Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

25.07.2013 року до суду звернулось КП "Харківські теплові мережі" із позовними вимогами до [PERSON] про стягнення вартості спожитої без достатніх на те підстав теплової енергії в сумі 29897,13 грн. В обґрунтування вимог було зазначено, що відповідачу, якому на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею згідно технічного паспорту 304,2 м. кв. з них 1-го поверху 113,8 м. кв. та 2 -го поверху 190,4 м. кв. в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", не уклавши з позивачем договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок КП "Харківські теплові мережі". [PERSON] за період з жовтня 2007 по квітень 2013 безпідставно спожито теплової енергії на суму 29897,13 грн. За кожен розрахунковий період відповідачеві були направлені платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, які відповідачем в добровільному порядку не сплачені. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 24953,85 грн., що утворилась за період з жовтня 2007 по квітень 2012р. та уточнені позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Мозгова О.А просила відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивач безпідставно вимагає сплатити гроші за не надане теплопостачання, позивач не надав суду документів, які підтверджують споживання боржником теплової енергії на вказану суму. Відповідно до технічного паспорту нежитлові приміщення № 21-1 другого поверху житловому будинку літ. A-З по [ADDRESS] є фактично прибудовою до житлового будинку та вказані приміщення не опалюються, так як в приміщеннях відсутні опалювані пристрої централізованої системи опалення. Цей факт знайшов відображення і в актах обстеження. Таким чином, відповідач не є споживачем послуг позивача. Через одне приміщення на першому поверху проходить тільки стояк, через який іде тепло в інші житлові приміщення, які не належать відповідачу і перенести цій стояк по технічним причинам неможливо. Крім того, позивачем не надано розрахунку заборгованості за теплову енергію, з урахуванням площі та кількості фактично спожитої енергії. Крім того, при визначені вартості теплової енергії позивач використав у формулі внутрішню температуру приміщення 18 градусів, що не відповідає дійсності. Внутрішня температура повітря приміщення відповідно до СНІП 2.04.05-91 та ДБНВ 2.5-67-2013, В 2.6-31;2006, має прийматися + 5 С, так як в приміщення не має системи опалення. З урахуванням вказаної температури сума нарахувань буде складатиме -4363,40 грн., яку відповідач згоден сплатите. Позивач пред'явив вимоги в порушенні вимог ст. 257 ЦК України - за межами позовної давності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, а також свідка, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Як встановлено, КП « ХТМ» належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення № 191/03 від 24.09.2003р. ХХ1V скликання «Про комунальну власність м. Харкова». Метою діяльності підприємства є задоволення потреб населення м. Харкова, підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності. Правовідносини між КП «Харківські теплові мережі» як енергопостачальною організацією та [PERSON] як споживачем підлягають регулюванню Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію та ст. 714 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачеві на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 17 вересня 2007 року належали нежитлові приміщення розташовані в житловому будинку № [ADDRESS]. Подали [PERSON] добудував та переобладнав приміщення і на підставі рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 09.12.2008 року за ним визнано право власності. 28.09.2012 р. [PERSON] подарував приміщення дружині [PERSON] Спір у даній справі виник з підстав того, що в період з жовтня 2007 року теплова енергія використовувалася відповідачем без укладення договору та не оплачена останнім. Актами дослідження системи тепло споживання об'єкту (№ 172/3113,3114,3115 від 15.04.2010 року, № 172/3613 від 14.12.2010, № ОНОТ/6571 від 09.08.2011, № 172/4571 від 17.11.2011), що знаходиться по [ADDRESS], встановлено, що система опалення споживача єдина із системою опалення житлового будинку, на 1-му поверсі розташований вузол управління всього житлового будинку. У приміщенні 1-го та 2 другого поверху проходить внутридомова система опалення, відповідач самовільно в порушення вимог «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунальних послуг, України від 22.11.2005 № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758, із змінами внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06.11.2007, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 за № 1320/14587 виконав реконструкцію системи опалення (демонтував опалювальні прилади). На момент обстеження інших опалювальних приладів споживачем не встановлені. За таких обставин, суд вважає доведеним, що у нежитловому приміщенні, що належить відповідачу з вересня 2007 року встановлений прилад опалювання у вигляді трубопроводів вузла управління житлового будинку та трубопроводів внутридомової системи опалення. Також відповідач самовільно підключив гаряче водопостачання без технічних умов та дозволу КП «Харківські теплові мережі», акт № 172/3113, 3114, 3115 від 15.04.2010. Відповідач заперечуючи ці обставини, доказів на підтвердження своєї позиції не надав. З наданих позивачем довідок та актів вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] у період з жовтня 2007 до квітня 2012 підключався до центрального опалення та відповідно відключався по закінченню опалювального період (акти підключення та відключення від джерела теплової енергії № 172/2779 від 17.04.2007. №172/3929 від 29.10.2007, № 172/3882 від 08.04.2008. № 172/4879 від 28.10.2008, № 172/4682 від 13.04.2009, № 172/6311 від 18.10.2009, № 172/5749 від 15.04.2010, №172/7293 від 07.10.2010, № 172/7247 від 19.04.2011, № 172/8285 від 16.10.2011, № 172/8083 від 09.04.2012), а отже і нежитлові приміщення відповідача також були підключені до центрального опалення та відповідач споживав послуги з опалення, оскільки система опалення відповідача єдина із системою опалення житлового будинку по [ADDRESS], а також користувався гарячім водопостачання без лічильника в період з жовтня 2007 по 22.07.2010 (акт № 172/3185 від 22.07.2010). Із розрахунку нарахувань вартості спожитої теплової енергії відповідачем наданого до суду видно, що за період з жовтня 2007 року по квітень 2012 року відповідач спожив теплової енергії на загальну суму 24953,85 грн. У зв'язку з тим, що ні приміщення відповідача, ні житловий будинок, де вони розташовані, не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок безпідставно спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Пунктом 1.1. КТМ 204 Україна 244-94 зазначені норми використовуються для визначення відпущеної теплової енергії теплопостачальними організаціями споживачам, у яких відсутні прилади обліку, для проведення комерційних та інших розрахунків. Згідно до КТМ 204 України 244-94 у цей розрахунок включені місячні об'єми теплової енергії, розраховані за вищезазначеними нормами та виходячи з нормативних температур зовнішнього повітря, встановлених для м. Харкова, нормативних температур повітря у приміщенні для адміністративних приміщень. У пункті 2.2.10 КТМ 204 України 244-94 зазначено, що якщо частина житлового будинку зайнята громадськими організаціями (магазинами, аптеками та ін.), то розрахункове навантаження на опалення визначається для кожної частини окремо з урахуванням об'єму, що займається і прийнятих розрахункових температур внутрішнього повітря для даних громадських організацій. Нежитлові приміщення відповідачем використовуються під готельні номера та офісно - оздоровчий центр. Згідно таблиці 2.2 "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 температура внутрішнього повітря в приміщення, що використовуються під готельні номери та офісно-оздоровчий центр становить 18 градусів з урахуванням теплового навантаження. Крім того, із доказів, що досліджувалися у судовому засіданні судом встановлено, що при визначені вартості спожитої без достатніх правових підстав теплової енергії, позивач користувався показником теплового навантаження, який був зроблений на підставі «справочника по теплоснабжению и вентиляции» Щекіна Р.В. 1976 року та «Справочника проектировщика» Старовєрова І.Г. частини 1, 1964 року. Розрахунок теплового навантаження проведений по відкрито проложеному трубопроводу. Заперечення представника відповідача що внутрішня температура повітря приміщення складає 6 градусів С, згідно із СНІП 2.04.05-91 та ДБНВ 2.5-67-2013, В 2.6-31;2006, судом не приймаються, оскільки норми встановлені зазначеними актами використовуються при будівництві приміщень, а для визначення відпущеної теплової енергії теплопостачальними організаціями споживачам, у яких відсутні прилади обліку, для проведення комерційних та інших розрахунків застосовуються "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Також, твердження представника відповідача, що належні відповідачу приміщення не були оснащені єдиною з житловим будинком системою опалення, суд не приймає до уваги, оскільки згідно наданими позивачем актами № 1220 від 23.06.2004 та № 1471 від 14.10.2004 складеного КП «Харківські теплові мережі» «Харківтеплозбут» розташований на першому поверсі зазначеного будинку - гараж та на другому поверсі - бібліотека відділу культури Фрунзенської районної в м. Харкові ради були оснащений системою опалення єдиною з системою всього житлового будинку. Та листом від 15.10.2007 відділ культури Фрунзенської районної в м. Харкові ради просив виключити бібліотеку, що розміщалась в будинку [ADDRESS] з договору про постачання теплової енергії з жовтня 2007 року, а [PERSON] придбав вказані приміщення 17 вересня 2007 року. Cвідок [PERSON] -пояснила в судовому засіданні, що працює інженером -інспектором Фрунзенської філії КП «Харківські теплові мережі» і на підставі вказівок керівництва КП «Харківські теплові мережі» та виконання свої посадових обов'язків було здійснено обстеження систем тепло та водопостачання нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS], про що складено неодноразово відповідні акти обстеження системи теплоспоживання об'єкту за період з 2010р. по 2011р. В ході обстежень вказаних нежитлових приміщень було встановлено, що система опалення споживача єдина із системою опалення житлового будинку, на 1-му поверсі розташований вузол управління всього житлового будинку. У приміщенні 1-го та 2 другого поверху проходять трубопроводи внутридомової системи опалення. Відповідач самовільно в порушення вимог «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» виконав реконструкцію системи опалення - демонтував опалювальні прилади. Опалення нежитлових приміщень здійснювалось від стояків та горизонтально розташованих трубопроводів вузла управління. Теплова енергія, виділяємо відкритими трубопроводами, обігріває приміщення 1-го та 2-го поверхів. Розрахунок теплового навантаження нежитлових приміщень виконаний на відкрито проложений трубопровід. Розрахунок теплового навантаження по 1-му поверху виконаний з використанням даних таблиці 3.36. «Справочника по теплоснабжению и вентиляции» Щекіна Р.В. 1976 року та акту обстеження системи теплопостачання № ОНОТ/6571-6572 от 09.08.2011. По 2-му поверху з використанням даних таблиці 18 «Справочника проектировщика» Старовєрова І.Г. частини 1, 1964 року та акту обстеження системи теплопостачання № 172/3113-3114,3135 от 15.04.2010. При проведенні розрахунку теплових навантажень враховані довжина та діаметри відкрито проложених трубопроводів в приміщеннях належних [PERSON]. Відповідно Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Пунктом 4 ст. 19 цього ж Закону передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права і обов'язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб'єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як було встановлено, [PERSON] не укладав з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" договір на постачання теплової енергії тривалий час. У зв'язку з тим, що приміщення відповідача та житловий будинок в якому знаходиться дане приміщення не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з КТМ 204 України 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та з урахуванням теплового навантаження. Оскільки сторони не перебувають договірних відносинах, які б регулювали відносини постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, суд пришов до висновку, що поставлена відповідачеві теплова енергія на суму 24953,85 грн. є безпідставне набутою, а отже, вимоги позивача про відшкодування її вартості на підставі ст. ст. 1212,1213 ЦК України є правомірними. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011р. у справі №15/1476/10, яка відповідно до положень ст. 360 -7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь -які докази погашення відповідачем заборгованості у добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми вартості спожитої теплової енергії нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, але в межах строку позовної давності. Згідно ст.ст. 257, 267 чинного ЦК України, які діяли під час спірних правовідносин, загальний строк позовної давності встановлюється в три роки. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає поважною причину пропуску такого строку. Оскільки позивач КП «ХТП» звернуся до суду з позовом 30 липня 2013 року, то з урахуванням трирічного строку позовної давності підлягає стягненню заборгованість, починаючи з 30.07.2010 року. З урахуванням того, що в період з липня 2010р. по жовтень 2010р. не нараховувалися оплата за користування теплової енергією, то треба стягнути заборгованість з жовтня 2010 року по квітень 2012р. у сумі 8863,66 грн. Як встановлено в судовому засіданні відповідач придбав вказані нежитлові приміщення у 2007 року у підприємства « Теплокомунсервіс» Харківського обласного виробничого об'єднання теплових мереж «Харківтеплоєнерго» і тому позивач не міг не знати, що [PERSON], не укладав договір купівлі - продажу теплової енергії та користувався безпідставно тепловою енергією. На підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витратию. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial