Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Золотниківської сільської ради, [PERSON] , третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 3 членів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прияйняв позивач у встановленому законом порядку. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняв позивач у встановленому законом порядку. Постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. №196/02-04 від 23.02.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивач, просить задовольнити позов. Позивач в підготовче судове засідання до суду не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надали до канцелярії суду письмові заяви. Представник відповідача Золотниківської сільської ради, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з"явиввся, однак надав заяву згідно якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із довідки виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області №27 від 11.03.2021 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, та станом на 15.04.1991 рік там проживали і були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказано " [PERSON] " в графі батько вказаний " [PERSON] ". [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданом 01.11.1998 року Семиківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/3 частку житлового будинку, яку прийняв син [PERSON] в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. Згідно витягу №00029897677 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України, [PERSON] [INFO] , в графі мати вказано " [PERSON] ", в графі батько " [PERSON] ". [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.04.2009 року Семиківською сільською радоюТеребовлянського району Тернопільської області. Згідно довідки виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області №29 від 12.09.2021 року,на день смерті [PERSON] [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , разом з ним його рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/3 частку житлового будинку, яку прийняв позивач [PERSON] в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, однак не оформив спадкових прав. Постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. №196/02-04 від 23.02.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. №196/02-04 від 23.02.2021 року, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №50 від 30.01.2001 року за заявою спадкоємця за законом сина померлої [PERSON] , інші спадкоємці не звертались. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно довимог ч.1ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Золотниківської сільської ради, [PERSON] , третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності за спадкоємцем є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , з якого: 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору; 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як спадкове майно за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved