Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь суму банківського вкладу, який знаходиться на вкладному рахунку у відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2014 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу №313731/44370/3-14 „Нові гроші", згідно якого розмістив в банку відповідача строковий вклад в розмірі 154 500 грн., на строк з 27.11.2014 року до 27.02.2015 року включно, зі сплатою процентів. 27.02.2015 року позивач звернувся до банку з заявою про повернення банківського вкладу. Однак відповідач до теперішнього часу не повернув суму банківського вкладу. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 27.11.2014 року [PERSON] уклав з АТ „Банк „Фінанси та Кредит" договір-заяву №313731/44370/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Нові гроші" на 3 місяці в національній валюті. Відповідно до п. 1 договору позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 154 500 грн., на строк з 27.11.2014р. по 27.02.2015р. Відповідно до п. 6 договору після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору - заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів. Строк розміщення вкладу, згідно п. 7 договору, не може бути продовжений сторонами. Згідно п. 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у АТ „Банк „Фінанси та Кредит" (в подальшому Основні умови) у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший рахунок, а дія Договору припиняється. Згідно п. 6.1.2 Основних умов вкладник має право після закінчення строку, визначеного договором-заявою та Основними умовами, отримати суму вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами вкладу. Згідно п. 6.3 Основних умов банк зобов'язується при припиненні дії договору здійснити розрахунок, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти в дату повернення вкладу, та закрити вкладний рахунок. Згідно виписки по особовому рахунку від 27.02.2015 року на рахунок АТ „Банк „Фінанси та Кредит" від позивача надійшло 154 500 грн. 19.02.2015 року позивач, [PERSON] звернувся до банку з письмовою заявою по повернення йому, після закінчення строку дії договору, 27.02.2015 року, грошових коштів за договором - заявою №313731/44370/3-14 від 27.11.2014 року, готівкою з відділення №20 „Філії Запорізьке РУ"АТ „Банк „Фінанси та Кредит". Заява прийнята банком 19.02.2015 року, про що свідчить відбиток печатки банку на заяві позивача. В подальшому позивач також звертався до банку 02.03.2015 року. Однак грошові кошти за договором банківського вкладу позивачу повернено не було. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта або вкладника встановлено і ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1545 грн., від їх сплати позивач звільнений, тому їх в силу ст. 88 ЦПК України їх слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved