Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

10 січня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки і піклування та соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводської районної у місті Кременчук ради, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилається на наступні обставини. З 2003 року близько року зустрічався з [PERSON], а з 25 червня 2004 року вони стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] у будинку його батьків. У них народилися спільні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яких дружина - [PERSON], зареєструвала на власний розсуд на своє прізвище, написавши його ім'я в графі "по батькові". При реєстрації народження доньки [PERSON] [INFO] вони з дружиною записали батьком саме позивача. 11 вересня 2012 року в Козельщинському відділі ДРАЦС вони уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON], а після пологів [INFO] його дружина [PERSON] померла. 25.12.2013 року його дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відібрано і направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводської районної у місті Кременчук ради, так як батьком він не записаний у свідоцтвах про народження цих дітей, то перший відповідач не довірив їх утримання і виховання, передавши на утримання другого відповідача. Наполягає на тому, що він визнавав і визнає себе батьком усіх дітей, бажає і має намір та всі можливості їх виховувати, так як робив це з дня народження, але довести цей факт і оформити батьківство в органах РАЦС позбавлений можливості через смерть своєї дружини і їх матері. Його батьківство щодо цих дітей підтверджується фактом постійного проживання сім'єю, що посвідчується довідкою Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, а також мати покійної дружини - [PERSON], сусіди, односельці. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив задовольнити позов. Пояснив, що змушений був звернутися до суду у зв'язку з невизнанням та оспорюванням його батьківства відповідачами, що підтверджується відібранням у нього дітей, відправленням їх до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводської районної у місті Кременчук ради, а також винесенням розпорядження про надання його дітям статусу дітей-сиріт та про забезпечення подальшого влаштування їх у сім'ї громадян України або до державного дитячого закладу. Зазначив, що постійно відвідує дітей у місті Кременчук, всі пропозиції Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводської районної у місті Кременчук ради щодо необхідності забезпечення з його сторони ліками, одягом та іншим, він задовольняє. Представник Козельщинської районної державної адміністрації Пожитко П.А. проти позову заперечував та посилався на викладені письмово заперечення відповідача, просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції посилався на наступне. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, незаконністю залучення до участі у справі в якості відповідача Козельщинську районну державну адміністрацію. Так, відповідно до позовної заяви гр. [PERSON] предметом спору є його право (яке ґрунтується на походженні дитини - біологічній спорідненості) бути зареєстрованим органом державної реєстрації актів цивільного стану як батько дитини (ст.ст. 121, 125, 126 Сімейного кодексу України). Вказані статті СК України передбачають добровільне визнання батьківства (пункт 1 частини 2 статті 125 та частини 1 статті 126 СК України) та примусове за рішенням суду (пункт 3 частини 2 статті 125 СМК України), що передбачає наявність спору між матір'ю і батьком дитини, які не перебувають у шлюбі, про внесення органом ДРАЦС відомостей про батька дитини до актового запису про народження. У залежності від того, хто заперечує походження дитини від певного чоловіка (біологічну спорідненість), може бути відповідачем по справі: жінка, яка заперечує походження дитини від цього чоловіка (не подає разом з чоловіком, який вважає себе батьком дитини, до органу ДРАЦС заяви відповідно до частини 1 статті 126 або статті 134 СК України), а також чоловік, який не визнає походження від себе дитини і відмовляється подати до органу РАЦС заяву відповідно до частини 1 статті 126 або статті 134 СК України. Те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - діти, які мають правовий статус дітей-сиріт відповідно до розпоряджень від 11.01.2014 року, перебувають під опікою держави в особі відповідачів не визначає останніх автоматично відповідачами у позовах про визнання батьківства, оскільки закликані як відповідачі державні органи та установа діють відповідно до норм сімейного та цивільного пправа, які регулюють питання захисту прав та інтересів дітей-сиріт та згідно з частиною 2 ст.19 Конституції України Правовий статус дітей-сиріт [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть їх матері, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (підтверджує зміну прізвища матері [PERSON] на [PERSON]) та довідок органу ДРАЦС про реєстрацію народження дітей, з яких вбачається, що батько дітей в актовому записі про народження записаний за заявою матері відповідно до частини 1 статті 135 СК України як [PERSON] (такої особи не існує). При наданні малолітнім дітям статусу дітей сиріт відсутність піклування з боку батька дітей встановлювалася на підставі довідок органу ДРАЦС про реєстрацію народження дітей відповідно до частини 1 статті 135 СК України. До процесу реалізації (реєстрації) [PERSON] свого батьківства в органах ДРАЦС Козельщинська райдержадміністрація не має відношення (визнавати чи не визнавати походження дітей від позивача). Представник відповідача вважав за необхідне зазначити, що на вихованні в позивача після смерті матері [PERSON] залишилися двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і Козельщинською райдержадміністрацєю не розглядалося і не могло розглядатися питання визнання чи заперечення батьківства, оскільки органом ДРАЦС батьком дітей зареєстрований [PERSON] Відповідач вважає, що у даній справі Козельщиинська райдержадмінстрація як орган опіки і піклування може бути залучена у порядку ч.3 ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України та відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, що узгоджується з абз.2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 "про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Вважають, що позивач діє недобросовісно, оскільки вирішити питання про визнання його батьківства міг раніше при житті матері дітей, як належного відповідача по справі. На думку відповідача питання щодо батьківства повинно розглядатися в порядку окремого провадження по встановленню факту батьківства. У цьому випадку, вважає представник Пожитько П.А., Козельщинська райдержадміністрація як орган опіки і піклування може бути залучена як заінтересована особа, що регламентується абз.5 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3. Як пояснив представник відповідача Пожитько П.А., позиція райдержадмінстрації за викладених обставин залишилася б незмінною щодо невизнання батьківства [PERSON] Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводської районної у місті Кременчук ради до суду не з'явився, однак до суду надійшла заява, згідно якої адміністрація цього закладу просить суд розглянути справу без їхньої участі в інтересах дітей. Заперечень проти позову не надходило. Представники третіх осіб Афанасьєва С.В. і Кушко Н.В. просили ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Перевіривши справу, вивчивши надані позивачем і відповідачами документи, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши правову позицію відповідачів та третіх осіб, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 126, 128, 135 Сімейного кодексу України виходячи з наступного. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Згідно частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Вирішуючи питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення суд приходить до висновку, що має місце спір про батьківство [PERSON] щодо вказаних у позовній заяві дітей між позивачем та відповідачами, про що вказує факт відібрання дітей та направлення їх до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконкому Автозаводської районної у м. Кременчуці ради Полтавської області, та відсутність заперечень щодо цих обставин зі сторони відповідачів. Це також підтверджується розпорядженнями голови Козельщинської районної державної адміністрації №№ 5, 6, 7, 8 від 11 січня 2014 року про надання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], статусу дітей-сиріт та покладення обов'язку на Службу у справах дітей райдержадміністрації (Пожитько П.А.) забезпечити подальше влаштування їх у сім'ї громадян України або до державного дитячого закладу (а.с. 60, 61, 62, 63). Саме невизнання за [PERSON] немайнових цивільних прав зі сторони відповідачів послужило підставою виникнення цивільно-правового спору, що підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що з 25 червня 2004 року і до 21 грудня 2014 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'ю та виховували дітей, що визнано Козельщинська райдержадміністрацією та не заперечувалося третіми особами, та підтверджується довідкою Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 09.01.2014 року №8 про те, що ці особи з дітьми проживали разом і вели спільне господарство (а.с.13). З 11 вересня 2012 року проживали у зареєстрованому шлюбі (а.с.15). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір'ю покійної [PERSON], яка постійно проживала однією сім'ю з позивачем [PERSON] та народили і виховували шістьох дітей. Стверджує, що батьком усіх є [PERSON] Жодних сумнівів ніколи не виникало, бо до нього ставиться як до своєї дитини. Всіх дітей вважає своїми внуками, а [PERSON] - добрим і порядним зятем. Вони ніколи не сварилися і не розлучалися. Сумнівів у батьківстві у неї ніколи не виникало. Повідомила, що всі діти називають його батьком. Повідомила, що [PERSON] про дітей своїх турбується і зараз, відвідуючи їх у місті Кременчук у дитячому закладі. Свідок [PERSON] повідомив, що добре знав сім'ю [PERSON], бо є сусідами. З [PERSON] жили в мирі і злагоді. Сумнівів у батьківстві усіх дітей ніколи не виникало ні в нього, ні в односельчан. Всі діти називають його "Батьком", а коли він особисто возив [PERSON] до Центру соцреабілітації - всі діти скучили і раділи. Свідок [PERSON] засвідчив, що сумнівів у батьківстві щодо всіх дітей у нього ніколи не виникало. Вони завжди були добрими сусідами з 2004 року. Дітки, яких відібрали, завжди називали [PERSON] татком - "папа". Свідок [PERSON] повідомила, що добре знала покійну матір дітей та дружину [PERSON], є хрещеною матір'ю одного з дітей. Між сім'ями склалися дружні відносини. Знає [PERSON] як батька всіх дітей і ніколи в цьому не сумнівалася. Пояснила, що позивач відвідує дітей у реабілітаційному центрі, так як і вона їздила неодноразово з ним до цієї установи. Дослідивши, також, в судовому засіданні свідоцтва про народження дітей (а.с. 7-12), довідку з місця роботи позивача (а.с.14), Свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.16,) свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.17), світлини (а.с. 21,22), копії актових записів про народження дітей (а.с.44-47), довідку №4 від 24.01.2014 року та довідку №4 від 24 січня 2014 року з Козельщинської ЦРЛ (а.с.49, 50), характеристику з місця роботи на [PERSON], та взявши у сукупності до уваги пояснення сторін, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження показань свідків, письмових доказів в матеріалах справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] повністю на підставі ст. 128 Сімейного кодексу України. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає ці відомості достатніми для встановлення походження [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.03.2006 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.08.2006 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.10.2008 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.08.2010 року) від [PERSON], [INFO], нкпп - [NUMBER], уродженця та мешканця [ADDRESS], а тому вважає наявними всі законні підстави для визнання батьківства останнього. У зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог щодо відшкодування з відповідачів понесених ним і судових витрат суд вказане питання не вирішує. Виходячи з вище викладеного та

Outcome: approved