overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2013 року [PERSON] та ПАТ "ОТП Банк" уклали договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до якого банк надав їй споживчий кредит. [PERSON] зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. 22 грудня 2014 року укладений договір факторингу №22/12/2014, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошової вимоги до боржника [PERSON], яка зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала і станом на 22 вересня 2015 року має заборгованість у розмірі 26016,35 грн., яку і просив стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 листопада 2013 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" уклали договір про надання споживчого кредиту №2006656830 відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит, що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту та додатками до нього (а.с.5-12), новою редакцією статуту ПАТ "ОТП Банк" (а.с.25), витягом із статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.30). За договором факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року (а.с.20-23) ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.19) станом на 22 вересня 2015 року заборгованість за кредитним договором відповідачки становить 26016,35 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 20440,06 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в сумі 5576,29 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути \~ з відповідачки на користь позивача заборговану суму по кредитному договору у розмірі 26016,35 грн. та за ст.88 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що при зверненні до УПФУ в Білокуракинському районі щодо призначення пенсії по інвалідності, стало відомо, що в трудовій книжкі заявник помилково зазначений російською як "[PERSON]", в час як правильне його по батькові на російській мові "[PERSON]" В зв'язку з цим, в заявника виникають проблеми в оформленні пенсії, що й змусило його звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи - УПФУ у Білокуракинському районі - не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорта [NUMBER] правильне по батькові заявника російською мовою"[PERSON]" (а.с.2). За таких підстав заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що при зверненні до УПФУ в Білокуракинському районі щодо призначення пенсії, стало відомо, що в атестаті № 48/6 від 08.09.1970 року про закінчення сільського професійно-технічного училища № 7 с. Паньківка Ворошиловградської області заявника по батькові помилково зазначено як "[PERSON]", в той час як правильне по батькові заявника "[PERSON]" В зв'язку з розбіжностями по батькові в документах, в заявника виникають проблеми в оформленні пенсії, що й змусило його звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи - УПФУ у Білокуракинському районі - не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорта [NUMBER] правильне по батькові заявника "[PERSON]" (а.с.3-4). За таких підстав заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їх сини проживають з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання двох дітей до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8), актом обстеження житлових умов (а.с.38). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Київське виробниче об'єднання "Стандарт" та з 01 жовтня 2013 року по 31 березня 2014 року його дохід склав 15802,34 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Київське виробниче об'єднання "Стандарт" (а.с.36). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Оцінюючи викладене, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.182, 183 СК України, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243,6 грн. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 березня 2012 року відповідачка отримала кредитну картку "Універсальна", яка 28 січня 2014 року переоформлена на кредитну картку "Gоld" і відповідачка отримала кредит у розмірі 13000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 19 листопада 2014 року має заборгованість в сумі 22144,07 гривень. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви від 02 березня 2012 року (а.с.7), довідки про умови кредитування (а.с.10-33), новою редакцією статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6) станом на 19 листопада 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 22144,07 грн. в тому числі: 13180,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6683,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина), 1030,67 грн. - (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, з відповідачки необхідно стягнути зазначену суму заборгованості та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумського області, актовий запис № 53. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося. З червня 2014 року сторони припинили спільне проживання, причиною розірвання сімейних стосунків є постійні сварки, що негативно вплинули на їх взаємовідносини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи - через оголошення в газеті "Сумщина", що підтверджується ксерокопією оголошення у номері №8 за 25.02.2014 року, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумського області, актовий запис №53 . Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.4,5). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, вирішення важливих питань сім'ї, побуту та постійних сварок, з червня 2014 року сторони припинили спільне проживання, а тому за таких обставин сім'я сторін існує лише формально. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. У судовому засіданні позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, тому її прізвище підлягає відновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити юридичний факт, що він є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Останній звернувся із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, однак приватним нотаріусом 25.01.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин. Заявник приходиться померлій [PERSON] сином. Однак в документах, що підтверджують їх родинність наявні розбіжності, а саме в свідоцтві про народження та паспорті заявника, оскільки при перекладі з російської мови його прізвище вказали як " [PERSON] ", а всі документи покійної видані на " [PERSON] ". Тому з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом йому необхідно встановити факт, що він є рідним сином померлої. Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у заяві. Заінтересована особа участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без представника, проти задоволення заяви заперечень не має. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження заявника в графі мати зазначено на російській мові - " [PERSON] " (а.с.3). Відповідно до довідки ЦНАП Новоград-Волинської міської ради від 11.01.2021 року на момент смерті [PERSON] разом з нею за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] (а.с.7). Листом від 25.01.2021 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Багинському О.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин (а.с.8). Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою та просить встановити факт, що правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений 04 серпня 1994 року державним нотаріусом першої Чернігівської державної нотаріальної контори Гезою О.В., зареєстрований в реєстрі за №5-6345, виданий на ім'я "[PERSON]" належить [PERSON]. Встановлення даного факту їй необхідно для розпорядження своїм правом власності на нерухоме майно на власний розсуд. Заявниця в судове засідання не з'явилась, до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просить задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 1994 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомцентр і Ко" було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], який посвідчено державним нотаріусом першої Чернігівської нотаріальної контори Гезою О.В.. Квартира зареєстрована 28.11.1994 року Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності в реєстровій книзі №156, за реєстровим №17086. (а.с. 7-8). Згідно копії паспорта, копії картки фізичної особи - платника подітків ДПІ у м.Чернігові прізвище заявниці "[PERSON]" ( а.с. 3). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті . Таким чином судом достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомцентр і Ко" 04 серпня 1994 року з помилкою в написанні її прізвища належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

26 червня 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання в 2015 році спожив електричної енергії на суму 271,51 грн, без оплати. Яку відповідач добровільно не бажає відшкодувати. Просить постановити рішення про примусове стягнення заборгованості та судові витрати за розгляд справи в суді. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач позов визнав частково. Суду пояснив, що сплатив 26 червня 2015 року заборгованість в сумі 250 гривень. Оскільки не має достатніх коштів. Судом установлено, підтверджуються наявними і справі доказами, що відповідач [PERSON] проживає в житловому будинку №109, по вулиці К Маркса, в м. Снігурівка Миколаївської області та перебуває в договірних відносинах з ПАТ ЕК "Миколаївобленерго".(а.с.3) Відповідно до яких товариство забезпечує житло відповідача електроенергією, а той належним чином, через прилад обліку, її використовує та своєчасно сплачує вартість спожитої електроенергії не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. В червні 2015 року працівниками філії встановлено порушення вимог "Правил користування електричною енергією для населення" відповідач за місцем свого проживанням спожив без оплати електричної енергії на суму 271,51 грн, яку добровільно не бажає відшкодувати.(а.с.4). Після звернення позивача до суду з позовом відповідач добровільно погасив заборгованість позивачу за спожиту але не оплачену електроенергію в сумі 250 грн 26 червня 2015 року які надійшли на рахунок позивача 01 липня 2015 року. А 06 липня 2015 року сплатив 50 гривень, які надійшли на рахунок позивача 09 липня 2015 року. (а.с.14) [PERSON] не відшкодував позивачу судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за подання позову до суду. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але не оплачену електроенергію в сумі 271,51 грн, не підлягають задоволенню. Оскільки відповідач добровільно оплатив заборгованість на день розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 88 ЦПК України Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 16.10.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 08. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка "[PERSON]". Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні життєві принципи та погляди на сімейні відносини. В зв'язку з цим між сторонами виникали конфлікти та в сім'ї створювалась несприятлива психологічна обстановка. Подальше формальне збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Доповнила, що позов про розірвання шлюбу вона подає вже втретє, відповідач зловживає спиртними напоями та застосовував до неї фізичну силу, також просила стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач позов не визнав та заперечив проти його задоволення. Зазначив суду, що шлюб, на його думку, можливо зберегти. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.02.2007 року, судом встановлено, що 16.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 08. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER], видане 11.12.2007 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Зазначає, що в лютому 2015 року звернувся до УПФ України в м. Луцьку із заявою про оформлення пенсії, однак останнє відмовило у її призначенні, оскільки у трудовій книжці замість вірного прізвища "[PERSON]" було зазначено російською мовою "[PERSON]", що не співпадає із паспортом та свідоцтвом про народження. Просить встановити факт належності йому трудової книжки, виданої 25.03.1974 року Рівненським заводом тракторних запчастин. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа - представник УПФ України в м. Луцьку у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заяви не подав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, судом встановлено, що у трудовій книжці виданій Рівненським заводом тракторних запчастин від 25.03.1974 року прізвище заявника вказано російською мовою як "[PERSON]" (а.с.3). В той же час, у паспорті заявника та його свідоцтві про народження, прізвище російською мовою зазначено як "[PERSON]" (а.с.4). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розбіжність в написанні прізвища заявника у трудовій книжці виникла внаслідок помилки, допущеної при його оформленні та в неправильному перекладі його прізвища із української мови на російську мову.

Outcome: approved