторін і зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані сторонами, суд приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed