Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення за договором позики на предмет іпотеки у розмірі 269440,86 грн., з яких: інфляційні втрати в розмірі 719,76 грн., 24% річних у розмірі 28721,10 грн. та виселення мешканців з будинку, який є предметом іпотеки. Згідно заяви (а.с. 46-50) позовні вимоги викладені наступним чином: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером 159 у будинку № 5, корпус № 2 по вулиці Шатила у місті Кіровограді в рахунок погашення заборгованості в сумі 269440,86 грн. (у тому числі, з яких: інфляційні втрати в розмірі 719,76 грн., 24% річних у розмірі 28721,10 грн.) за договором позики грошових коштів від 22.08.2012 року, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки [PERSON] за ціною продажу не нижче ніж 269440,00 грн. з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення [PERSON] всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23.04.2015 року позовну заяву в частині виселення мешканців з квартири [ADDRESS], корпус № 2 в місті Кіровограді, залишено без розгляду (а.с. 52). Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с. 101-104). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28.07.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.10.2015 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 127-128). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні 30.08.2016 року та 11.11.2016 року позовні вимоги підтримав. В судове засідання, призначене на 28.09.2016 року позивач не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 141). Також [PERSON] не зявився в судове засідання 13.01.2017 року, судова повістка у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 166). Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] подав до суду клопотання (вх. № 1183 від 13.01.2017 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 170). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 134, 143, 150, 161, 168). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 36). Відповідач подав до суду письмові заперечення (вх. № 37161 від 11.11.2016 року), в яких просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що порядок реалізації предмету іпотеки відповідно до договору іпотеки від 22.08.2012 року мав би визначатись пунктом 6 цього договору, проте вказаний пункт такого порядку не містить. Підпункт 3.1.5. пункту 3 глави 3 договору іпотеки визначає порядок застосування стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок і визначено до врегулювання пункту 5 цього договору. Згідно пункту 5.1. глави 5 договору іпотеки, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору, іпотекодержавтель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановлено строку вимога залишиться без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, що узгоджено з положенням частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку». Недотримання цих правил відповідач вважає перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Матеріали справи не містять відомості про направлення іпотекодавцю письмової вимоги, а містить заяву позивача, що була направлена за адресою: [ADDRESS], тоді як адреса іпотекодавця: [ADDRESS]. Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог договору та статті 35 Закону України «Про іпотеку» позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, оскільки іпотекодержателем не дотримано процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 157-158). Третя особа, [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 135, 142, 151, 160, 167). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між [PERSON] та [PERSON], укладено договір позики від 22.09.2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1571, за умовами пунктів 1., 16. якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 240000,00 грн. на потреби сімї, зі сплатою 24% річних, строком дії до 22.02.2013 року включно, а відповідач зобов'язувався повністю повернути позивачеві одержану суму позики і сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, передбачених цим Договором (а.с. 13-14). Згідно договору про винесення змін до договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1571 від 20.02.2013 року, сторони дійшли згоди про викладення пункту 1 договору позики в наступній редакції: позикодавець, [PERSON] при укладанні цього договору передав у власність позичальникові строком до 22.02.2015 року, а позичальник, [PERSON] прийняв від нього у власність строком до 22.02.2015 року грошові кошти в розмірі 240000,00 грн. таку ж саму суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві до 22.02.2015 року без сплати відсотків за користування позикою (а.с. 15). Статтею 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог статей 509, 526 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За приписом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач виконав свої зобовязання за договором позики в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: п. 11 договору позики (а.с. 13 на звороті) та не заперечується відповідачем. Між тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми позики та відсотків за її користування в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 19.03.2015 року виник борг в розмірі 269440,86 грн., який складається з боргу за позикою в сумі 240000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за період з 22.08.2012 року по 19.02.2013 року в сумі 28721,10 грн., тобто до укладення договору про внесення змін до договору позики грошей та інфляційні втрати за період з 01.09.2012 року по 19.02.2013 року в сумі 719,76 грн. На даний час сума позики відповідачем не повернута. За статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Належне та своєчасне виконання зобов'язань за договором позики від 22.09.2012 року [PERSON] забезпечувалось іпотечним договором, укладеного між сторонами 22.08.2012 року (а.с. 16-19), за умовами п. 1.3. якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира під номером 159 у будинку № 5, корпус № 2, що розташована на вулиці Шатила у місті Кіровограді, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 26.02.2010 року за реєстровим № 211 (а.с. 22-25). Пунктом 3.1.5. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Порядок такого способу задоволення визначається пунктом 5 цього договору. За змістом статей 610, 612, 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтями 589, 590 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За статтею 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який впливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Пунктом 5.1. іпотечного договору визначено, що у разі порушення основного зобовязання або умов цього Договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушення зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпоткодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач, [PERSON] в порушення умов договору позики свої зобов'язання по поверненню грошових коштів не виконав, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення суми позики, сплати нарахованих процентів та стягнення боргу в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно. Позивачем направлялась заява від 11.11.2016 року через приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] про повернення коштів відповідачем за договором позики протягом 10 робочих днів, з дня отримання [PERSON] поштового повідомлення про вручення [PERSON] цієї заяви або відмови від одержання вищевказаної заяви (а.с. 172). Проте вищевказана заява залишена відповідачем без відповіді та реагування. У відповідності до статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Доводи відповідача, [PERSON], спростовуються наданими поясненнями представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] та доказами, доданими до матеріалів справи, зокрема, посилання відповідача на те, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, в звязку з тим, що відповідачу не надсилалась вимога про досудове врегулювання спору, не впливають на розгляд справи, оскільки саме по собі звернення позивача до суду (вх. № 10003 від 24.03.2015 року, а.с. 2) вже є вимогою про повернення суми коштів за договором позики від 22.08.2012 року. Крім того, в матеріалах справи мітяться докази надсилання докази вимоги про повернення грошових коштів (а.с. 172-173). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за договором позики суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved