Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") звернулось до суду з позовом, у якому просить зняти арешт з житлового будинку з надвірними спорудами під №41, загальною площею 121,70 кв.м., та земельної ділянки площею 0,126 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Савицького Є.А. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 червня 2014 року, по виконавчому провадженню №40122798, по виконанню судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 28 лютого 2011 року по справі №2н-779/10 про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором у розмірі 312910,64 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 24 жовтня 2007 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №М-210/07-КЛ, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200000 гривень, строком до 15 жовтня 2012 року зі сплатою 17% річних. Також 28 серпня 2007 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №21к-42, за яким останній отримав кредит у розмірі 60000 доларів США з оплатою процентної ставки 14,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами були укладені іпотечні договори, за якими [PERSON] надав в іпотеку банку наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами під №41, загальною площею 121,70 кв.м., земельну ділянку площею 0,126 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 02 червня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області відкрито виконавче провадження про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 28 лютого 2011 року. Вищевказаний арешт, перешкоджає банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують інтереси банку як кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом реєстрації за позивачем право власності на предмет іпотеки. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог у судове засідання не з'явився, належним чином був сповіщений про час день та місце розгляду справи, про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №М-210/07-КЛ, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200000 гривень, строком до 15 жовтня 2012 року зі сплатою 17% річних. 28 серпня 2007 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №21к-42, за яким останній отримав кредит у розмірі 60000 доларів США з оплатою процентної ставки 14,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань між сторонами були укладені іпотечні договори, за якими [PERSON] надав в іпотеку банку наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами під №41, загальною площею 121,70 кв.м., земельну ділянку площею 0,126 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 02 червня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області відкрито виконавче провадження про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 28 лютого 2011 року по справі №2-н-779/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором у розмірі 312910,64 гривень. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та ст. 572 ЦК України, відповідно до забезпечувального обтяження обтяжував має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобов'язання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно положень ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положенням ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", знаходиться під арештом, що позбавляє позивача як іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок іпотеки та реалізувати свої права у відповідності до законодавства України. З огляду на викладене, суд вважає, позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про зняття арешту з заставленого майна, є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved