Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

05.12.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 11.04.2003р. в Підгір'ївській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилася донька Дар'я, 22.03.2003р.н. Шлюбні відносини між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що їхня сімя розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер. Просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Мартус". Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглядати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 11.04.2003р. в Підгір'ївській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище "Пашкіна" на прізвище чоловіка - "Мартус" (а.с.3). Від шлюбу у них народилася донька Дар'я, 22.03.2003р.н. (а.с.4), яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у звязку із шлюбом змінив своє прізвище, тому вимога позивача в частинні залишення прізвища відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved