Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У березні 2015 року ПАТ "Укрсибанк" (правонаступник АКІБ "Укрсиббанк") звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11039622000 від 13.09.2006 р. в розмірі 4 787,71 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 2 933,03 грн., солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11039622000 від 13.09.2006 р. в розмірі 4 787,71 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 2 933,03 грн., а також судовий збір в розмірі 1094,45 грн У грудні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з окремими зустрічними позовами до ПАТ "Укрсиббанк", [PERSON], в яких просили визнати зобов'язання за договорами поруки припиненими. Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 4 квітня 2017 року позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11039622000 від 13.09.2006 року в сумі 4 787, 71 доларів США та 2 933,03 грн. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Укрсиббанк" судові витрати в сумі 182 грн. 40 коп. з кожного. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ "Укрсиббанк", [PERSON] про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ "Укрсиббанк", [PERSON] про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсиббанк» просить змінити вказане рішення: виключити з другого абзацу резолютивної частини оскаржуваного рішення «[PERSON]»; доповнити резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту: «Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 11039622000 від 13.09.2006 року в сумі 4 787 доларів США 71 центів та 2 933 гривень 03 копійки». В обґрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Всупереч вимог ч. З ст. 543 ЦК України, суд, ухвалив рішення про солідарне стягнення з позичальника та обох поручителів заборгованості, між тим банк звертаючись з позовом до боржників пред'являв вимоги до позичальника й кожного з поручителів окремо. Зобов'язання поручителів виражені окремими договорами,тому солідарна відповідальність не може бути застосована по відношенню до останніх. В апеляційній скарзі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять скасувати рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 4 квітня 2017 року та ухвалити новее, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк», зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Посилаються, на те, що судом першої інстанції було порушено норми процессуального права, а сааме ст.ст. 4, 6, 15 227 ЦПК України. Вважають, що зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за договором поруки мають бути визнані припинененими на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки сторонами кредитного договору було змінено зобов'язання, яке призвело до збільшення обсягів відповідальності поручителя. Також, вважає, що договір поруки має бути припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, з огляду на те, що строк договору поруки не встановлений, а банком не пред'явлено до поручителя вимог щодо виконання основного зобов'язання протягом 6 місяців з дня, коли строк виконання цього зобов'язання настав. Вказує, що умови кредитного договору суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», тобто є підстави для визнання його недійсним. ПАТ «Укрсиббанк» на апеляційну скаргу [PERSON], [PERSON], [PERSON] подав заперечення, в яких просить про її відхилення. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсиббанк» підлягає задоволенню, апеляційна скарга [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає відхиленню. Судовим розглядом встановлено, що 13 вересня 2006 р. відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту №11039622000 ПАТ "Укрсиббанк" надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США; строк дії кредиту до 13.09.2017р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,0% річних. Згідно п.1.4 договору про надання споживчого кредиту цільове призначення кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб (а.с.5-13). Позивачем прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано відповідачу кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США. У якості забезпечення [PERSON] належного виконання умов кредитного договору 13.09.2006 року між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір поруки №П1/11039622000 відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. (а.с.14-16) 13.09.2006 року у якості забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки №П2/11039622000 між ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON], відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору. (а.с.17-19) З метою погашення кредиту, сплати процентів, комісії та інших платежів відповідно до п.1.3.4 договору про надання споживчого кредиту було встановлено, що строк сплати процентів: з 01 по 13 число (включно) кожного місяця наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти та у відповідності до графіку погашення кредиту (а.с.5-13) Відповідачами не виконані прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором, повернення належних до сплати частин кредиту та нарахованих процентів за його користування не проводилось (а.с.31-44). У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, утворилася заборгованість за кредитним договором, яка на 18.03.2015р. становила: заборгованість за кредитом - 4 567,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 101 623,46 грн., заборгованість по процентам - 219,72 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 4 888,08 грн., всього - 4 787,71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює - 106 511,54 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 804,44 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 128,59 грн., всього - 2 933,03 грн. Згідно п.7.1 договору про надання споживчого кредиту за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використовувати право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахується з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. Станом на 18.03.2015 року сума пені за прострочення сплати кредиту - 2 804,44 грн., пені за прострочення сплати процентів - 128,59 грн., всього - 2 933,03 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання поручителів [PERSON] та [PERSON] передбачено окремими договорами, умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, таким чином солідарна відповідальність не може бути застосована по відношенню до останніх. Суд першої інстанції, всупереч ч. 3 ст. 543 ЦК України, не звернув уваги на те, що звертаючись до боржників із позовом, ПАТ «Укрсиббанк» пред'явив вимоги до позичальника й кожного з поручителів окремо, що призвело до ухвалення помилкового рішення в частині задоволення позову про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 4 787 доларів США 71 центів та 2933 грн. 03 коп. За таких підстав апеляційна скарга ПАТ «Укрсиббанк» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні. Щодо доводів апеляційної скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] судова колегія виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. З матеріалів справи та наданих ПАТ «Укрсиббанк» розрахунків заборгованості вбачається, що банк здійснював нарахування відсотків та пені у розмірах та на умовах погоджених сторонами у кредитному договорі, за виконання умов якого поручилися [PERSON] та [PERSON], отже зміни умов кредитного договору не відбувалось. Також, доводи про те, що останній платіж [PERSON] здійснено 13 червня 2014 року спростовується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що останнє зарахування у погашення тіла кредиту відбулось 19.08.2014 року. Останній платіж в порядку сплати заборгованості за кредитним договором здійснено 13 січня 2015 року у розмірі 54, 00 доларів США, який зараховано у погашення заборгованості по відсотках. Судова колегія не вважає поруку припиненою, оскільки вимоги про дострокове погашення заборгованості були направлені поручителям 24 грудня 2014 року , а з позовом до суду позивач звернувся 27 березня 2015 року тобто в межах 6 місячного строку, що не звільняє поручителів від відповідальності. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судова колегія визнає, що рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його в цій частині без змін та відхилення апеляційної скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved