Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства НАСК "Оранта" про стягнення страхового відшкодування та інфляційних витрат заподіяних внаслідок прострочення виплати страхового відшкодування. У позовній заяві позивач зазначив, що 05.12.2013р. в с. Вузлове Радехівського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER] та автомобіля марки ЗІЛ ММЗ 554 ТЕТ під керуванням [PERSON] (вина останнього підтверджується постановою Буського районного суду Львівської області від 24.12.2013р.). З копією постанови [PERSON] звернувся до ВАТ НАСК "Оранта" про страхове відшкодування. 25.06.2014р. НАСК "Оранта" було прийняте рішення, яким нараховано страхове відшкодування в розмірі 2430грн. Проте позивач вважає, що ВАТ НАСК "Оранта" протиправно занизили суму страхового відшкодування, адже з розрахунку ФОП [PERSON] наряду №009 від 17.02.2014р. розмір ремонту автомобіля становить 4138грн. [PERSON] неодноразово звертався із листами до страхової компанії з вимогою надати копію висновку авто товарознавчого дослідження проте відповіді так і не отримав. Позивач вважає, що йому було протиправно зменшено суму страхового відшкодування, тому просить суд стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" в його користь 3638грн. страхового відшкодування, 392грн. пені та 272,84грн. інфляційних втрат. В судове засідання представник позивача, [PERSON] не прибув будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду заяви, проте надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за їх відсутності, у задоволенні позову та ухвалені заочного рішення не заперечують. Відповідач та їх представник Семенів Ю.О. в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися судом про час та місце судового розгляду справи. За таких обставин та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2013 року в с. Вузлове Радехівського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] (автомобіля марки ЗІЛ ММЗ 554 ТЕТ) та [PERSON] (автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER]). Постановою Буського районного суду від 24.12.2013р. виного в ДТП визнано [PERSON] На момент скоєння ДТП [PERSON] був застрахований у ВАТ НАСК "Оранта" та 19.02.2014 року звернувся із заявою (реєстраційний номер №24/1769/112) про страхове відшкодування. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV, із відповідними змінами. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Пунктом 1.1. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що «страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. А пунктом 1.4. цього ж Закону передбачено, що «особи, відповідальність яких застрахована, визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Також відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно вимог ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Аналогічні норми містяться у ст. 3, 16 Закону України «Про страхування». Згідно ст. 22.1 спеціального Закону «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідачем 06.08.2014 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 2430 грн. на рахунок ФОП [PERSON] Останній згідно наряду замовлення №009 від 17.02.2014р. оцінив вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача на суму 4138грн. Проте при прийнятті рішення про виплату страхового відшкодування ВАТ НАСК "Оранта" опиралася на розрахунок суми ТОВ "Гарант- АСІСТАНС" З оглянутої в судовому засіданні копії дослідження №25395ТВ-30.05/2 встановлено, що до ТОВ "Гарант - АСІСТАНС" надійшла заява з проханням провести автотоварознавче дослідження для визначення матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля [NUMBER] завданий його власникові. Згідно висновку дослідження з використанням комп'ютерної системи, типового формуляру "AUDATEX" по індетифікації сума відновлювального ремонту складає 3958,19 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення стороною договору своїх грошових зобов'язань, законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч.3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачена франшиза у сумі 510 гр. Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке зобов'язаний був сплатити відповідач на користь позивача становить: 4138,00грн. (загальний розмір завданої шкоди) - 510 гр. (розмір франшизи) = 3638 гр. Розрахунок страхового відшкодування позивачем виконано вірно. При цьому суд приймає до уваги доводи представника позивача про те, що відповідно до ремонтної калькуляції №009 ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 4138,00грн. а сума зменшеного страхового відшкодування не обґрунтована і не доведена та не була погоджена згідно зауважень щодо рахунку №009. На підставі викладеного,

Outcome: approved