Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини-[PERSON], [INFO]. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 вересня 2016 року позовну заяву було направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області, за підсудністю. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року вказана справа прийнята до провадження. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем в 2011 році вона займається вихованням та утриманням доньки. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини останні чотири роки не приймає та не займається її вихованням, не цікавиться станом її здоров'я і взагалі не спілкується з дитиною. Відповідач періодично платить аліменти на утримання доньки. В теперешній час існує заборгованість по аліментам на суму понад 6000 грн. [PERSON] не заперечував у позбавленні його батьківських прав про що написав заяву, посвідчену нотаріусом. Позивач вважає, що батько дитини не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує її матеріально, в зв'язку з чим звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності та позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання свого представника не направила, повідомивши письмово про відсутність заперечень щодо задоволення заявлених вимог позивача та можливість розгляду справи без присутності її представника. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явилася, повідомивши письмово про відсутність заперечень щодо задоволення заявлених вимог позивача та можливість розгляду справи без її присутності. Справа розглядається за поданими позивачем доказами, будь-яких заяв від відповідача не надходило, доказів, що спростовують позовні вимоги, не надано. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є її батьком (а.с.6). Тернопільська міська рада надала суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його доньки [PERSON], а також рішення № 24 від 18 січня 2017 року про затвердження даного висновку (а.с. 44-45). З наданого Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області розрахунку заборгованості по аліментам, за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON], за період з 16 лютого 2011 року по 30 червня 2016 року в розмірі- 6696 грн. 18 коп. (а.с.7). У відповідності до приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З позовної заяви позивача та висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його доньки [PERSON] наданогоТернопільською міською радою вбачається, що відповідач безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує доньку, не спілкується з нею, не цікавиться долею дитини, існує заборгованість по сплаті аліментів на її утримання, позицію дитини-[PERSON], яка на засіданні комісії пояснила, що батько їй не телефонує тривалий час і не підтримує жодних відносин, вона підтримує позовні вимоги матері та вважає за доцільне позбавити батька батьківських прав. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню, оздоровленню, матеріальному забезпеченню. Згідно ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що на виклик в судове засідання відповідач не з'явився, що сприймається як байдуже ставлення до дитини, а також позицію дитини - [PERSON], викладену у висновку Тернопільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його доньки [PERSON] Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати в сумі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved