Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

17 січня 2017 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовував тим, що працюючи будівельником у будівельній організації у 1992 році отримав квартиру [ADDRESS] в якій він, його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], стали проживати разом. Сімейне життя з [PERSON] не склалося. З 2012 року дружина не проживає з ним та в зазначеній квартирі, має іншу сім'ю. На протязі всього часу він проживає в зазначеній квартирі проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Посилаючись на ст. ст.71, 72 ЖК України, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 09 лютого 1993 року [PERSON] з сім'єю з чотирьох осіб на підставі рішення виконкому № 39 від 09 лютого 1993 року, видано ордер № 1184 серії 025063 на право зайняття жилого приміщення жилою площею 48,56 кв.м., що складається з трьох ізольованих кімнат за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією вказаного ордеру. Відповідач у справі [PERSON] є сином позивача, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серії І-ФП № 259955 від 13 грудня 2016 року, відповідачка [PERSON] є дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ІІІ-ЕТ № 258806 від 21 січня 1984 року. Згідно довідки ТВК "Наш Дім" від 08 грудня 2016 року № 47 у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON] з 12 березня 1993 року, [PERSON] з 12 березня 1993 року (з поміткою "не проживає"), [PERSON] з 20 червня 2001 року (з поміткою "не проживає"), [PERSON] з 25 червня 2005 року (з поміткою "не проживає"). Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідачі протягом останніх п'яти років у вказаній квартирі не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Житлового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності із ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідачі протягом п'яти років не проживають у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Судові витрати за клопотанням позивачки, віднести за її рахунок.

Outcome: approved