Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", в подальшому уточнивши його (а.с.102-104), просить стягнути з відповідача депозитний вклад в сумі 33 920,74 грн, 3% річних від простроченої суми за період з 01.04.2014 року - 01.04.2015 року в сумі 1 017,62 грн та інфляційні нарахування в сумі 13 872,75 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2011 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозитного вкладу - «Копилка» (ощадна книжка [NUMBER], вклад [NUMBER]). Договір укладався на 6 місяців з автоматичною пролонгацією та процентною ставкою 14,75%. Зазначає, що в березні 2014 року вона не змогла зняти свої кошти з депозитного вкладу, оскільки рахунок було заблоковано. На неодноразові звернення до відділення банку, отримала відповідь, що рахунки заблоковані у зв'язку з тим, АР Крим анексована Російською Федерацією. Вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» порушив зобов'язання за договором. Посилаючись на ст.ст. 625, 1066 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти. У судовому засіданні представник позивача уточнену заяву підтримав, просив задовольнити повністю. Доповнив, що оригінал договору депозитного вкладу було втрачено, перший вклад по договору було здійснено після народження дитини, у лютому 2012 року. Крім того, при отриманні довідки було встановлено різницю в номері депозитного рахунку з номером депозитного рахунку, що зазначений в пам'ятці клієнта. Наявність даної різниці в номері можлива у зв'язку з пролонгацією договору, а відповідно до внутрішніх правил банку та технічної необхідності і змінюється номер рахунку. У кожного клієнта банку може бути лише один депозитний рахунок «Копилка». Крім того, інфляційні нарахування та три відсотка річних необхідно рахувати з квітня 2014 року, оскільки у березні 2014 року рахунки були заблоковані, а позивача було безпідставно позбавлено можливості користуватися своїми коштами. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, надав письмові заперечення (а.с.64-69) у відповідності до яких просив відмовити у його задоволенні. В своїх поясненнях посилався на припинення діяльності відокремлених підрозділів, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя та їх закриття відповідно до постанови НБУ №260. Також, зазначив, що позивачем не надано належних доказів існування правовідносин за спірним договором, зокрема не надано оригіналу спірного договору та докази, що підтверджують факт внесення коштів на рахунок. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду, [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на копію пам'ятки клієнта по депозитному вкладу [NUMBER] від 28.11.2011 року(ощадна книжка [NUMBER], вклад [NUMBER]), відповідно до якої валюта вкладу гривня, строк вкладу 6 місяців, процентна ставка - 14,75 %. Відповідно до вказаної пам'ятки кожному вкладнику видається електронна ощадна книжка. За допомогою якої в будь-якому банкомату ПриватБанку вкладник може проконтролювати суму вкладу та нараховані проценти. Вказана пам'ятка разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає Договір про надання банківських послуг. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував факт укладання договору банківського вкладу з позивачем та звернення її особисто до банку з заявою про видачу вкладу. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 626-639, 1058, 1059,1068 ЦК України, п.8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 та п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Проте, в матеріалах справи відсутній оригінал договору банківського вкладу та належні докази, що підтверджують факт перерахування коштів на відповідний рахунок, крім того наявна ксерокопія пам'ятки належним чином не засвідчена. Судом, відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, вживалися заходи щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та здійсненню сторонами їхніх прав, зокрема, надання представником позивача оригіналу договору банківського вкладу [NUMBER] від 28.11.2011 року, квитанції (чеку) з електронної ощадної книжки, отриманої в будь-якому банкомату ПриватБанку, та інших доказів на підтвердження про наявність залишку спірних грошових сум на депозитному рахунку на час розгляду справи. За клопотанням представника позивача по справі оголошувались перерви для надання вказаного оригіналу договору та інших доказів. Проте, після чергової перерви у розгляді справи вказаного оригіналу не було надано та повідомлено суд про його втрату, а також і не надано квитанції (чеку) з електронної ощадної книжки, отриманої в будь-якому банкомату ПриватБанку. На підтвердження наявності грошових коштів на депозитному рахунку представником було надано довідку № 150410/544 від 10.04.2015 року Кримського регіонального управління, відповідно до якої станом на 10.04.2015 року [PERSON] має в ПАТКБ «ПриватБанк» відповідні рахунки, в тому числі депозитний рахунок із сумою коштів - 33 920, 74 грн (а.с.105). Представником відповідача була надана довідка № 150429/332 від 29.04.2015 року, відповідно до якої станом на 29.04.2015 року [PERSON] має в ПАТКБ «ПриватБанк» відповідні рахунки (а.с.107). З наданої довідки не вбачається наявності у [PERSON] депозитного рахунку з відповідною сумою коштів на ньому. Однак, суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ довідку № 150410/544 від 10.04.2015 року, що підтверджує суму вкладу на час розгляду справи, оскільки вказана довідка видана Кримським регіональним управлінням (м.Сімферополь вул.. Г. Аджимушка,1), яке, згідно витягу з протоколу № 18 засідання правління банку від 15.05.2014 року , припинило свою діяльність (а.с.114-133), а крім того, довідка ПриватБанку станом на 29.04.2014 року, спростовує наявність у [PERSON] депозитного рахунку. Суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ ксерокопію довідки № 379 від 14.04.2015 року на підтвердження факту перерахування коштів в сумі 33 920, 74 грн. на депозитний рахунок, оскільки представником позивача не надано оригіналу вказаної довідки, вказана ксерокопія довідки містить відповідні виправлення, які ніким не застережені, а крім того, з неї не вбачається скільки та коли саме перераховувались кошти на рахунок. Тобто, позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, коли вперше були перераховані кошти по депозитному вкладу, що позбавляє можливості вирішити питання щодо строку дії договору. Також позивачем та його представником належним чином не доведено дотримання порядку звернення до банку із заявою про повернення грошових вкладів, оскільки звернення із заявою про розблокування рахунку не свідчить про розірвання договору банківського вкладу (а.с.11-13). При цьому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що зобов'язання повинні виконуватись АНО "Фонд захисту вкладників" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим, а також посилання на нормативні акти Російської Федерації, оскільки ст.58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства, а ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, знаходиться у м. Дніпропетровськ. Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 10 ЦПК України. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] та її представником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed