Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Сторони у судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 23 липня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1254/5382CLBPS (а.с.6), відповідно до умов якого, останній отримав кредит у сумі 3 894,00 гривні зі сплатою 12% річних за користування кредитом та зі строком його повернення до 2 серпня 2016 року. Цього ж дня між підписантами вищевказаного правочину укладено кредитний договір № 1255/5382CLBPS (а.с.20), згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 3 280,40 гривень на умовах, аналогічних попередньому договору. Згодом, а саме 28 жовтня 2014 року, між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по укладеним з [PERSON] кредитним договором відступлене на користь ТОВ "ФК "Бізнесфінанс". 17 червня 2015 року між ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладеного Договір факторингу № 1706/1 (а.с.34-38), у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" відступив позивачу право вимоги від відповідача заборгованості по названим вище кредитним договорам (а.с.33). Згідно наявних у матеріалах справи копій повідомлень, відповідач повідомлявся про вищевказані зміни кредиторів у кредитних договорах № 1254/5382CLBPS та № 1255/5382CLBPS від 23 липня 2013 року (а.с.16-17). Як зазначає представник позивача у позовній заяві заборгованість відповідача за кредитним договором № 1254/5382CLBPS від 23 липня 2013 року становить 5 586,28 гривень та складається з: 3 397,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 433,57 гривні - заборгованість за процентами та комісією; 1 755,74 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості (а.с.3, 3 - зворот). Дати, станом на яку така заборгованість була обрахована, позовна заява не містить. За кредитним договором № 1255/5382CLBPS від 23 липня 2013 року, як убачається зі змісту позову, заборгованість відповідача складає 4 595,11 гривень, з яких: 2 879,32 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 299,5 гривень - заборгованість за процентами та комісією; 1 416,29 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості (а.с.3 - зворот). Дати, станом на яку така заборгованість була обрахована, позовна заява також не містить. В свою чергу, згідно наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем станом на 14 червня 2015 року така заборгованість становить: - за кредитним договором № 1254/5382CLBPS від 23 липня 2013 року - 5 565,12 гривень: 3 397,00 гривень - тіло кредиту, 1 742,71 гривні - пеня, 425,41 гривень - відсотки (а.с.15); - за кредитним договором № 1255/5382CLBPS від 23 липня 2013 року - 4 577,58 гривень: 2 879,32 гривень - тіло кредиту, 1 405,70 гривень - пеня, 292,56 гривень - відсотки (а.с.29). Також, матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1254/5382CLBPS від 23 липня 2013 року станом на 27 жовтня 2014 року (а.с.14), який до уваги судом не береться, як такий, що зроблений раніше вищевказаного розрахунку від 14 червня 2015 року, а відтак є не актуальним. Інших розрахунків заборгованості за названими кредитними договорами матеріали справи не містять. Надана представником позивача копія виписки по особовому рахунку, сформована 5 липня 2016 року (а.с.11-13), суд вважає, не можна враховувати як розрахунок заборгованості, адже такий документ не відображає реальну картину її обсягу та складових. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Процесуальним законом, в свою чергу, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Разом з тим, з огляду на недоведеність позивачем факту існування у відповідача заборгованості у сумі, що заявлена саме у прохальній частині позову, беручи до уваги розбіжність розміру сум заборгованості у заяві та наданих до неї розрахунках, суд дійшов висновку про часткове задоволення позов і як наслідок стягнення з відповідача суми заборгованості, що документально підтверджена її розрахунками станом на 14 червня 2015 року: за кредитним договором № 1254/5382CLBPS від 23 липня 2013 року - 5 565,12 гривень, за кредитним договором № 1255/5382CLBPS від 23 липня 2013 року - 4 577,58 гривень. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно частині задоволених вимог. Судові витрати складаються із судового збору за розгляд даної цивільної справи у розмірі 1 378,00 гривень (за позовну вимогу майнового характеру - про стягнення заборгованості) та витрат, пов'язаних із розміщенням оголошень в друкованих засобах масової інформації про виклик відповідача у судове засідання у розмірі 1 440,00 гривень, а всього 2 818,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial