Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

ПАТ "Банк" Фінанси та Кредит"" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, завданої порушенням зобов"язання за кредитним договором № 22-пк-2007 від 17 січня 2007 року, за договором поруки № 22-пп-2007 від 17 січня 2007 року та задоговором порки № 22/1-пп-2007 від 17 січня 2007 року. В обґрунтування позову позивач в справі у своїй позовній заяві зазначив, що відкрите акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 15 000 гривень 00 копійок згідно з кредитним договором № 22-пк-2007 від 17 січня 2007 року, зі сплатою 0,0001 % відсотків річних за користування кредитом та на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності. Строк повернення кредитних ресурсів - 17 січня 2010 року. Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань, банком було укладено договори поруки: № 22-пп-2007 від 17 січня 2007 року з [PERSON], № 22/1-пп-2007 від 17 січня 2007 року з [PERSON]. Внаслідок невиконання відповідачами договірних зобов'язань, в результаті порушення умов кредитного договору та договорів поруки, банку завдано шкоди, яка станом на 27 листопада 2009 року в розмірі 54 583, 04 грн. Банк звернувся з відповідною позовною заявою до суду. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалене рішення від 01 березня 2010 року, яким стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за порушення зобов"язання в розмірі 54 583, 04 грн, а також судові витрати в сумі 120 грн та оголошення в пресі 100 грн. Дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку). Саме звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). Тому відповідно до ч.1 ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст. 599,600,601,604-4І09 ЦК не передбачають можливості припинення зобов'язання у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності Інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Тобто саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора (Банку), виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. З моменту винесення рішення по справі і до сьогодні зобов'язання за кредитним договором відповідачами не виконуються, а тому відповідачі зобов'язані сплатити за користування кредитом з 27 листопада 2009 року по 12 січня 2014 року, заборгованість у розмірі 12 862 гривні 54 копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позову: - 0, 04 грн - сума простроченої заборгованості по відсоткам; - 12 862, 50 грн - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії. Представник позивача у судове засідання не з'явився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі були належним чином сповіщені про день та час розгляду цієї справи, але вони до суду не з'явились та не повідомили суд про причину своєї неявки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, у судовому засіданні встановив, що доводи позивача у справі повністю підтверджені письмовими доказами, а саме, - кредитним договором № 22-пк-2007 від 17 січня 2007 року; договорами поруки № 22-пп-/2007 від 17 січня 2007 року, № 22/1-пп-2007 від 17 січня 2007 року; виконавчим листом, виданим на підставі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року за позовом ПАТ Банк Фінанси та Кредит до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту; рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року за позовом ПАТ Банк Фінанси та Кредит до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, згідно мотивувальної частини якого заборгованість склалась станом на 27 листопада 2009 року; письмовими попередженнями позивачем відповідачів про необхідність погашення заборгованості; розрахунком загальної суми заборгованості. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст. 599 ЦК зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.509 ЦК "зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку". Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 81, 20 грн з кожного, що разом становить 243, 60 грн. Згідно абзацу шостого п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 № 10 солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved