Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія» та просила Стягнути з відповідача на її користь грошову заборгованість за Договором банківського вкладу №10-1400556 від 23.11.2015 в розмірі 9646,08 доларів США, а також: проценти за вкладом в сумі 339,39 доларів США; 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі - 656,58 доларів США; та пеню на підставі ч.5 ст.10 Зу "Про захист прав споживачів" в сумі 239652 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ПАТ "Український Інноваційний Банк" (далі - ПАТ "УКРШБАНК", Банк) правонаступником якого є відповідач - ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" 23 листопада 2015 року був укладений Договір у вигляді Заяви-договору №10-1400556 про розміщення банківського вкладу в доларах США, строком по 7 грудня 2015 року. Сума вкладу становить 9646,08 доларів США, яка повністю внесена на депозит згідно меморіального ордеру №13427510 від 23.11.2015. Відсоткова ставка за вкладом визначена у 7% річних. Також умовами Договору передбачено, що, якщо клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення, то Договір може бути автоматично продовженим на 12 повних періодів (повний період -14 днів). В день закінчення строку розміщення вкладу - 7 грудня 2015 року вона не вимагала повернення вкладу, а тому, Договір продовжив свою дію. Однак, 24 грудня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнята Постанова №934 про віднесення ПАТ "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних. 25 грудня 2015 року на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду №239 у ПАТ "УКРІНБАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25.12.2015 до 24.03.2016 включно. 22 березня 2016 року Правлінням НБУ прийнята постанова №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк". Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/1162/16 від 16 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року визнано незаконним та скасовано постанову Правління НБУ №934 від 24.12.2015 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року вищевказані судові рішення залишені без змін. Постановою Верховного суду України від 24 жовтня 2017 року зазначені судові рішення скасовані та в задоволені позову відмовлено. Висновки Верховного суду про необхідність скасування попередніх судових рішень мотивовані тим, що позов був пред`явлений неналежним позивачем. В зв`язку зі вказаними висновками ВСУ, ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" звернулась до Національного Банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із позовом про визнання протиправними та скасування рішень. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі №826/14033/17 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного Банку України від 24 грудня 2015 року №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування тимчасового адміністратора банку". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року постанова Окружного адміністративного суду від 14.12.2017 залишена без змін. Постанова Правління НБУ №180 від 22.03.2016 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" з моменту її прийняття скасована постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року по справі №826/5325/16. Цим же рішенням визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 385 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" з моменту його прийняття. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 23.11.2016 вказана постанова залишена без змін. 13 липня 2016 року згідно рішення загальних зборів акціонерів змінено назву та види діяльності Банку, а саме: з ПАТ "УКРІНБАНК" на ПАТ "Укрінком", про що внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (ЄДР). Крім того, змінено також юридичну адресу місцезнаходження товариства. Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінком" від 28 березня 2017 року змінено найменування товариства як юридичної особи з "Публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ" на "Публічне акціонерне товариство "Українська Інноваційна Компанія". Відповідні зміни зареєстровані в ЄДР. При цьому, ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" являється правонаступником ПАТ "УКРІНБАНК", код ЄДРПОУ протягом всіх змін залишається незмінним - 05839888. Згідно публічних даних Реєстру станом на 20 листопада 2017 року до видів діяльності відповідача включені в тому числі: - Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у. (Код КВЕД 64.99); - Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (Код КВЕД 66.19). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (ч,3 ст.1060 ЦК України). Натомість, сума вкладу за Договором, із належними відсотками в повному обсязі ні по закінченню його дії, ні до дня подання даного позову не виплачена. З огляду на те, що відповідач вже змінив назву, закрив філіал за місцем мого проживання рахую, що є всі підстави для заявлення вимог про примусове стягнення коштів та нарахованих відсотків за укладеним Договором. Отже, розмір процентів за вкладом за весь період дії Договору становить: Термін розміщення: з 23.11.2015 по 07.12.2015, кількість днів нарахування процентів -13 днів (з 24 листопада по 6 грудня 2015 року включно). Сума вкладу - 9646,08 доларів США, відсоткова ставка - 7%. Розмір відсотків за вкладом на 7 грудня 2015: 9646,08 х 7% : 365 х 13 = 24,05 доларів США Умовами Договору передбачено автоматичне продовження його дії на 12 повних періодів (повний період - 14 днів). При кожній автопролонгації вкладу на наступні 14 днів процентна ставка збільшується на 0,1%, отже, в останній період автопролонгації відсоткова ставка становитиме 8,2%. Кількість днів, за які здійснюється нарахування процентів залишається незмінною при кожній автопролонгації і становить -12 днів. Розмір процентів за 1-й період продовження Договору: 9646,08 х 7,1% : 365 х 12 = 24,39 доларів США За 2-й період - 24,73 доларів США; За 3-й період - 25,08 доларів США; За 4-й період - 25,42 доларів США. За 5-й період - 25,76 доларів США; За 6-й період - 26,11 доларів США; За 7-й період - 26,45 доларів США; За 8-й період - 26,79 доларів США; За 9 період - 27,14 доларів США; За 10-й період - 27,48 доларів США; За 11-й період - 27,82 доларів США; За 12-й період - 28,17 доларів США Загальна сума коштів, яку Банк мав виплатити по закінченню терміну дії Договору (після припинення дії автопролонгації) становить 9985,47 доларів США, з яких 9646,08 доларів США сума вкладу та 339,39 доларів США - проценти на вклад за весь період дії Договору. Ухвалою суду від 06.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання нез`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (частини 1, 2 ст.1058 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст.633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів», до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Фінансовою послугою є операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно захист його прав, як споживача, регламентовано ЗУ «Про захист прав споживачів`та відповідними нормами ЦК України. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч. 1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Як встановлено судом, 23.11.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Український Інноваційний Банк" (далі - ПАТ "УКРШБАНК", Банк) правонаступником якого є відповідач - ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" був укладений Договір у вигляді Заяви-договору №10-1400556 про розміщення банківського вкладу в доларах США, строком по 7 грудня 2015 року. Сума вкладу становить 9646,08 доларів США, яка повністю внесена на депозит згідно меморіального ордеру №13427510 від 23.11.2015. Відсоткова ставка за вкладом визначена у 7% річних. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінивши надані сторонами докази в обґрунтування їх вимог, суд дійшов висновку, що надана відповідачем заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-140055 підтверджує факт укладення між сторонами договору банківського вкладу, як і розмір коштів, які заявлені позивачем до стягнення. Ч.2 ст. 1060 ЦК України в редакції, що діяла на момент укладання договору банківського вкладу, було передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст.526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Всупереч вищевказаним вимогам законодавства відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позивачу банківського вкладу. Згідно з положеннями ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, недопускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved