Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" 18.02.2015 року звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.11.2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору щодо погашення кредиту, станом на 30.11.2014 року у неї виникла заборгованість в сумі 40465,16 грн. яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з'явився, відповідно до заяви від 02.03.2015 року представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення, в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченого ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зокрема, судові повістки, разом з копіями відповідних документів надсилались відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області від 26.02.2015 року, а саме за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Згідно відміток Укрпошти на поштових відправленнях вони повернуті за закінченням терміну зберігання. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не з'явився, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено судом, 28.11.2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (Банк) (правонаступником ЗАО КБ "Приватбанк") та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500.00 грн. Базова процентна ставка: 3% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту: відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Станом на 30.11.2014 року у відповідача виникла заборгованість, яка згідно розрахунку від 30.11.2014 року, наданого позивачем, становить - 40465,16 грн. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору №б/н від 28.11.2005 року є заява [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банка, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і беззастережною згодою Держателя відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за користування ним, з перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання обов'язків за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого Кредиту і Овердрафту), виплати винагороди Банку. Згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В порушення вимог даних норм і умов договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 30.11.2014 року у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, складається із заборгованості за кредитом - 7811,16 грн., заборгованості по відсотках - 30250,90 грн., заборгованості по судовим штрафам - 2403,10 грн., які підлягають стягненню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 404,65 грн. сплачені згідно платіжних доручень № IHM97B0L8P від 27.08.2014 року, №INM93B0OBJ від 03.12.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved