Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом з позовом про захист прав споживачів та стягнення коштів, за наступних обставин. 21 жовтня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством "Банк"Фінанси та кредит" в особі відділення №7 Полтавського регіонального управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" був укладений договір заява №16400/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті (долари США). Відповідно до п.1 договору позивач передає, а відповідач приймає на депозитний рахунок №2635.4.058120.004 кошти у сумі 28000 доларів США на строк з 21 жовтня 2013 року по 26 жовтня 2014 року. Так він прийшов в банк, щоб отримати свій вклад та перезаключити договір. І в результаті їх домовленостей з відповідачем він заключив новий договір, а суму в 10500 доларів США він вирішив зняти, на що відповідач йому відповів, що немає такої можливості зараз віддати всю суму, а банк буде виплачувати йому кошти частинами на що він дав згоду, та дійсно до нового року 2015 йому було відшкодовано значну частину вкладу. Після Нового року в відповідача залишилась сума боргу перед позивачем 900 доларів США, та позивач був згодний на те щоб відповідач повернув суму боргу навіть по курсу гривні, та вони дійшли згоди по цьому. Але десь за півтора місяця до подачі позову до суду відповідач відмовився повертати взагалі заборговану суму, мотивуючи це тим що в банку великі проблеми. В кінці кінців заборгованість відповідача на даний час складає 270 доларів США. Наведене завдає істотної моральної шкоди позивачу, оскільки позбавляє його та його родину всіх засобів для існування. \~\~\~\~ За викладених обставин позивач прохає стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів 6519 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В судове засідання позивач не зявився надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, прохав позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку до задоволення позовних вимог. \~\~\~\~ 21 жовтня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Банк"Фінанси та кредит" в особі відділення №7 Полтавського регіонального управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" був укладений договір заява №16400/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті (долари США). Відповідно до п.1 договору позивач передає, а відповідач приймає на депозитний рахунок №2635.4.058120.004 кошти у сумі 28000 доларів США на строк з 21 жовтня 2013 року по 26 жовтня 2014 року. \~\~\~\~ Відповідач згідно виписки по особовому рахунку за період з 01 квітня 2015 року по 01 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 6519, 86 грн.. Відповідач частково відмовляється обслуговувати рахунок й видавати належні позивачу гроші. Відповідно частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, з огляду на частину 1 статті 509 Цивільного кодексу України та зміст Договору останній є зобов'язанням.\~\~\~\~ Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 3 статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. \~\~\~\~ Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України вказує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зазначена норма закону презюмує завдання моральної шкоди у разі порушення прав споживачів, примушує до її відшкодування, незалежно від умов договору (навіть, якщо це не передбачено договором). Відповідно до частини 5 статті 110 ЦПК України, позови про захист споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Згідно пункту 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно частини другої пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Оскільки в діях Відповідача вбачається порушення прав споживачів, існують підстави для звільнення споживача-Позивача від сплати судового збору. Таким чином, суд вважає, що має місце порушення прав споживачів з боку відповідача, а саме відмова у видачі грошових коштів, належних позивачу, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає, виходячи з міркувань розумності і пропорційності, що позовні вимоги в частині моральної шкоди підлягають до задоволення, а також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved