Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач є споживачем електричної енергії , але він у повному обсязі не сплачує плату за надані позивачем послуги, оскільки безпідставно вважає, що має право на пільги, передбачені Законом України « Про прокуратуру». Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] борг за спожиту електроенергію в сумі 889 грн 71 коп. В судове засідання представник позивача згідно довіреності Ястребова Л.В. не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] направив до суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 2-25192010 р., суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 29.12.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом було прийняте рішення по цивільній справі № 2-2519/2010 рік за позовом [PERSON] до Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. Київобленерго", третя особа Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання неправомірним відключення від енергопостачання і зобов"язання поновити енергопостачання та за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. Київобленерго" до [PERSON], третя особа Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення боргу за спожиту електроенергію, яким було задоволено позов [PERSON], було визнано неправомірним відключення ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" 28.12.2009 року від енергопостачання квартири [ADDRESS] належної [PERSON], було зобов"язано ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" поновити енергопостачання до квартири [ADDRESS], та стягнуто з ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" на користь держави 8 гривень 50 коп. судового збору, а ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" було відмовлено в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25.10.2011 року апеляційну скаргу ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" було відхилено, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 29.12.2010 року було залишене без змін. Таким чином рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 29.12.2010 року набрало законної сили 25.10.2011 року. Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], згідно до договору №469024 від 03.11.2000 року укладеного між ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" та [PERSON], ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" зобов"язувалося постачати до квартири позивача електроенергію, а [PERSON] зобов"язувався оплачувати вартість цієї електроенергії. У вказаному рішенні також встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 22.03.2007 року вже встановлено, що за [PERSON], який звільнився з органів прокуратури з посади старшого помічника прокурора, та членами його сім"ї зберігається пільга відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на час винесення рішення також діяла ст. 49 Закону України "Про прокуратуру" де передбачена вказана пільга. Вказаним рішенням суду також встановлено, що [PERSON] має право на 50 % знижку на оплату електричної енергії передбачену ст. 49 Закону України "Про прокуратуру". Відповідно до копії Статуту Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (нова редакція) затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ "АЕС Київобленерго" протокол від 29.04.2013 року, Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства "АЕС Київобленерго", яке було правонаступником Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. Київобленерго". Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином вищевказані обставини, які були встановлені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.12.2010 року не доказуються при розгляді даної справи і приймаються судом до уваги. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Продукцією по договору постачання електроенергії згідно із статтею 1 Закону України "Про електроенергетику" є електрична енергія - товарна продукція, призначена для купівлі-продажу споживачам електричної енергії на підставі договору. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. В ст. 21 вищевказаного Закону зазначено, що виконавець зобов"язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні було встановлено, що інший договір про користування електричною енергією, крім договору від 03.11.2000 року №469024, між сторонами не укладався. В своїх письмових поясненнях представник позивача вказала на те, що згідно до листа Управління соціального захисту населення від 23.02.2012 року за №1096 [PERSON] не перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, однак [PERSON] вважаючи себе пільговиком, на свій розсуд, всупереч вимогам ст. 49 ЗУ "Про прокуратуру" та ст. 102 Бюджетного кодексу України платить щомісячно за електроенергію в розмірі близько половини наданого рахунку і станом на 25.10.2013 року на особовому рахунку позивача має місце заборгованість за спожиту електроенергію на суму 889 грн 71 коп 804 грн 91 коп станом на 15.07.2013 р.+ 88 грн 80 коп станом на 15.09.2013 р. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відмовляючи ПАТ « Київобленерго» в позові до [PERSON], судом враховується те, що станом на день виникнення боргу 25.10.2013 також діяла ст. 49 Закону України "Про прокуратуру", де передбачена вищевказана пільга, і вказана стаття в частині спірної пільги залишилася в тій же редакції, що була станом на 29.12.2010 року, коли було винесено вищевказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду. Позивач надав до суду розрахунки боргу [PERSON] без урахування його права на 50 % знижку на оплату електричної енергії , передбачену ст. 49 Закону України "Про прокуратуру", що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому суд позбавлений можливості встановити на підставі належних та безспірних доказів, яка ж сума заборгованості станом на 25.10.2013 року рахується за відповідачем перед позивачем за спожиту електроенергію. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 611,714,1167 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 49 Закону України "Про прокуратуру", Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 із змінами,

Outcome: dismissed