Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути солідарно зі співвідповідачів суму заборгованості за простим векселем у розмірі 50 000 грн, а також суму процентів за векселем у розмірі 121 000 грн,а всього стягнути 171 000грн. В обґрунтування позову посилається на те,що він - позивач - є власником (законним держателем) простого відсоткового векселю [NUMBER] на суму основного боргу 50 000 грн, який був виданий ПФ «Левада» 31.03.2003 року зі строком погашення за пред'явленням, однак не раніше 31.03.2008 року, не пізніше 31.03.2018 року, та містить відмітку про те, що він був авальований ТОВ «Будком 2016», вказаний аваліст є майновим поручителем у акцепті та платежі за цим векселем. Вказаний вексель придбаний ним - позивачем - за цивільно-правовим договором, за участю ліцензованого торгівця цінними паперами. Посилаючись на ст. 47 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, просить стягнути вказану суму солідарно з відповідачів, як з індосанта та аваліста, суму боргу 50 000 грн, а також відсотки у розмірі 121 000 грн., розраховані виходячи з облікової ставки НБУ, яка становить 22% на дату подання позову, за період з дня настання строку платежу до подачі позову, за період з 01.01.2005по 31.12.2015, що становить за 11 місяців 242%, та дорівнює 121 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Представники відповідачів ТОВ «Будком 2016» Масалітіна Ю.А. та директор ПФ «Левада-7» Міленко О.З. належним чином повідомлені про слухання справи, подали заяви про визнання позову, та просили справу розглядати у їхньої відсутності. За таких обставини за згодою позивача відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів. Опитавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Обов'язки векселедавця та інших осіб по векселю перед держателем (позивачем) регулюються нормами Цивільного кодексу, а також спеціальними нормами - Уніфікованим Законом про переказні векселі та прості векселі (Женевська конвенція 1930 р.) та Закону України « Про обіг векселів в Україні» від 05.04.2001 р. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» від 08.06.2007р. №5, ст.ст.16, 77 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим. При цьому закреслені індосаменти вважаються ненаписаними. З огляду на викладене суди під час розгляду вимог осіб, у яких знаходиться вексель, мають перевіряти, чи є позивач останнім набувачем прав за векселем по безперервному ряду індосаментів. Ряд вексельних індосаментів має бути послідовним, тобто кожний попередній індосат є наступним індосантом. Місце розташування передавальних написів на векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) і дати їх вчинення (якщо вони є) при визначенні безперервності індосаментів до уваги не беруться. Законний векселедержатель не зобов'язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного - обов'язок особи, якій пред'явлено вимогу за векселем. Стаття 3 Закону України «Про обіг векселів в Україні» встановлює, що обов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи. Відповідно до ст.5 вказаного Закону вексель підписується: від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою; від імені фізичних осіб - власноручно зазначеною фізичною особою або уповноваженою нею особою. Питання про обов'язки авалістів (поручителів) регулюються нормами Глави 4 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі. Відповідно до ст. ст. 30, 31, 77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості платіж за векселем може бути забезпечений авалем повністю або в частині його суми. Забезпечення може бути надане третьою особою або навіть однією з осіб, які поставили свій на векселі, аваль вчинюється зокрема на самому векселі, він виражається словами за аваль" або будь-яким іншим рівнозначним формулюванням. Він підписується хто надає аваль. Вважається, що для здійснення авалю достатньо одного лише підпису, вчиненого авалістом на лицьовій стороні векселя. За правилами ст. ст.16,77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (надалі Уніфікований закон) позивач є законним держателем простого відсоткового векселю [NUMBER] на суму основного боргу 50 000 грн. , з пред'явленням не раніше 31.03.2008року та не пізніше 31.03.2018 року, який був виданий 31.03.2003 року ПФ «Левада-7» та придбаний позивачем у ТОВ «Техстрой». ТОВ «Будком-2016» зазначений авалістом за казаним векселем за пред'явленням не раніше 01.07.2016. Положеннями ст. 32 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі зазначено, що аваліст відповідає так само, як і та особа, зобов'язання якої він забезпечив. Його зобов'язання є дійсним навіть у тому разі, якщо те зобов'язання, яке він виявиться недійсним з будь-якої іншої причини, ніж дефект форми. Статтею 46 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі встановлено, що трасант, індосант або особа, яка забезпечує платіж авалем (аваліст), можуть, шляхом включення у документ застереження "обіг без витрат", "без протесту" або будь-якого іншого рівнозначного застереження і їх підписання, звільнити держателя від здійснення протесту у акцепті або у неплатежі для того, щоб він міг використати своє право регресу. Оскільки на векселі аваліст та індосант зазначили передбачені вказаним законом застереження відповідно „обіг без витрат", „без протесту", позивач не зобов'язаний з метою стягнення коштів за векселем звертатися за вчиненням протесту, та як держатель векселя має право звернутися із даним позовом до суду про стягнення за векселем. Відповідно до ст. 70 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі позовні вимоги до акцептантів, які випливають з переказного векселя, погашаються їх закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу. Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року віддати протесту,здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження «обіг без витрат». Відповідно до ст. 77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, до векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, і мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів. Зокрема, до простого векселя застосовуються положення щодо забезпечення авалем (статті 30-32 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі. Відповідно до ст. 47 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за векселем, є солідарно зобов'язаними перед держателем. Держатель має право позов до кожної з цих осіб окремо і до всіх разом, при цьому необов'язково додержуючись тієї послідовності, в якій вони зобов'язалися. Оскільки вексель виписувався на значний строк погашення, як на ньому зазначено, даний вексель є відсотковий (тобто процентний), починаючи з 01.01.2005 року,за обліковою ставкою НБУ на момент платежу. Відповідно до ст. 48 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу: суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати. Якщо право регресу використане до настання строку платежу, то з вексельної суми ся облікові відсотки. Ці облікові відсотки обчислюються за офіційною обліковою (банківською ставкою), яка діє на дату використання права регресу за місцем проживання держателя. Згідно з пунктом 5 ч.2 ст. 2 Закону «Про обіг векселів в Україні» відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як , так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно. Розмір облікової ставки НБУ складає на момент звернення до суду 22%. Таким чином, за період з 01.01.05 по 31.12.15, за 11 місяців, виходячи з облікової ставки НБУ 22%, нараховано 242% ( 11 *22% = 242 %), тому сума процентів за вказаний період склала 121 000 грн.: (50 000 грн. * 242% = 121 000,00 грн.) Таким чином, з відповідачів слід стягнути солідарно суму боргу 50 000 грн, та проценти у розмірі 121 0900 грн,а всього 171 000 грн.: (50 000+121 000=171 000грн.). Відповідно до ст.47 Уніфікованого закону, ст.198 Цивільного Кодексу України відповідачі є солідарними боржниками перед позивачем як держателем векселю, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 171 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% від суми задоволений вимог, що становить 1 710 грн., в рівних частках, по 835 грн. з кожного, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з положеннями п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved