Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В.Л. ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій області, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля № 6726/19/028983 від 11.03.2019 року, укладеного суб"єктом господарювання ТЗОВ "M.B.Л. ГРУП" в особі [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець); визнати за [PERSON] , право власності на автомобіль марки "Renault" моделі "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на автомобіль марки "Renault" моделі "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на мою користь автомобіль марки "Renault" моделі "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 08 вересня 2016 року йому на праві власності належав автомобіль марки "Renault" моделі "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Вартість автомобіля на даний час становить 80400 грн.. Право власності було зареєстровано у встановленому законом порядку та було видано свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії [NUMBER] . 13 вересня 2016 року, на підставі Договору оренди, він передав вказаний автомобіль [PERSON] . В подальшому, йому стало відомо, що 27 лютого 2019 року невідома особа незаконно заволоділа належним йому на праві власності автомобілем, чим завдала йому значної матеріальної щкоди. У зв"язку з чим, 05 червня 2019 року він звернувся з заявою до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, на підставі якої було порушено кримінальне провадження № 1201910005000004275 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що належний йому на праві власності автомобіль було перереєстровано на [PERSON] . Перереєстрація права власності на нового власника була проведена в Територіальному сервісному центрі № 0545 у Вінницькій області на підставі Договору купівлі-продажу № 6726/19/028983 від 11 березня 2019 року, укладеного суб"єктом господарювання ТзОВ "M.B.Л. ГРУП" в особі [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). В Договорі купівлі-продажу було зазначено, що продавець транспортного засобу [PERSON] діяв на підставі Договору комісії № 6726/19/028983 від 11 березня 2019 року, укладеного суб"єктом господарювання ТзОВ "М.В.Л. ГРУП" в особі [PERSON] та ним. Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру 3 127-3/719 від 13 травня 2020 року - "Підпис від імені [PERSON] у стовбці "Комітент" графі "(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)" у договорі комісії № 6726/19/028983 від 11 березня 2019 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі " [PERSON] " в Акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6726/19/028983 від 11 березня 2019 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою". Крім того, в договорі комісії були використані дані його паспорту старого зразка і було зазначено, що його особу було засвідчено паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий 04 липня 2000 року, в той час як він користується паспортом громадянина України нового зразка у вигляді ID-картки № [NUMBER] , виданого 15 червня 2018 року. Вказує, що таким чином відбулося відчуження належного йому на праві власності автомобіля без його відому та згоди, з підробкою його підпису та використання сфальшованих документів. Його волевиявлення на підписання договору комісії та продажу автомобіля [PERSON] не було і тому вчинений правочин щодо відчуження майна суперечить вимогам чинного законодавства. Договір купівлі-продажу автомобіля є похідним від Договору комісії і вказані вище обставини являються підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. При таких обставинах його порушене право, як власника рухомого майна, підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, поновлення права власності та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] 24 лютого 2021 року представником Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області подано письмові пояснення. Вказують, що підставою перереєстрації відповідного транспортного засобу, до ТСЦ № 0545 13 березня 2019 звернувся новий власник [PERSON] , 1989 р.н., який надав наступні документи: договір купівлі-продажу оформленого в суб"єкта господарювання ТОВ "М.В.Л. ГРУП" № 6729/19/028983 від 11 березня 2019 року; договір комісії № 6729/19/028983 від 11 березня 2019 року; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 6729/19/028983 від 11 березня 2019 року. Вважають, що підстави для скасування державної реєстрації транспортного засобу та поновлення державної реєстрації з вини працівників ТСЦ № 0545 відсутні. У разі вирішення судом спірних правовідносин, рішення суду РСЦ буде виконано в рамках повноважень. Просили врахувати дані пояснення при вирішенні справи по суті. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 12 травня 2021 року справу №756/7710/20 передано за територіальною підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненськго міського суду Рівненської області від 20 липня 2021 року справу №756/7710/20 розподілено судді Галінській В.В.. Ухвалою суду від 21 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, судове засідання призначено на 08 вересня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Представником третьої особи - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області подано письмові пояснення, які просили врахувати при вирішенні справи по суті. Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Враховуючи, що відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши виступ позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.09.2016 [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 11.04.2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Договору комісії №6726/19/028983 від 11 березня 2019 року, ТЗОВ "М.В.Л. ГРУП", надалі Комісіонер, в особі директора Мацієвського Р.В. та [PERSON] , надалі Комітент, укладено договір, предметом якого, згідно якого, Комісіонер зобов"язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу від 08.09.2016 року (надалі - транспортний засіб) за ціною не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 34000 грн.. 11 березня 2019 року з участю [PERSON] та Комітента [PERSON] було складено та підписано Акт технічного огляду транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6726/19/028983. Сума коштів для виплати комітенту за автомобіль марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] становить 34000 грн.. Крім того, судом встановлено, що 11 березня 2019 року, між ТЗОВ "М.В.Л. ГРУП", який є комісіонером на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6726/19/028983 від 11 березня 2019 року, надалі Продавець в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі договору купівлі-продажу №6726/19/028983 від 11 березня 2019 року ТЗОВ "М.В. Л. ГРУП" проведено акт огляду реалізованого транспортного засобу марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Факт перереєстрації транспортного засобу марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , власником якого зазначено [PERSON] , стверджується також витягом з Єдиного державного реєстру МВС від 13 березня 2019 року, заявою про зняття з обліку танспортного засобу №230109530 від 13 березня 2019 року, актом технічного огляду ТЗ від 11 березня 2019 року. Крім того, згідно інформації Територіального сервісного центру 8044 Регіонального сервісного центру МВС у м.Києві підтверджується проведення перереєстрації транспортного засобу марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а саме: 11.04.2012 вторинна реєстрація ТЗ придбаного в торговельній організації, проведена на власника - ТОВ "Перша лізингова компанія", реєстраційна картка №95234479; 07.07.2016 зняття з обліку для реалізації ТЗ проведена на власника - ТОВ "Перша лізингова компанія", заява №95277321; 08.09.2016 вторинна реєстрація ТЗ по договору-купівлі продажу укладеного в РСЦ, проведена на власника - [PERSON] , заява №101660524; 13.03.2019 перереєстрація ТЗ на нового власника за договором купівлі-продажу проведена на власника - [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 05.06.2019, слідчим Оболонського управління поліції ГУНП у м.Києві, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12019100050004275 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, що стверджується Витягом з ЄРДР від 06.06.2019. Фабула обставин: 27.02.2019 року близько 13 год. 00 хв. невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме автомобілем марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] , чим завдали останньому значної матеріальної шкоди. 11 лютого 2020 року співробітниками Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області було встановлено місцезнаходження транспортного засобу, під час огляду вилучено транспортний засіб марки "Renault" модель "Clio Sumbol", та поміщено до спецмайданчика для зберігання тимчасового тримання ТЗ, що стверджується протоколом огляду місця події від 11 лютого 2020 року. Після встановлення місцезнаходження ТЗ за клопотанням слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м.Києві Садового Д.М. ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року було накладено арешт на автомобіль марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] з метою проведення повного, всебічного та об"єктивного розслідування кримінального провадження № 12019100050004275 від 06.06.2019 року. Надалі, в межах кримінального провадження № 12019100050004275, експертами Київського НДЕКЦ МВС України було проведено судову-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №17-3/719 від 13.05.2020 вбачається, що підпис від імені [PERSON] у стовбці "Комітент" графі "(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)" у договорі комісії № 6726/19/028983 від 11.03.2019 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі " [PERSON] " в Акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6726/19/028983 від 11.03.2019 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. 15 травня 2020 року слідчим відділу Оболонського управління поліції ГУНП у м.Києві Садовим Д.М. постановлено анулювати державну реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки "Renault" моделі "Clio Symbol", білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що здійснена 11 березня 2019 року в територіальному сервісному центрі №0545 РСЦ Вінницькій області та поновити державну реєстрацію транспортного засобу - автомобілю марки "Renault" моделі "Clio Symbol", білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] за власником - громадянином України [PERSON] , [INFO] . Копію постанови направлено до Головного сервісного центру МВС України, для організації подальшого виконання. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Частиною 2 ст.202 ЦК України визначено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких належать: 1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оцінюючи висновок експерта №17-3/719 від 13.05.2020 проведений в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12019100050004275 від 06.06.2019, суд зазначає, що він відповідає положенням ст.102 ЦПК України, містить інформацію щодо предмета доказування, підстав вважати, що копія висновку отримана з порушенням порядку немає, тому такий доказ є належним та допустимим. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду № 61-18128св18 (№ 761/12898/16-ц) від 11.10.2018 р. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] власник автомобіля марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 11.04.2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] не приймав участі в укладанні договору комісії №6726/19/028983 від 11 березня 2019 року, його підпис відсутній як в договорі так і в Акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6726/19/028983 від 11.03.2019 року, які підтверджують відчуження автомобіля, тому договір купівлі-продажу автомобіля № 6726/19/028983 від 11 березня 2019 року укладеного суб"єктом господарювання ТЗОВ "М.В.Л. ГРУП" в особі [PERSON] та [PERSON] є недійсним в силу положень ч. з ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Отже, оскільки в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу позов підлягає задоволенню, тому державна реєстрація права власності [PERSON] на автомобіль марки "Renault", моделі "Clio Sumbol", білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] підлягає скасуванню. Як вбачається із ч. 1 ст. 317 ЦК України, змістом права власності є права власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. П. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи зазначені норми матеріального права, а також фактичні обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] не здійснював відчуження належного йому автомобіля марки "Renault" модель "Clio Sumbol", білого кольору, 11.04.2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а автомобіль із володіння [PERSON] вибув не з його волі, а іншим шляхом, спірний автомобіль підлягає витребуванню у [PERSON] на користь [PERSON] на підставі ст. 388 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не спростувано доводи і докази сторони позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved