Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що після померлої матері [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна. Позивач звернувшись до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи Полтавська районна державна нотаріальна контора до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із статтею 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 30 травня 2010 року померла, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 2010 року травня місяця 31 числа зроблено відповідний актовий запис за № 80, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 173649, яке видане повторно 22 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції Полтавської області. Факт родинних відносин між спадкоємцем, [PERSON] та спадкодавцем, [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІУ-УР № 2010989, виданого 23.01.1963 року [PERSON] сільською радою Полтавського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка окрім іншого спадкового майна, складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями в с. Мильці по вул. 8 Березня, 15 Полтавського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВІ № 655398 виданого 14.03.2005 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Також встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 30.05.2010 року, заведена 24.11.2010 року на підставі заяви спадкоємця, [PERSON]. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Після смерті, [PERSON], спадкоємиць [PERSON] отримав два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, які належали за життя [PERSON] Згідно заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті, - все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові - [PERSON]. Спадкоємець за заповітом, [PERSON] 2 грудня 2016 року звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Мильці по вул. 8 Березня, 15 Полтавського району Полтавської області, після померлої матері [PERSON] Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 02-31/1688 від 02 грудня 2016 року, судом встановлено факт того, що спадкоємцю [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Мильці по вул. 8 Березня, 15 Полтавського району Полтавської області на підставі відсутності документів що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВІ № 655398 виданого 14.03.2005 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями в с. Мильці по вул. 8 Березня, 15 Полтавського району Полтавської області, однак за життя у встановленому законом порядку його не зареєструвала, і що стало перешкодою для спадкоємця [PERSON] у оформленні своїх спадкових прав. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Отже у зв'язку з тим, що спадкоємцю за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, він позбавлений можливості оформити спадщину окрім як через звернення до суду. Згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до набрання чинності ЦК України 2004 року та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Будівництво садового будинку спадкодавцем було здійснено 1985 року, що підтверджується довідкою Садівничого товариства "Урожай" від 24.12.2015 року № 45, тобто до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого реєстрація майна є обов'язковою. Однак, лише відсутність факту реєстрації садового будинку в бюро технічної інвентаризації перешкоджає оформленню [PERSON] своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області № 852/02-25 від 06.10.2015 року, судом встановлено, що померла [PERSON] мала житловий будинок за адресою с. Мильці, вул. 8 Березня, 15 Полтавського району Полтавської області. Також встановлено, що [PERSON] успадкувала вищевказаний житловий будинок після свого брата [PERSON], який в свою чергу успадкував будинок після смерті своєї дружини [PERSON]. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15 по вулиці 8 Березня в с. Мильці Полтавського району Полтавської області, виготовленого 23.08.2016 року Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", інвентаризаційна вартість вищевказаного будинку складає 79017,00 грн. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. За даних обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі На підставі викладеного, ст.ст. 325, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, ,

Outcome: approved