Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

01.08.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток\~за час\~затримки повного\~розрахунку у сумі 127378,68 грн. (а.с. 4-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала в трудових відносинах з відповідачем до 17.07.2017, звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні відповідач не виплатив належні їй виплати. Ухвалою судді від 05 серпня 2019 року відкрите провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження\~з урахуванням положень ч.3\~ст. 274 ЦПК України\~без повідомленням (викликом) сторін та з наданням відповідачу строку для подачі відзиву на позов (а.с. 24-25). Представник відповідача 23.09.2019 надав відзив на позовну заяву, просив у позові відмовити у повному обсязі (а.с. 32-38). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, зазначає наступне. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст. 5 ЦПК). Судом встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код ЄДРПОУ 40075815). Відповідно до\~Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року №938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в акціонерне товариство «Українська залізниця», код ЄДРПОУ 40075815. Згідно записів в трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] з 08.07.2016 по 17.07.2017 працювала на посаді оператора сортувальної гірки 6 розряду ВП «Станція Дебальцеве-Сортувальна» 2 класу СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с. 11-13). Згідно з Наказом (розпорядження) про припинення трудового договору № 7834/ДН-ОС від 10.07.2017 [PERSON] з 17.07.2017 звільнена з посади оператора сортувальної гірки 6 розряду ВП «Станція Дебальцеве-Сортувальна» 2 класу СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату, про що також зроблений відповідний запис в її трудовій книжці. Зазначений наказ видано структурним підрозділом "Донецької дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (а.с. 14). Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2018 року задоволено позовну заяву [PERSON] про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року у розмірі 17820,13 грн. (а.с. 17), яку [PERSON] отримала 17.05.2019 (а.с. 19). Згідно\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, за положеннями\~статті 117 КЗпП України\~обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. У відгуку на позовну заяву надану до суду 23.09.2019 (а.с. 32-38) представник позивача зазначає, що вина відповідача у нездійсненні виплат відсутня, оскільки це є наслідком злочинних дій третіх осіб, що підтверджується Науково-правовим висновком Торгово-промислової Палати України від 16.01.2018 року №126/2/21-10.2. Відповідно до\~статті 14-1\~Закону України\~«Про торгово-промислові\~палати в\~Україні» від 02.12.1997 року №671/97-ВР, торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Згідно із\~ст. 10 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~протягом терміну дії цього\~Закону\~єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Відповідно до науково-правового висновку Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьку та м. Луганську. Господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі в м. Луганськ, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення\~виконання ПАТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей\~47,83,115,116 КЗпП України\~спричинено\~впливом дії форс\~мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму на території м. Донецька, тривалими перервами в роботі транспорту,\~регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату\~закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин\~при всій\~обачливості\~зобов`язаної сторони за трудовим договором. Зазначений висновок підтверджує відсутність вини відповідача у непроведенні своєчасного розрахунку з позивачем при його звільненні, тому\~відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України\~від 11 листопада 2015 року № 6-2159цс15,\~від 11 травня 2016 року № 6-383цс15, від 23 березня 2016 року № 364цс16, від 23 березня 2016 року № 365цс16, від 25 травня 2016 року № 948цс16,\~від 31 травня 2017 року № 6-2163 цс16, а також у постановах\~Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 264/925/17\~ц, від 10 жовтня 2018 року у справі № 225/5072/17. Згідно з ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі\~і застосуванні\~норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку не підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed