Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що вона є сестрою і спадкоємицею за законом після смерті брата - [PERSON] , який помер [INFO] , іншою спадкоємицею за законом є дружина померлого - [PERSON] - відповідачка по справі, з якою покійний брат фактично не проживав, так як у 2011 році відповідачка, знаючи про інвалідність чоловіка і той факт, що він потребує сторонньої допомоги, вигнала його з дому, залишила його на призволяще, в свою чергу вона, позивачка, надала брату у тимчасове користування належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дозволила йому в ній прописатися, проживати там, забезпечувала його всім необхідним, брат сплачував за користування квартирою лише комунальні послуги, разом зі своєю дочкою допомагала брату по господарству, сама ж вона з дочкою стали проживати в батьківському будинку, згодом брат придбав до квартири необхідні йому для проживання речі та без її відому та згоди приватизував квартиру, після приватизації братом вказаної квартири вона позбавлена права на житло, крім того, одноосібно успадкувати квартиру за законом вона не може, оскільки на майно брата претендує і відповідачка, вважаючи, що відповідачка залишила чоловіка у безпорадному стані, разом вони не проживали, вона його не доглядала, коли той такого догляду потребував, цим займалася саме вона, позивачка, вона звернулася з даним позовом до суду і просить усунути відповідачку від права на спадкування за законом майна, належного [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити. \~ \~ \~ \~Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що в лютому 2011 року брат звернувся до неї, оскільки не мав де жити, після чого вони вирішили, що брат проживатиме у хаті їхніх батьків, яку успадкувала за заповітом її дочка. Через деякий час вони помінялися, вона з сім`єю переселилися проживати до батьківської хати, а брат переїхав у квартиру, в якій вона проживала до цього, яку отримав її чоловік як військовий. Брат проживав у квартирі тривалий час, оскільки він сам був прописаний в квартирі, то пізніше він її приватизував на своє ім`я. Протягом тривалого часу відповідачка та її брат проживали разом у будинку відповідачки, з якого вона його вигнала, однак у шлюбі не перебували. За два роки до смерті, брат і відповідачка зареєстрували шлюб. Однак, після аварії, яка мала місце у 2008-2010 році, коли на брата впав трактор, він перебував у безпорадному стані, виконував мінімальну роботу, у 2016 році потрапив до лікарні, але відповідачка його не доглядала, не носила йому їсти, не прала одяг, не допомагала з лікуванням, цим займалася вона, в свою чергу відповідачка відвідувала в лікарні брата лише один раз. Чи працював офіційно і яку групу інвалідності на момент смерті мав брат, їй невідомо. Показала також, що брат рідних дітей не мав, доглядав дітей відповідачки, одружив їх, син відповідачки здійснив обряд його поховання, встановив на могилі пам`ятник. Показала також, що на момент смерті брат проживав сам. З заявою про прийняття спадщини після смерті брата вона не зверталася, оскільки пропустила строк на прийняття спадщини і суд в позові про поновлення такого їй відмовив. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила в позові відмовити. \~ \~ \~ \~Допитана за правилами свідка відповідачка [PERSON] дала показання, що з покійним чоловік у них почалися відносини ще у 1992 році, однак шлюб зареєстрували лише в 2001 році та перебували у шлюбі до смерті чоловіка. На момент початку відносин, мала трьох дітей від іншого чоловіка, менший син називав [PERSON] батьком. Однак позивачка, яка є сестрою чоловіка, вчиняла перешкоди задля унеможливлення їхнього спільного проживання, через що спільне проживання вони приховували, однак разом були на похоронах батька чоловіка. Після смерті матері, чоловік отримав у спадок частину батьківської хати, в якій почав жити після приїзду з заробітків, на які їздив в 2011 році. Позивачка, боячись, що частина батьківської хати дістанеться брату, помінялася з ним. Вона зі своєю сім`єю переїхала проживати до батьківської хати, а [PERSON] переїхав проживати до квартири, де проживала позивачка. Перед тим, як обмінятися житлом, чоловік зробив косметичний ремонт будинку, ремонт квартири робив також він. Показала також, що твердження позивачки про те, що чоловік отримав травми в результаті падіння трактора, не відповідають дійсності. Травму він отримав, коли п`яний їхав на рибалку, після чого лікувався у районній лікарні в смт.Клевань, потім вона його перевела у Рівненську міську лікарню. Однак чоловік не був лежачим, робив всю роботу по господарству, їздив на тракторі, орав огород кіньми практично до самої смерті, вони тримали господарство. Щодо догляду за чоловіком показала, що доглядати його не могла, оскільки сама хворіла, в неї лопнув меніск, вона мала оперуватися, але операцію відмінили через підвищений цукор. Однак, доглядом [PERSON] займався її син, який лікував вітчима, купував йому все необхідне, здійснив обряд поховання, поставив на могилі пам`ятник. Свідок дала також показання, про те, що все майно, яке належало чоловіку за життя, повинно належати їй, у зв`язку з чим вона, як єдиний спадкоємець першої черги звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, однак спадщини не оформила, через наявність даного спору. \~ \~ \~ \~Від представника відповідачки [PERSON] , адвоката Барилюк А.І., до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона від імені відповідачки позовні вимоги не визнала, оскільки такий є безпідставний, необґрунтований та такий, що не підлягає до задоволення. Відзив мотивує тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , після його смерті, як дружина померлого, належить до спадкоємців першої черги, а позивачка [PERSON] , є рідною сестрою померлого та згідно ст.1262 ЦК України, належить до другої черги спадкоємців за законом. Оскільки згідно чинного законодавства спадкоємці одержують право спадкування почергово, відповідачка від свого права на спадкування не відмовилася, будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог [PERSON] не подала, постановою Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року та постановою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року підтверджено відсутність порушеного права [PERSON] щодо відкриття спадщини після смерті [PERSON] , просить у задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] , адвокат Барилюк А.І., позов також не визнала, підтримавши позицію своєї довірительки. Пояснила, що оскільки [PERSON] на випадок своєї смерті не було складено заповіт, спадкування всього належного йому майна, відбувається за законом, згідно якого, відповідачка [PERSON] відноситься до першої черги спадкування, а позивачка [PERSON] до другої. Твердження позивачки про те, що померлий [PERSON] за життя перебував у безпорадному стані, сторонньої допомоги зі сторони дружини [PERSON] не було - не відповідають дійсності і не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Із відповіді МСЕК вбачається, що [PERSON] з 20 лютого 2008 року по 01 березня 2009 року мав ІІ групу інвалідності, потім була встановлена ІІІ група, а тому він мав можливість сам себе обслуговувати, що і робив практично до дня смерті. В свою чергу [PERSON] в той час мала поганий стан здоров`я, потребувала лікування. Зазначила також, що ліки для лікування [PERSON] купував син [PERSON] , який провів обряд поховання [PERSON] , встановив на могилі останнього пам`ятник. В зв`язку з вищевикладеним, просить в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , який є сином відповідачки, в судовому засіданні дав показання, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 1995 року. В 2013 році [PERSON] виявив бажання поїхати на заробітки, з чим дружина не погодилася, з того часу проживало подружжя окремо. У вересні 2016 року [PERSON] захворів, перебував в реанімації, через алкогольне отруєння. Показав також, що доглядом під час лікування займався саме він, купував ліки, привозив їжу, яку готувала відповідачка, яка і прала брудний одяг чоловіка. Зі слів померлого знає, що позивачка відвідувала його один раз, надавала певні кошти на лікування. Крім того, дав показання, що в період хвороби [PERSON] , відповідачка мала проблеми зі здоров`ям, а саме: цукровий діабет та проблеми з меніском, погано пересувалася, тому їй важко було відвідувати чоловіка в лікарні. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка є невісткою відповідачки, в судовому засіданні дала показання, що [PERSON] доглядала [PERSON] до останнього дня, лікувала його. 24 жовтня 2016 року [PERSON] відпросився з лікарні додому, мав повернутися в лікарню, однак 26 жовтня 2016 року, погодився зорати комусь огород, під час чого в нього випав катетор, він намагався його поправити, пошкодив судину, внаслідок чого відкрилась кровотеча, що і стало причиною смерті. В період лікування [PERSON] , саме його дружина готувала їжу в лікарню, прала одяг, однак через те, що самій було тяжко ходити, передавала все через свого сина. В свою чергу позивачка відвідувала в лікарні [PERSON] лише один раз. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка є сестрою позивачки, в судовому засіданні зачитала свої показання, заготовлені завчасно, з яких слідувало, що саме позивачка доглядала [PERSON] , давала гроші на його лікування, відповідачка доглядом чоловіка не займалася, хоча з вигляду почувала себе добре. Крім того, в своїх показаннях вказала, що померлий отримав травму на березі річки, пізніше вказала, що той впав з трактора, коли розкидав гній, послідовності в показаннях свідка не вбачається. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що [PERSON] останні місяці був лежачим, доглядала його сестра [PERSON] , допомагали сусіди, час від часу приїздив син [PERSON] , який привозив пакунки. Показала також, що квартиру отримував чоловік позивачки, а хто був її власником їй невідомо. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що від народження вона і сім`я [PERSON] , жили у старій хаті, пізніше побудували новий будинок, тому знає, що спірну квартиру отримувала сім`я [PERSON] від військової частини, оскільки та була відомчою і вони там проживали. Після одруження [PERSON] та [PERSON] , останній пішов жити до дружини, взимку 2011 року [PERSON] повернувся жити у батьківську хату, через те що дружина вигнала його зі свого помешкання. Пізніше [PERSON] перебрався проживати у квартиру сестри, його офіційної дружини в квартирі вона не бачила, чи приїздив син дружини, ствердити не може. Хто ніс витрати по похованню [PERSON] не знає, однак за життя останньому їсти носила сестра. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною, а після того, як батьки переписали будинок на позивачку чи її дочку, а він повернувся проживати до батьківської хати, позивачка віддала йому свою квартиру, яку він оформив на себе. Показала також, що проживали вони в одному будинку, і їй відомо, що до середини серпня 2016 року [PERSON] був здоровим, а в серпні того ж року, почав скаржитися на болі під грудьми, у жовтні того ж 2016 року він помер. Показала також, що відвідувала [PERSON] у лікарні і з його слів знає, що [PERSON] , її син відвідували померлого. Показала також, що за добу до смерті спілкувалася з [PERSON] , який повідомив їй, що оскільки потрібні гроші на лікування, він втік з лікарні щоб заробити грошей, займався оранням огородів людям. Вночі йому стало зле, його завезли до лікарні, де він і помер. Дала показання також, що коли мали привезти з лікарні [PERSON] , сестра чекала на вулиці на лавці, а до квартири пішли дружина з сином. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . З 27 липня 2001 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідачкою у справі, що підтверджується відповідними свідоцтвами, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Фактичні подружні стосунки Семенюки підтримували з 90-х років. Спільних дітей у подружжя не було. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 81, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.55). \~ \~ \~ \~Після Смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був єдиним власником цієї квартири, його право власності на дане майно ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 4330, виданої 02 листопада 2016 року виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] один. \~ \~ \~ \~Обряд поховання померлого [PERSON] та встановленням пам`ятника на могилі останнього здійснив син відповідачки - [PERSON] , що підтвердили сторони в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON] , відповідачка у справі, яка у визначений законом строк звернулася з відповідною заявою до нотконтори, з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . На підставі даної заяви приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Шпинтою А.Є. була заведена спадкова справа № 19/2016, копія якої знаходиться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є його сестра - [PERSON] , позивачка у справі. Факт родинних відносин між якими підтверджується відповідними свідоцтвами і ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~З вищевказаної спадкової справи вбачається, що 15 червня 2017 року [PERSON] , з пропуском визначеного строку на подання заяви про прийняття спадщини, звернулася з відповідною заявою до нотконтори, з метою прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Нотаріусом було роз`яснено заявниці, що заява подана з пропуском строку на подання такого роду заяви та рекомендовано звернутися до суду з позовом про поновлення такого строку. \~ \~ \~ \~Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року у задоволенні цивільного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Петрук Тетяна Іванівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, вищевказане рішення Рівненського районного суду Рівненської області скасовано, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Петрук Т.І. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року - залишено без змін. \~ \~ \~ \~У вищевказаній постанові Верховний Суд прийшов до висновку, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її брата - [PERSON] , а спадкоємцем першої черги є [PERSON] , дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не є спадкоємцем черги, яка одержала право на спадкування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4\~ ст.82\~ ЦПК України,\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. \~ \~ \~ \~У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. \~ \~ \~ \~Преюдиційні факти - це факти, встановленні рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. \~ \~ \~ \~Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 607/2509/14-ц, де зазначено, що з огляду на вимоги процесуального закону, суд не здійснює переоцінку доказів, у зв`язку з тим, що це знаходиться поза межами його повноважень. \~ \~ \~ \~Крім того, у преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто- Холдінг" проти України", а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 "Про незалежність судової влади", судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. \~ \~ \~ \~Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~Таким чином, обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства. \~ \~ \~ \~В свою чергу, преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. \~ \~ \~ \~Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. \~ \~ \~ \~Вищевказані рішення судів у іншій цивільній справі між тими ж сторонами і щодо спірного майна відповідають означеним критеріям, а отже обставини встановлені цими рішеннями мають преюдиційне значення при розгляді даної справи. \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на встановлені обставини у цій справі та враховуючи обставини, встановлені іншими судовими рішеннями, які мають преюдиційне значення, суд і приходить до висновку, що [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не з причини неповажності пропуску такого строку, а з причини, що вона є спадкоємицею другої черги. Спадкоємець першої черги, якою є [PERSON] , у встановлений законом строк звернулася з відповідною заяву до нотконтори, спадщину у встановлений строк прийняла, не відмовилася від неї, 20 червня 2017 року подала нотаріусу заяву про не надання згоди на подачу нотаріусу заяви про прийняття спадщини [PERSON] , яка пропустила строк для цього, а також відмовилася укладати з нею договір про зміну черговості одержання права на спадкування. При таких обставинах [PERSON] не може спадкувати майно після смерті свого брата. \~ \~ \~ \~Тепер щодо усунення відповідачки від права на спадкування за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" та п.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особі. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. \~ \~ \~ \~З листа Рівненського обласного центру МСЕК Рівненської обласної державної адміністрації № 313/01-12/20 від 17 квітня 2020 року встановлено, що [PERSON] вперше був оглянутий структурним підрозділом РОЦ МСЕ 20 лютого 2008 року, відповідно до даних огляду останньому було встановлено другу групу інвалідності до 01 березня 2009 року, причина захворювання - загальне захворювання. \~ \~ \~ \~31 березня 2009 року [PERSON] був оглянутий повторно, встановлено третю групу інвалідності, яка в подальшому пролонговувалася. Востаннє [PERSON] був оглянутий 22 березня 2012 року Рівненською міжрайонною спеціалізованою психоневрологічною МСЕК, та йому було встановлено третю групу інвалідності до 01 квітня 2014 року. На черговий переогляд у квітні 2014 року [PERSON] не з`явився. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що ці обставини свідчать про те, що стан здоров`я [PERSON] після отриманої травми покращувався, що сприяло зміні групи інвалідності і в кінцевому результаті група інвалідності не була підтверджена через небажання самого [PERSON] пройти переосвідчення. \~ \~ \~ \~В 2016 році [PERSON] захворів. Відповідно до історій хвороб [PERSON] № 4866, № 6122, № 6656 сформованих КНП "Рівненська ЦРЛ", [PERSON] було госпіталізовано 08 серпня 2016 року, 03 жовтня 2016 року та 26 жовтня 2016 року. \~ \~ \~ \~З медичної картки хворого № 6656 від 26 жовтня 2016 року вбачається, що контактною особою хворого зазначено сина [PERSON] (син відповідачки). \~ \~ \~ \~Сторонами в судовому засіданні не заперечувалось, що протягом останніх декількох місяців свого життя спадкодавець [PERSON] хворів, періодично проходив лікування в медичному закладі. \~ \~ \~ \~Разом з тим, позивачкою не надано суду відповідних достатніх і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачка по справі ухилялася від надання допомоги чоловіку. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні, з показань свідків та досліджених матеріалів справи, судом було встановлено, що [PERSON] хоча хворів, але він не був у безпорадному стані, доказів, які б підтвердили його безпорадний стан суду надано не було. Відповідачка приймала участь по догляду за чоловіком, в тому числі через сина, спілкувалася з ним, прала білизну, готувала їсти, надавала посильну матеріальну допомогу, однак вона не мала змоги взяти на себе всі витрати з лікування чоловіка. Син відповідачки провідував вітчима, надавав кошти на його лікування, купував ліки. До того ж, сама позивачка в судовому засіданні підтвердила, що саме син відповідачки здійснив обряд поховання [PERSON] , встановив пам`ятник на могилі останнього. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в період, коли хворів чоловік, сама хворіла, мала проблеми з меніском, не могла ходити. Їй мала бути проведена операція, але через цукровий діабет, операція була скасована. В цей період відповідачка була вже пенсіонеркою. \~ \~ \~ \~Отже, для постановлення рішення про усунення відповідачки [PERSON] від права спадкування після смерті чоловіка, позивачкою [PERSON] повинна бути доведена наявність одночасно трьох обставин у їх сукупності, а саме: перебування спадкодавця [PERSON] в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме своєї дружини [PERSON] та її ухилення від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом і зазначено вище, спадкодавець [PERSON] останні місяці свого життя хворів, але він не перебував у безпорадному стані, його дружина, відповідачка [PERSON] , в міру своїх можливостей і фізичних сил, піклувалася про свого чоловіка, син відповідачки займався лікуванням вітчима, отже необхідна матеріальна допомога спадкодавцю надавалась членами його сім`ї. \~ \~ \~ \~Суд не оспорює того факту, що позивачка [PERSON] епізодично надавала допомогу своєму брату, але це не означає, що вона має право усунути від спадкування дружину померлого, спадкоємицю першої черги. \~ \~ \~ \~Посилання позивачки [PERSON] на те, що вона не дасть своєї квартири дружині покійного брата, не мають під собою законних підстав і не можуть враховуватись судом. Судом встановлено, що покійний [PERSON] був одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Сама позивачка в позові і в судовому засіданні ствердила, що [PERSON] поселився у вказану квартиру, уступивши їй, [PERSON] , частку будинку, яку успадкував в батьківському будинку [ADDRESS] . В подальшому, будучи зареєстрований в квартирі один, [PERSON] приватизував цю квартиру лише на своє ім`я. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позивачкою не доведена наявність одночасно зазначених трьох обставин у їх сукупності, які могли б бути підставою для задоволення позову, позов є необґрунтованим, не доведеним належними і допустимими доказами, тому в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд вважає за можливе судові витрати покласти на сторони у фактично понесених ними розмірах. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed