Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та відповідачем-1 [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1516. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надає відповідачу-1 кредит у сумі 1 000 000 грн., терміном до 31.10.2022 року з процентною ставкою за користування кредитом 16 % річних, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит у вказаний термін та сплачувати проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. В якості забезпечення вимог Кредитора 01 листопада 2007 року до кредитного договору було укладено договір поруки № 1517 між позивачем та відповідачем-2 [PERSON], відповідно до якого поручитель поручається за виконання відповідачем - 1 обов»язків, які виникли на підставі Договору. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимог, відповідно до умов якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" передало позивачу право грошової вимоги за договором № 1516 від 01.11.2007 року. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суму грошових коштів у розмірі 654 286 грн. 49 коп., в тому числі: - 564 245 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; - 73 423 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками; - 16 617 грн. 26 коп. - пеня; У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимог (а.с. 19-29), відповідно до умов якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" передало ПАТ «Альфа-Банк» право грошової вимоги за договором № 1516 від 01.11.2007 року. Як встановлено в судовому засіданні, 01 листопада 2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1516 ( а. с. 2-5). Відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу-1 кредит у сумі 1 000 000 грн., терміном до 21.10.2022 року, з процентною ставкою за користування кредитом 16 % річних, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повернути кредит у вказаний термін та сплачувати проценти, в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором ( п. 2.1.-2.4. Договору). Згідно п. 2.5. Договору кредит надається Позичальнику на будівництво житлового будинку та облаштування земельної ділянки, за адресою - Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гориничі, вул. В.Вал та вул. Верхній, 10. В якості забезпечення вимог Кредитора 01 листопада 2007 року до кредитного договору було укладено договір поруки № 1517 між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відповідачем-2 [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до п. 2.1 даного договору сторони встановлюють, що Поручитель поручається за виконання боржником обов»язків, які виникли на підставі основого Договору. Згідно п. 2.2 договору поруки сторони встановлюють, що у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель відповідає перед банком як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і Позичальник. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві-1 кредитні ресурси в повному обсязі. Однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків, не виконав. У зв'язку з чим станом на 01.04.2015 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 654 286 грн. 49 коп. Матеріали справи свідчать, що 30.04.2015 року позивачем на ім'я відповідачів було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту ( а.с. 33). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тому у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів на підставі ст. ст. 526, 611, 554 ЦК України слід стягнути солідарно на користь позивача 654 286 грн. 49 коп., в тому числі: - 564 245 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом; - 73 423 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками; - 16 617 грн. 26 коп. - пеня; Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі по 1 827 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved