Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

21 листопада 2014 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки: розміром 2,78 га ( рілля) та розміром 0,25 га ( кормові угіддя), які належали [PERSON], та розташовані на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області в порядку спадкування. При цьому мотивує свої вимоги тим, що за життя, 10 грудня 2001 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла позивачу [PERSON], земельну частку (пай) у ВАТ "Тернівський бурякорадгосп", яка належала [PERSON] на підставі сертифіката серії СМ № 0277994, виданого 03 липня 2001 року. Згодом [PERSON] замість сертифіката на земельну частку (пай) ВАТ "Тернівський бурякорадгосп" серії СМ № 0277994, виданого 03 липня 2001 року, отримала державні акти на право приватної власності на землю серії Р3 №713102 та серії Р2 №644843 на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 299 від 15 серпня 2002 року. Після смерті [PERSON] , [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном у вигляді земельних ділянок так, як була зареєстрована і проживала разом з [PERSON] на момент її смерті, але не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв"язку з невідповідністю правоустановчого документа на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача (а.с.27). Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі (а.с.26). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в селищі Терни, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується копією паспорту позивачки серії [NUMBER], виданого 26 серпня 2010 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 24 жовтня 1987 року (а.с.8), вона зазначена, як "[PERSON]", а її батьками зазначені, батько: "[PERSON]", мати: "[PERSON]". Позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 серпня 2010 року (а.с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 травня 2003 року, копія якого є на а.с.15, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 2,78 га - рілля, 0,25 га - кормові угіддя і розташована на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності серії Р3 № 713102 від 12 грудня 2002 року (а.с.11) та копією державного акту на право приватної власності серії Р2 № 644843 від 12 грудня 2002 року (а.с.12). Указані земельні ділянки були передані [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації № 299 від 15 серпня 2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до наданого відділом Держземагенства в Недригайлівському районі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області від 13 листопада 2014 року № 1363 (а.с.19), нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 56962,88 грн. та 843 грн. З довідки, виданої виконавчим комітетом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області від 04 грудня 2013 року за №998/02-27 (а.с.16) встановлено, що [PERSON],[INFO] до дня смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в смт.Терни, Недригайлівського району Сумської області. Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON]. На момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] разом з нею зареєстровані та проживали : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].Інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних немає. Заповіт від імені [PERSON], який посвідчувався виконкомом Тернівської селищної ради 10 грудня 2001 року, реєстровий № 1020, не змінювався і не відмінявся. Відповідно до листа Недригайлівської районної державної нотаріальної контори №1419/01-16 від 18 грудня 2014 року (а.с. 32), спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заяви про відмову від права на спадщину після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не надходили. Як вбачається з листа відділу Держземагенства в Недригайлівському районі від 19 грудня 2014 року № 07-02/1320 (а.с.33), [PERSON] 04 лютого 2003 року отримала замість сертифіката на земельну частку (пай) серія СМ №0277994 від 18.07.2001 року державні акти на право приватної власності на землю серія Р3 №713102 та серія Р2 № 644843, про що свідчить запис в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю громадян. З довідки, що видана приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] № 640\\01-16 від 15.07.2014 встановлено, що [PERSON] зверталася до нотаріуса з проханням видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Але нотаріус роз'яснила, що свідоцтво видане бути не може через невідповідність правоустановчого документа на спадкове майно зазначене в заповіті та надане заявником, оскілки у заповіті зазначений сертифікат на земельну частку (пай), а [PERSON] надала нотаріусу державні акти на право приватної власності на землю.(а.с.18) Так як [PERSON] померла в 2003 році, тобто під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 цього ж Кодексу спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З пояснень позивача та довідки виконавчого комітету Тернівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.4), та (а.с.16) встановлено, що позивач фактично вступила в володіння спадковим майном та є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець міг отримати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину, яке могло бути видане після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Граничного строку, який би обмежував спадкоємця у праві звернення за свідоцтвом в законодавстві, що діяло до 01.01.2004 року не було встановлено. Не встановлено такого строку і в чинному законодавстві. Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,78 га та 0,25 га, так як проживала зі спадкодавцем на час смерті і успадкувала їх за заповітом після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. З огляду на наведене позов [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню, оскільки в такому разі рішення суду буде правовстановлюючим документом для належного оформлення нею права власності на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved