Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Перший заступник прокурора Миколаївської області 16 лютого 2017 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив : -визнати незаконними та скасувати рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №30 від 16 грудня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання безоплатно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,23 га з кадастровим номером [NUMBER] у селі Коблеве Березанського району Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства. -визнати незаконним та скасувати рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 10 квітня 2015 року в частині затвердження проекту із землеустрою та зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення. - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності [NUMBER], видане 24 грудня 2014 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на ім'я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. - витребувати від [PERSON] у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що надана відповідачу [PERSON] земельна ділянка належала до земель державної власності (державного лісового фонду), перебувала у постійному користуванні ДП "Очаківське ЛМГ" та була вилучена у постійного користувача на підставі скасованого господарським судом Миколаївської області рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 15 листопада 2013 року №7. Таким чином, спірна земельна ділянка фактично належить до земель лісогосподарського призначення, відведення яких у приватну власність заборонено. Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані 5 метрів від урізу води, а тому, відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься ведення особистого селянського господарства. При цьому ведення особистого селянського господарства в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреації забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією. Усупереч вимогам ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, не погоджено із структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Тому прокурор вважає, що оскаржуване рішення Коблівської сільської ради суперечить законодавству та порушує інтереси держави, що, згідно із ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є підставою для визнання їх недійсними у судовому порядку, що, у свою чергу, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» призводить до скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, який є похідним і має бути скасованим разом із скасуванням незаконного розпорядження про надання вказаної земельної ділянки у власність. Оскільки вибуття земельної ділянки відбулось без волі власника - держави в особі Березанської районної державної адміністрації, прокурор на підставі ч.3 ст.388 ЦК України просив витребувати земельну ділянку від нинішнього власника [PERSON] на користь належного власника. У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених позовних вимог. Відповідачі та представник третьої особи у судові засідання двічі не з'явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що пунктом 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району від 15 листопада 2013 року № 7 "Про вилучення земельних ділянок та переведення до земель запасу" (а.с.13) вилучено у ДП "Очаківський ЛМГ" земельні ділянки загальною площею 46,8 га та переведено до земель запасу Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області в межах населеного пункту с.Коблеве. Пунктами 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №30 від 16 грудня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, та надано відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,2300 га (пасовище), для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в с.Коблеве (а.с.14). На підставі вказаного рішення [PERSON] отримано свідоцтво [NUMBER] від 24 грудня 2014 року про право власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.39). Рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 10 квітня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] площею 1,2300 га кадастровий номер [NUMBER], з ведення особистого селянського господарства на будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення у межах населеного пункту села Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.15). Земельна ділянка, надана [PERSON], входила до складу земель лісового фонду Березанського лісництва, вилучених у ДП "Очаківське ЛМГ" рішенням Коблівської сільської ради Березанського району від 15 листопада 2013 року № 7, що підтверджено повідомленням ВО "Укрдержліспроект" (а.с.29). Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07 червня 2016 року у справі № 915/563/16, ухваленим за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації до Коблівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ДП "Очаківське лісомисливське господарство", позовні вимоги прокурора задоволено, визнано незаконним та скасовано п.2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району від 15 листопада 2013 року № 7 "Про вилучення земельних ділянок та переведення до земель запасу" про вилучення у ДП "Очаківський ЛМГ" земельної ділянки загальною площею 46,8 га та переведення до земель запасу Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області в межах населеного пункту с.Коблеве (а.с.20-21). Зазначене рішення набрало законної сили, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58302536). Таким чином, ДП "Очаківський ЛМГ" є постійним користувачем земельної ділянки, у складі якої знаходиться земельна ділянка, надана [PERSON] Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті , індивідуального дачного будівництва. У комунальній власності перебувають, зокрема , усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (п. "а" ч.2 ст.83 ЗК України). Підпунктом "а" пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук, державних галузевих академій наук. До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ч.1 ст.55 ЗК України, ч.1 ст.5 ЛК України) Таким чином, спірна земельна ділянка входила до складу земельної ділянки лісогосподарського призначення, що знаходилась у користуванні державного підприємства "Очаківське ЛМГ", та на підставі п.п."а" п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» перебувала у державній власності, повноваження щодо розпорядження якою належать Березанській районній державній адміністрації, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідача [PERSON] поза волею належного власника. Підпунктом "ґ" частини 4 статті 84 ЗК України передбачено, що землі лісогосподарського призначення належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ч.2 ст.56 ЗК України). Тому передача спірної земельної ділянки відповідачу [PERSON] для ведення особистого селянського господарства суперечить діючому законодавству. Відповідно до Генерального плану с.Коблеве, затвердженого рішенням Коблівської сільської ради № 28 від 16 грудня 2014 року (а.с.34-35), відведена у власність [PERSON] земельна ділянка розташована на території зелених насаджень спеціального призначення, у якій пунктами 10.1, 10.4 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 року, заборонено господарське та інше будівництво. Відповідно до ст.17 Закону України "Про основи містобудування" основою для вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів (ч.2 ст.48 Закону України "Про охорону земель"). Невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України). Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 13.01.2017 року (а.с.33), надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, на момент відведення її цільове призначення (ведення особистого селянського господарства) і після його зміни (будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення) не відповідало чинній на той час містобудівній документації. Таким чином, ведення особистого селянського господарства та будівництво комерційних об"єктів на виділеній [PERSON] земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам. Надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає приблизно 5 м., до північної межі - 150-160 м., що підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської (а.с.22). За положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. У межах пляжної зони прибережних захисних смуг забороняється будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних (ч.3 ст.62 Земельного кодексу України). Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та пляжної зони - для здійснення будівництва законодавством не передбачено. Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства, а земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги - з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України). Як вбачається з повідомлення управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.32), проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON], на розгляд не надходив, висновки про погодження (відмову) не надавалися. Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №30 від 16 грудня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання безоплатно у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,23 га з кадастровим номером [NUMBER] у селі Коблеве Березанського району Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства та рішення Коблівської сільської ради Березанського району №31 від 10 квітня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення відведеної у власність [PERSON] земельної ділянки видані з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати, як таке, що є похідним від зазначених рішень і лише посвідчує право позивачки на зазначене майно. Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника - держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача [PERSON] спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно і поза волею належного власника, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 9975,21 грн. в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved