Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що між сторонами були укладені договори оренди земельної ділянки, які згідно вимог чинного законодавства не були переєстровані та втратили чинність, відповідач ухиляється від укладення та державної реєстрації договору оренди цих ділянок, тому вони вирішили передати ділянки в оренду іншій особі, та просили суд зобов'язати відповідача ПП "Арго" звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням належні їм земельні ділянки, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 03.11.2014 року однорідні позови різних позивачів до одного і того ж відповідача були об'єднані в одне провадження. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на невиконання відповідачем умов угоди, фактичний обман з боку відповідача, відсутністю чинних договорів оренди землі, рішення позивачів передати в оренду земельні ділянки третій особі для більш ефективного і прибуткового використання, подальше користування відповідачем земельними ділянками всупереч волі власників без належних правових підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на чинність договорів оренди, укладених між сторонами, крім того представник відповідача зазначив що позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження користування та заняття відповідачем спірних змельних ділянок. Третя особа ФОП [PERSON] позов підтримав, посилаючись на те, що позивачі вирішили передати йому свої земельні паї, тому що він привів правовстановлюючі документи на землю у відповідність із законодавством, запропонував власникам паїв кращі умови оренди їх земельних ділянок. Вислухавши представників сторін, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачі є власниками земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Дерев'янської сільської ради Обухівського району Київської області, а саме: [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 3,5400 га, кадастровий номер 3223182500:05:002:0017, [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 3,6636 га, кадастровий номер 3223182500:07:001:0025, [PERSON] має у власності земельну ділянку площею 3,6458 га, кадастровий номер 3223182500:04:001:0025, що підтверджується державними актами, свідоцтвом, витягами з технічної документації, витягами з державних реєстрів, іншими матеріалами справи. 24 липня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПП "Арго" було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, що підтверджується договором. 24 липня 2003 року між [PERSON] спадкоємцем якої стала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідачем ПП "Арго" було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, що підтверджується договором. 23 березня 2004 року між [PERSON] та відповідачем ПП "Арго" було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, що підтверджується договором. В листопаді 2013 року між позивачами та приватною фірмою "Арго" було укладено договори про спільну діяльність. В січні та травні 2014 року позивачі звертались до відповідача із письмовими заявами про припинення договірних відносин щодо оренди землі, що підтверджується зверненнями, конвертами з відмітками пошти. В січні 2014 року позивачі уклали договори оренди землі із ФОП [PERSON], що підтверджується договорами, актами прийому-передачі, витягами з Державного реєстру речових прав. Право оренди спірних земельних ділянок третьою особою [PERSON] станом на цей час пройшло державну реєстрацію. Оцінюючи доводи стрін по суті позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Всупереч вищевказаним нормам процесуального права позивачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач користується спірними земельними ділянками без достатніх правових підстав всупереч волі власників, та чинить перешкоди позивачам у користуванні земельною ділянкою, оскільки в наданому суду акті обстеження земельної ділянки від 15.10.2014 року не вказується, що саме земельні ділянки позивачів чим небудь зайняті, а надано лише загальне формулювання, що оглядалась загальна площа земельних ділянок 150,3 га, і вході перевірки було встановлено, що земельні ділянки, які знаходяться в оренді на підставі 32 договорів оренди ФОП [PERSON] на території Дерев»янської сільської ради самовільно зайняті ПФ «Арго» та частково знаходяться посіви сільськогосподарських культур на вищевказаних земельних ділянках. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed