Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

26.05.2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним первісним позовом, в якому просила суд поділити в рівних частках між нею та її чоловіком (відповідачем у справі) майно, набуте ними за час шлюбу, яке є їхньою спільною сумісною власністю. Виділити їй у власність: 1/2 частку житлового будинку, літню кухню, які знаходяться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 грн.; 1/2 частку нежитлового приміщення магазину ПП «Роман», що за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області, з товаром, який знаходиться у ньому (вартість нежитлового приміщення з переліком товару визначиться після проведення інвентаризації та оцінки); автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 220000 грн.; телевізор «Феделіті» вартістю 2000 грн.; телевізор «Бош» вартістю 2000 грн.; мебельний спальний гарнітур вартістю 5000 грн.; кухонний мебельний гарнітур вартістю 4000 грн.; мякий куток вартістю 5000 гривень; стіл та шість крісел вартістю 4000 грн.; диван вартістю 1500 грн.; диван вартістю 1500 грн.; чотири карнизи вартістю 800 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; образ вартістю 1000 грн.; образ вартістю 500 грн.; кондиціонер вартістю 3000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; світильник-люстра вартістю 2000 грн.; світильник-люстра вартістю 1000 грн.; світильник з двома світильниками-бра вартістю 1500 грн.; холодильник «Бош» вартістю 3000 грн.; морозильна камера вартістю 2000 грн.; газова плита «Індезіт» вартістю 1500 грн.; пральна машина «Арістон» вартістю 4000 грн.; мікрохвильова піч вартістю 1000 грн.; компютер вартістю 3000 грн.; компютерний стіл вартістю 600 грн.; відеомагнітофон вартістю 1000 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; генератор вартістю 3000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; газовий котел «Данко» вартістю 4000 грн., а всього на загальну суму 532132 грн. Виділити у власність [PERSON]: 1/2 частку житлового будинку та гараж, які знаходяться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 грн.; 1/2 частку нежитлового приміщення магазину ПП «Роман», що за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області, з товаром, який знаходиться у ньому (вартість нежитлового приміщення з переліком товару визначиться після проведення інвентаризації та оцінки); автомобіль марки "Dacia Logan", д.н.з. [NUMBER], вартістю 220000 грн.; саморобний причіп, 2004 р., д.н.з. 07014ТН, вартістю 6000 грн.; плазмовий телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 1600 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 2800 грн.; образ вартістю 500 грн.; образ вартістю 500 грн.; диван вартістю 2000 грн.; диван вартістю 800 грн.; диван та два мякі крісла вартістю 2500 грн.; мебельний гарнітур-стінка вартістю 3000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килимова доріжка вартістю 900 грн.; килимова доріжка вартістю 600 грн.; три карнизи вартістю 600 грн.; світильник-люстра вартістю 1000 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; холодильник «Норд» вартістю 1500 грн.; газова плита «Індезіт» вартістю 1500 грн.; пральна машина «Ардо» вартістю 1000 грн.; витяжка до газової плити «Ардо» вартістю 500 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; DVD вартістю 1000 грн.; ноутбук вартістю 4000 грн.; генератор вартістю 5000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; бензопила вартістю 1000 грн.; болгарка вартістю 2000 грн.; дрелька вартістю 700 грн.; шуруповерт вартістю 800 грн.; перфоратор вартістю 1500 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; газовий котел (в нежитловому приміщенні) вартістю 3000 грн.; котел на тверде паливо вартістю 3000 грн.; чотири обігрівачі вартістю 2000 грн.; компресор вартістю 2000 грн., а всього вартістю 536632 грн. Крім того, просила вирішити питання про пропорційний розподіл судових витрат у відповідності до закону. Заявлені вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.03.1991 року, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2015 року було розірвано. Під час шлюбу ними набуто вищенаведене майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності як подружжя. Вказувала, що відповідач відмовляється добровільно поділити майно, яке є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя, та надати документи двоповерхове нежитлове приміщення магазин ПП «Роман», що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області. Стверджувала, що автомобіль [NUMBER], був зареєстрований з 11.06.2009 року за відповідачем, однак 22.04.2015 року такий автомобіль без її відома було перереєстровано на [PERSON], жителя [INFO], який є його родичем. Крім того, відзначила, що колодязь, огорожа, подвіря та земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку залишаться у їхньому спільному користуванні. В свою чергу, відповідач подав зустрічний позов, де просив суд поділити в рівних частках спільно набуте за час шлюбу ним та [PERSON] майно. Виділити йому у власність: 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 126306 грн.; літню кухню, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 161799 грн. (1/2 частку в рахунок погашення позики); гараж, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 82053 грн. в рахунок повернення ним позики 242000 грн. (1/2 частка в рахунок погашення ним позики); 1/2 частка нежитлового приміщення ПП «Роман», с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області; сплатити позику за розпискою від 21.06.2008 року, згідно якої [PERSON] надав йому грошові кошти в сумі 11000 доларів США, що станом на 15.06.2015 року еквівалентно становить 242000 грн. до встановленого терміну погашення позики; саморобний причіп, 2004 р., д.н.з. 07014ТН, вартістю 5000 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 2000 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 1000 грн.; образ (2 шт.) вартістю 700 грн.; диван вартістю 800 грн.; диван вартістю 500 грн.; мякий гарнітур вартістю 1500 грн.; килим вартістю 200 грн.; килимові доріжки вартістю 500 грн.; три карнизи вартістю 550 грн.; два світильники вартістю 600 грн.; світильник вартістю 400 грн.; пральна машина «Ардо» вартістю 500 грн.; витяжка до газової плити «Ардо» вартістю 250 грн.; чотири обігрівачі вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 143658 грн. Виділити у власність [PERSON]: 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 126306 грн.; 1/2 частка нежитлового приміщення ПП «Роман», с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області; телевізор «Феделіті» вартістю 1000 грн.; телевізор «Бош» вартістю 1000 грн.; мебельний спальний гарнітур вартістю 3000 грн.; мебельний кухонний гарнітур вартістю 2000 грн.; мебельний мякий куток вартістю 3000 грн.; стіл та шість крісел вартістю 2000 грн.; диван вартістю 800 грн.; диван вартістю 800 грн.; чотири карнизи вартістю 700 грн.; образ вартістю 300 грн.; три килими вартістю 1500 грн.; три світильники-люстри вартістю 2000 грн.; холодильник «Бош» вартістю 2000 грн.; морозильну камеру вартістю 1000 грн.; газову плиту «Індезіт» вартістю 1000 грн.; пральну машину «Ардо» вартістю 500 грн.; мікрохвильову піч вартістю 300 грн.; генератор вартістю 1000 грн.; газовий котел «Данко» вартістю 2000 грн.; бойлер вартістю 500 грн.; 121000 грн. половина позики, яку він зобовязується сплатити до кінця 2016 року, а всього на загальну суму 152706 грн. Крім того, просив суд стягнути з [PERSON] в його користь 1/2 частину судових витрат. Заявлені вимоги мотивував тим, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2015 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного його припинення та припинення спільного господарства ними за спільні кошти було придбано вищевказане майно, яке відповідачка (позивачка за первісним позовом) не бажає добровільно поділитися даним майном. Вказував, що в червні 2008 року ним було взято позику на суму 11000 доларів США у [PERSON], згідно розписки від 21.06.2008 року (оригінал розписки зберігається у позикодавця), яку він ([PERSON]М.) зобовязується повернути до кінця 2016 року. На даний час (16.06.2015 року) еквівалент вказаної суми в грошовій одиниці України становить 242000 грн. Стверджував, що отриману позику від [PERSON] вони потратили для купівлі сину мотоцикла марки Спортбайкзонгшен (тобто спортбайк "Zongshen"), а також такі кошти було використано для сина при поступленні у вищий навчальний заклад. У звязку з тим, що він зобовязується повернути позичені кошти, які було витрачено на потреби сімї, тому вважає, що половину позики яку повинна сплатити [PERSON], він пропонує взамін за 1/2 частку гаража (що становить 41027 грн. 50 коп.) та 1/2 частку літньої кухні (що становить 80899 грн. 50 коп.). Крім того, зазначав, що в первісному позові [PERSON] завищила ціни на вартість побутової техніки, меблів та інших предметів сімейного вжитку, оскільки такі були придбані на протязі 1995 2000 років, а тому ним встановлені актуальні ціни на спірне майно станом на 2015 рік із врахуванням вартості при його покупці, амортизації та терміну їх використання. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом просили суд відмовити. Відповідач в судовому засіданні проти первісного позову частково заперечив, так як стверджує, що позивачка в первісному позову просить суд поділити майно, яке на даний час відсутнє, або є майном особистим, або не підлягає поділу. Так, майно, яке на даний час відсутнє: автомобіль [NUMBER] та автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., синього кольору, д.н.з. [NUMBER] продані та [PERSON] отримала свою частину грошей в обмін на залишення йому житлового будинку. Майно, яке було залишено на зберігання або яке належить третім особам: пральна машина «Арістон», телевізор «Самсунг», холодильник «Норд», газова плита «Індезіт» належить його сестрі [PERSON]; компресор та електроінструмент належать майстрам, які виконували роботи в житловому будинку та господарстві. Майно, яке є особистою власністю, отримане в дарунок: образ [PERSON] ним отримано в дарунок від своїх родичів; картини (2 шт.), магнітофон, DVD отримані ним в дарунок; велосипеди куплені ним та подаровані дітям; компютер придбаний для доньки; компютерний стіл виготовлено особисто для доньки; ноутбук придбано для сина. Майно, яке на даний час є зіпсованим і непридатним для використання: відеомагнітофон, котел твердого палива, пилососи (2 шт.). Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав. Свідок [PERSON] (чоловік сестри [PERSON]М.) в судовому засіданні підтвердив той факт, що [PERSON] позичав у нього під розписку 11000 доларів США, з яких на той час жодних коштів не повернено. Свідок [PERSON] (родичка дружина дядька [PERSON]М.) в судовому засіданні вказала, що ніякого належного їй майна немає на зберіганні у будинку сторін, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, а також була свідком, коли [PERSON] позичав гроші в сумі 11000 доларів США у [PERSON] Свідок [PERSON] (двоюрідний брат [PERSON]М.) в судовому засіданні вказав, що [PERSON] в замін за позичені йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США весною віддав йому автомобіль марки "Dacia Logan", підтвердивши, що на даний час такий автомобіль зберігається в гаражі [PERSON], так як він не має де зберігати такий. Вартість автомобіля вони узгодили в сумі 4000 доларів США, з яких 2000 доларів США він [PERSON] вже повернув. Водійських прав у нього немає і цим автомобілем він користується рідко. Свідок [PERSON] (син сторін) в судовому засіданні підтвердив той факт, що через низькі вступні бали він вступив у Львівський державний університет безпеки життєдіяльності на платній основі, однак через пів навчального року на першому курсі перевівся на державну форму навчання. Підтвердив, що матірю сплачено за його навчання на першому курсі. Також підтвердив, той факт, що батько дійсно купив йому мотоцикл, на якому він фактично не їздив, так як за кожним разом доводилось просити у батька дозволу, в результаті такий мотоцикл понад три роки тому батьком було продано в іншу область. З дому він пішов, тому що через конфлікт з батьком, так як останній його побив, через що він викопав на вулиці яму, з цього приводу дійшло до заяви в правоохоронні органи, однак заяву він забрав через прохання тітки (рідної сестри батька). До тих пір поки сестра навчалася в школі матір проживала вдома, де батько остатнім часом (липень-серпень) батько забороняв їм користуватися водою, газом, нічого не давав варити їсти собі та сестрі [PERSON], після чого коли сестра поїхала на навчання матір перебралася проживати до нього в с. Хоросниця (до будинку бабці з боку матері). Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 09.03.1991 року в Соколянській сільській раді народних депутатів за актовим записом № 4. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.05.2015 року, яке набрало законної сили 26.05.2015 року, даний шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матірю, а донька з батьком. Спір між сторонами виник з тих причин, що такі не дійшли згоди щодо добровільного поділу спільно нажитого ними за час шлюбу майна. Згідно аналогічних між собою положень ст.368 ЦК України та ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Із розяснень Пленуму Верховного Суду України в п.п.23, 24 постанови від\~21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4\~ст. 65 СК України). Відповідно до п.22 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи, що відповідач за первісним позовом [PERSON], попри викладене в запереченні та зустрічному позові твердження, що позивачкою надто завищено вартість спірного майна, однак за час розгляду справи в суді погодився з такою вартістю, та зважаючи, що сторонами не було заявлено жодного клопотання про призначення експертизи для визначення вартості такого майна, то суд бере до уваги визначену позивачем за первісним позовом [PERSON] вартість майна. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 72 СК та ст.372 ЦК України. Згідно вимог ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд вважає, що за час спільного подружнього життя сторонами нажито наступне майно: житловий будинок з господарськими спорудами (літня кухня та гараж), що знаходяться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 496464 грн.; автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., синього кольору, д.н.з. [NUMBER], вартістю 220000 грн.; автомобіль [NUMBER], вартістю 220000 грн.; саморобний причіп, 2004 р., д.н.з. 07014ТН, вартістю 6000 грн.; плазмовий телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 1600 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 2800 грн.; телевізор «Феделіті» вартістю 2000 грн.; телевізор «Бош» вартістю 2000 грн.; тумбочка під телевізор вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килимова доріжка вартістю 900 грн.; килимова доріжка вартістю 600 грн.; диван вартістю 1500 грн.; диван вартістю 1500 грн.; диван вартістю 2000 грн.; диван вартістю 800 грн.; диван та два мякі крісла вартістю 2500 грн.; мебельний гарнітур-стінка вартістю 3000 грн.; мякий куток вартістю 5000 грн.; мякий кухонний куток вартістю 2000 грн.; кухонний мебельний гарнітур вартістю 4000 грн.; спальний гарнітур вартістю 5000 грн.; стіл та шість крісел вартістю 4000 грн.; чотири карнизи вартістю 800 грн.; три карнизи вартістю 600 грн.; образ ікона [PERSON] вартістю 1000 грн.; образ вартістю 500 грн.; образ вартістю 500 грн.; образ вартістю 500 грн.; світильник-люстра вартістю 2000 грн.; світильник-люстра вартістю 1000 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; світильник з двома світильниками-бра вартістю 1500 грн.; кондиціонер вартістю 3000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; холодильник «Норд» вартістю 1500 грн.; холодильник «Бош» вартістю 3000 грн.; морозильна камера вартістю 2000 грн.; газова плита «Індезіт» вартістю 1500 грн.; газова плита «Індезід» вартістю 1500 грн.; витяжка до газової плити «Ардо» вартістю 500 грн.; мікрохвильова піч вартістю 1000 грн.; пральна машина «Ардо» вартістю 1000 грн.; пральна машина «Арістон» вартістю 4000 грн.; компютер вартістю 3000 грн.; компютерний стіл вартістю 600 грн.; ноутбук вартістю 4000 грн.; відеомагнітофон вартістю 1000 грн.; DVD вартістю 1000 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; генератор вартістю 5000 грн.; генератор вартістю 3000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; бензопила вартістю 1000 грн.; болгарка вартістю 2000 грн.; дрелька вартістю 700 грн.; шуруповерт вартістю 800 грн.; перфоратор вартістю 1500 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; компресор вартістю 2000 грн.; котел на тверде паливо вартістю 3000 грн.; газовий котел «Данко» вартістю 4000 грн.; чотири обігрівачі вартістю 2000 грн., а всього вартістю 1067264 грн. Суд не в змозі здійснити поділ нерухомого майна з наступним наданням [PERSON] літньої кухні, а [PERSON] гаражу, оскільки сторонами не представлено суду вартість таких нерухомих обєктів, а тому зважаючи, що в матеріалах справи міститься загальна вартість будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вважає необхідним здійснити поділ в рівних частках, як зазначили, сторони у своїх позовних вимогах. Також суд не надає віри твердження відповідача за первісним позовом [PERSON] про те, що вказані вище транспортні засоби він продав за відома дружини, якій, як стверджував сам, надав їй половину коштів, оскільки наведеного такий жодними доказами не підтвердив. Згідно листів Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспорту з обслуговування Яворівського, Городоцького та Мостиського районів ГУМВС України у Львівській області № 881 від 22.04.2015 року, № 954 від 06.05.2015 року та № 2337 від 10.11.2015 року, вбачається, що за [PERSON] на час шлюбу були зареєстровані автомобіль [NUMBER], та автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., синього кольору, д.н.з. [NUMBER], які він перереєстрував 22.04.2015 року на [PERSON] та 23.04.2015 року на [PERSON] відповідно. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] сам підтвердив той факт, що автомобіль "Volkswagen Transporter" він, продавши на ринку в Івано-Франківську, надалі фактично користується на праві позиченого, так як продав близькій людині, а автомобіль "Dacia Logan", він продав свідку по справі [PERSON], який не маючи посвідчення водія на право курування транспортними засобами, користується таким час-від-часу, однак постійно зберігає цей автомобіль в гаражі [PERSON], що на думку суду звучить абсурдно. Що стосується позовних вимог [PERSON] про необхідність поділу між ним по [PERSON] зобовязань щодо повернення позики на суму 11000 доларів США, які він позичив під розписку у [PERSON] та витратив на благо сімї, а саме навчання їхнього сина та купівлю сину мотоцикла спортбайк "Zongshen", то такі твердження є голослівними та нічим не підтверджені. Натомість [PERSON] з даного приводу пояснила, що на навчання сина у Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності взяла кредит на суму 10000 грн., які витрачено на репетитора та перший курс навчання, оскільки решту курсів не навчався на державному, в підтвердження чого представила суду договір про надання освітніх послуг № 13 від 07.08.2009 року, укладеного між нею та вказаним ВУЗом, копію квитанції про оплату навчання сина на першому курсі, та копію розрахунку наданого Львівською філією АБ «Експрес-Банк». Вказаного [PERSON] жодним чином не спростував. Крім того, при поділі спільної сумісної власності подружжя зобовязання між чоловіком та дружиною не розподіляються судом, а лише можуть бути враховані, так як суд не вправі втручатися кредитні чи позикові відносини між іншими сторонами. Поділ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 30, Мостиського району Львівської області магазину ПП «Роман» з товаром, який знаходиться в ньому, суд не вправі здійснити з огляду на наступне. Згідно з положеннями ст.ст.177, 191 ЦК України, підприємство є цілісним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. Підприємство або його частина можуть бути обєктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Ст.ст.63, 66, 113 Господарського кодексу України визначено, яке майно може належати до складу підприємства. Зокрема, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Тобто приватне підприємство є окремим обєктом цивільних прав, і майно, яке знаходиться на його балансі є власністю цього підприємства, а не спільною сумісною власністю подружжя. Відтак, майно приватного підприємства (в тому числі і газовий котел (в нежитловому приміщенні) вартістю 3000 грн.) не може бути предметом поділу між подружжям, оскільки власником цього майна є саме підприємство, а не подружжя, з огляду на що в тій частині вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заявлених вимог. Таким чином, підсумовуючи все вищенаведене, беручи до уваги позовні вимоги сторін за первісним та зустрічним позовами, враховуючи, принцип змагальності сторін та рівну можливість таких довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також враховуючи інтереси дітей (неповнолітньою з яких є лише донька [PERSON]), суд дійшов висновку здійснити наступний поділ спільно нажитого майна подружжя. Виділити у власність [PERSON] наступне майно: 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 грн.; саморобний причіп, 2004 р., д.н.з. 07014ТН, вартістю 6000 грн.; плазмовий телевізор «Самсунг» вартістю 6000 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 1600 грн.; телевізор «Шнайдер» вартістю 2800 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килимова доріжка вартістю 900 грн.; килимова доріжка вартістю 600 грн.; диван вартістю 2000 грн.; диван вартістю 800 грн.; диван та два мякі крісла вартістю 2500 грн.; мебельний гарнітур-стінка вартістю 3000 грн.; три карнизи вартістю 600 грн.; образ ікона [PERSON] вартістю 1000 грн.; образ вартістю 500 грн.; світильник-люстра вартістю 2000 грн.; світильник-люстра вартістю 1000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; холодильник «Норд» вартістю 1500 грн.; газова плита «Індезід» вартістю 1500 грн.; витяжка до газової плити «Ардо» вартістю 500 грн.; пральна машина «Ардо» вартістю 1000 грн.; компютер вартістю 3000 грн.; компютерний стіл вартістю 600 грн.; DVD вартістю 1000 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; генератор вартістю 5000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; бензопила вартістю 1000 грн.; болгарка вартістю 2000 грн.; дрелька вартістю 700 грн.; шуруповерт вартістю 800 грн.; перфоратор вартістю 1500 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; компресор вартістю 2000 грн.; котел на тверде паливо вартістю 3000 грн.; чотири обігрівачі вартістю 2000 грн., а всього вартістю 65400 грн. Крім того, зарахувати у користь [PERSON] вартість відчуженого ним автомобіля [NUMBER], вартістю 220000 грн. Виділити у власність [PERSON] наступне майно: 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Арламівська Воля, вул. Молодіжна, 28, Мостиського району Львівської області, вартістю 248232 грн.; телевізор «Феделіті» вартістю 2000 грн.; телевізор «Бош» вартістю 2000 грн.; тумбочка під телевізор вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; килим вартістю 1000 грн.; диван вартістю 1500 грн.; диван вартістю 1500 грн.; мякий куток вартістю 5000 грн.; мякий кухонний куток вартістю 2000 грн.; кухонний мебельний гарнітур вартістю 4000 грн.; спальний гарнітур вартістю 5000 грн.; стіл та шість крісел вартістю 4000 грн.; чотири карнизи вартістю 800 грн.; кондиціонер вартістю 3000 грн.; образ вартістю 500 грн.; образ вартістю 500 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; світильник-люстра вартістю 800 грн.; світильник з двома світильниками-бра вартістю 1500 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; холодильник «Бош» вартістю 3000 грн.; морозильна камера вартістю 2000 грн.; газова плита «Індезіт» вартістю 1500 грн.; мікрохвильова піч вартістю 1000 грн.; пральна машина «Арістон» вартістю 4000 грн.; ноутбук вартістю 4000 грн.; відеомагнітофон вартістю 1000 грн.; магнітофон вартістю 1500 грн.; генератор вартістю 3000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; газовий котел «Данко» вартістю 4000 грн., а всього вартістю 65400 грн. Крім того, оскільки [PERSON] без відома дружини збув автомобіль марки "Volkswagen Transporter", 2001 р.в., синього кольору, д.н.з. [NUMBER], суд дійшов висновку стягнути у користь [PERSON] вартість такого у сумі 220000 грн. В задоволенні решти позовних вимог за первинним та зустрічним позовами [PERSON] та [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: approved