Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В листопаді 2016 року ТОВ «Епіцентр К» звернулось до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Епіцентр К» з 21.09.2016 року по 07.11.2016 року, перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту автотранспорту і за сумісництвом професій експедитором. 14.10.2016 року при перевезенні відповідачем вантажу, належного ТОВ «Епіцентр К» перед розвантаженням в гіпермаркеті по пр. Миру, 130 в м. Маріуполь було виявлено пошкодження тентового покриття напівпричепу, зрив пломби та сліди проникнення, що призвело до знищення майна на суму 676 грн. 50 коп. та втрату майна на суму 122 480 грн. 78 коп., спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 123157 грн. 28 коп. Відповідно до укладеного 21.09.2016 року між позивачем та відповідачем договору [PERSON] взяв на себе повну матеріальну відповідальність за вантаж. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Епіцентр К» відшкодування матеріальної шкоди в сумі 123157 грн. 28 коп. та судових витрат в сумі 1874 грн. 36 коп. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що [PERSON] було прийнято на роботу з 21.09.2016 року. Під час перевезення товару своїми діями він порушив посадову інструкцію, інструкцію водія міжнародних перевезень, інструкцію експедитора. З [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, товар видавався згідно товарно-транспортних накладних, на товар були замовлення на його переміщення. В обов'язки водія входить також бути присутнім при розвантаженні, оскільки реєструються також акти про нестачу товарів. При розвантаженні було виявлено пошкодження майна - розподільчої коробки та пластикового щита на загальну суму 676 грн. 50 коп. та виявлено нестачу належного ТОВ «Епіцентр К» майна на суму 122480 грн. 78 коп., сума збитків встановлено завдяки товарно-транспортним накладним та замовленням на переміщення товару, акт про нестачу складено, [PERSON] також було підписано листи навантаження. Під час руху до м. Маріуполя автомобіль був сфотографований на посту поліції, де було видно пошкодження тенту. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що працював в ТОВ «Епіцентр К» водієм з 21.09.2016 року. 12.10.2016 року виїхав з логістичного центру в Калинівці в сторону м. Маріуполь. Йому не було відомо, з яким товаром він їде, тому що напівпричіп було запломбовано, доступу до нього він не мав. На товар була накладна, однак вона не містила переліку товарів, була вказана лише його загальна вага - 15 тонн. До м. Маріуполь їхав через Миронівку, в якій зупинявся, ставив автомобіль приблизно на дві години. 13.10.2016 року прибув до м. Маріуполь, о 16 год. 20 хв. прибув до гіпермаркета «Епіцентр». По приїзду в м. Маріуполь пломбу на напівпричепі не перевіряв, оскільки в цьому не було потреби. При виїзді з Миронівки пломбу також не перевіряв. Причіп перевіряв візуально, на вигляд пошкоджень не було. На парковці гіпермаркету «Епіцентр» в м. Маріуполь не перевіряв цілісність затискачів, знаходився в автомобілі. Від автомобіля відходив щоб поїсти. О 09 год. 00 хв., 14.10.2016 року під'їхав на розвантаження , але йому повідомили, що розвантаження буде пізніше, воно почалось після 15 години. Під'їхавши на розвантаження побачив, що пломбу зірвано, тент на причепі не був закритий на дві петлі. Все це могло статись лише на стоянці гіпермаркету «Епіцентр» в м. Маріуполь. Відкривши брезент, побачив палет з розрізаною плівкою, один піддон лежав порожнім, при виїзді з логістичного центру порожнього піддону не було. Він не був присутнім при розвантаженні автомобіля, оскільки його забрали до служби безпеки ТОВ «Епіцентр К», коли він вийшов на стоянку - автомобіль було майже розвантажено, хоча йому до цього повідомили, що розвантаження буде відбуватись лише в його присутності. Акти про нестачу було складено за його відсутності. Акт підписав у зв'язку із перебування в той момент в шоковому стані, співробітники служби безпеки відмовлялись без підпису в акті віддати накладні на товар. Договір про повну матеріальну відповідальність укладав, але повний текст його не читав, при цьому можливість повністю ознайомитись мав. Про нестачу товару дізнався після розвантаження автомобіля, йому повідомили, що не вистачає телевізорів, кількість не сказали. З посадовою інструкцією ознайомлений в повному обсязі. В Миронівці автомобіль залишав на платній стоянці з відео спостереженням. Вважає, що крадіжка була інсценуванням. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач фактично працював в ТОВ «Епіцентр К» з 16.09.2016 року, а не з 21.09.2016 року. За сумісництвом працював на 0,05 ставки. Під час руху [PERSON] зупинявся кожні 100-150 км. В Миронівці автомобіль залишав на охоронюваній стоянці. Текст пояснення написаний співробітникам служби безпеки позивача, [PERSON] його прочитав та підписав. [PERSON] укладав договір про повну матеріальну відповідальність. Не визнає суму збитків, адже існує схема розкрадання матеріальних цінностей, кількість наявного в причепі товару не підтверджена. [PERSON] був присутнім на завантаженні автомобіля, але не бачив які саме товари було завантажено. Відсутні документи про приймання товару, відповідачем підписана лише товарно-транспортна накладна, в якій не зазначено найменування та перелік товарів. Вантаж практично повністю був загорнутий в поліетиленову плівку. Було порушено правила оформлення товарно-транспортної накладної, автомобіль було розвантажено за відсутності [PERSON], розвантаження фактично було 14.10.2016 року, а акти про нестачу складені 15.10.2016 року, акти підписав під тиском. В реєстрі на замовлення на переміщення товару також перелік товарів відсутній. Сума та кількість товару нічим не підтверджена. [PERSON] одразу повідомив керівництво про виявлення крадіжки. Поліцію викликали представники ТОВ «Епіцентр К». Заяву від [PERSON] не прийняли, тому ним подано заяву за місцем його мешкання в Миронівці, звідки матеріали було передано до поліції м. Маріуполь. [PERSON] був присутній при завантаженні автомобіля, вказуючи куди який піддон ставити. На відпочинок зупинився в Миронівці, де автомобіль був залишений на охоронюваній стоянці. Також він зупинявся біля кафе, де брав каву та пив її в автомобілі. З Миронівки виїхав о 01 год. 00 хв., в м. Маріуполь прибув о 15 год. 00 хв. Пояснення були написані співробітниками служби безпеки, [PERSON] їх підписав, знаходячись в стресовому стані. Пломби перед виїздом він перевіряв. Під час розвантаження було вилучено 30 піддонів, а за документами в причепі мало бути 28. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що наказом №191/Тд-п від 19.09.2016 року [PERSON] прийнято на посаду водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту транспорту ТОВ «Епіцентр К» та за суміщенням експедитором з укладанням договору про повну матеріальну відповідальність на підставі заяви [PERSON] з 21.09.2016 року (а.с.17,18,19) Наказом №239/Тд-п від 01.11.2016 року [PERSON] звільнено з посади водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту транспорту ТОВ «Епіцентр К» та за суміщенням експедитора за власним бажанням на підставі його заяви з 07.11.2016 року (а.с.20,21) 21.09.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Епіцентр К» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.22) Згідно наказу про відрядження №3888/т від 12.10.2016 року [PERSON] на службовому автомобілі марки «Volvo», державний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «Schmitz», державний номер [NUMBER] з метою відрядження «доставка вантажу» був відряджений за маршрутом Калинівка (Васильків) - Маріуполь - Богуслав (а. с. 23, 24) З посвідчення про відрядження № 3888/т від 12.10.2016 року слід, що 12.10.2016 року [PERSON] вибув з населеного пункту Калинівка та 13.10.2016 року прибув до гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» в м. Маріуполь, по пр. Миру, 130. (а.с.25) Подорожнім листом встановлено факт завантаження в логістичному центрі «Калинівка», розташованому в смт. Калинівка, Васильківського району Київської області, вантажу вагою 15 тонн, який був опломбований пломбою (а. с. 26-30) Реєстром замовлення на переміщення товару №5730513 встановлено перелік товарів, що входили до складу вантажу, завантаженого до автомобіля [PERSON] в логістичному центрі «Калинівка» (а. с. 31-34, 37-38, 40-46) Актами від 15.10.2016 року зафіксовано пошкодження тентового покриття напівпричепа марки «Schmitz», державний номер [NUMBER] із знищенням майна на суму 676 грн. 50 коп. та втрату майна на суму 122 480 грн. 78 коп. (а. с. 35, 69, 77, 86, 95, 103, 110, 121) Наявність втрачених товарів, підтверджується товарно-транспортними накладними, виданими в логістичному центрі «Калинівка», наказом про проведення інвентаризації товару від 28.10.2016 року №99/27, додатком до наказу №99/27, протоколом інвентаризаційної комісії від 28.10.2016 року (а. с. 37-39, 40-43, 44-46, 47-48, 49-55, 56-65, 66-67, 70, 71, 72, 73, 74-75, 78-82, 83-84, 87-91, 92-93, 96-99, 100-101, 104-108, 111-115, 116-117, 118, 119-120, 123, 124, 125) Відповідно до наказу № 39/16 від 15.10.2016 року для підтвердження факту отримання товару у "Будівельно-господарському гіпермаркеті "Епіцентр К" м. Маріуполь з ЛЦ "Калинівка" у автомобілі «Volvo», державний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «Schmitz», державний номер [NUMBER], водій [PERSON], призначено комісію для проведення інвентаризації товарів, 15.10.2016 року у "Будівельно-господарському гіпермаркеті "Епіцентр К" м. Маріуполь, комісією виявлено нестачу при прийомі відповідно до додатку до наказу. (а.с.228) Актом інвентаризації "Будівельно-господарський гіпермаркет ТОВ "Епіцентр К" м. Маріуполь" від 15.10.2016 року встановлена нестача наступного товару: бензопилка ланцюгова "Кентавр БП-4521ТН" 2ш+2ц - 3 од., на суму 3465,00 гривень; бензопилка ланцюгова "Кентавр БП-5225ТН" 2ш+2ц - 3 од., на суму 4410,00 гривень; телевізор LED 42"LG 42LF653V 3D - 1 од., на суму 13919,00 гривень; телевізор LED 32" SAMSUNG UE32J5200 - 2 од., на суму 17998,20 гривень; телевізор 32" SAMSUNG UE32K5550 - 2 од., на суму 21598,20 гривень; телевізор 40" SAMSUNG UE40K5550 - 2 од., на суму 31498,20 гривень; інвентор Зеніт ЗСИ-260 ДМК - 4 од., на суму 7538,40 гривень; дриль ударний BOSCH PSB 530 RE Compact, 530В, 0-3000об/хв., патрон 13мм, 13/10/20мм - 6 од., на суму 5983,20 гривень; ак.шуруповерт Bosch GSR 1080-2 LI,10,8В, 1,5 Агод, Li, 11/28Нм, 0-430/1600 об/хв, 1 кг - 2 од., на суму 3873,60 гривень; перфоратор Bosch GBN 2-24 DRE, 790 Вт, 0-920 об/хв,2,7 Дж, бетом -24мм, 2,8 кг - 2 од., на суму 5299,20 гривень; ак.шуруповерт Зеніт ЗША-18 Li М1 профи, 18В Li ion, 2 ак, 1,5А/год, 27Нм, 2,08 кг - 3 од., на суму 3828,42 гривень; дриль-шурупокрут Зеніт ЗШ-550, 550 Вт, 2800об/хв, шв/з патрон 10 мм - 3 од., на суму 1523,16 гривень; термоповітродувка Зеніт ЗФ 2000 825813 - 3 од., на суму 1546,20 гривень, а всього на загальну суму 122480,78 гривень. (а.с.231-233) 15.10.2016 року відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі заяви ТОВ «Епіцентр К» внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12016050780001257. (а.с. 126) При прийомі на роботу [PERSON] був ознайомлений з посадовими обов'язками експедитора та водія, про що є його підпис в листі ознайомлення з посадовою інструкцією. (а. с. 136-142, 143-159) Відповідно до Посадової інструкції експедитора Департаменту транспорту ТОВ "Епіцентр К" слід, що за завдання матеріальної шкоди - в межах, встановлених договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між експедитором та підприємством, чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України. Експедитор несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому матеріальних цінностей (вантажу) з моменту їх одержання від вантажовідправників та до моменту здачі вантажоодержувачам і у встановленому законом порядку відповідає за їх цілісність та збереження (п. 4.2, 4.3.). (а.с.136-142) З посадової інструкції водія автотранспортних засобів міжнародних перевезень департаменту транспорту ТОВ "Епіцентр К" слід, що водій зобов'язаний зупинятися виключно в зонах, що охороняються та після кожної стоянки візуально перевіряти цілісність автотранспортних засобів, особливо тенту та пломб. Своєчасно повідомляти директора з транспорту підприємства, механіка, диспетчера або інших уповноважених посадових осіб підприємства, в тому числі про нестачу та крадіжку вантажу, паливно-мастильних матеріалів та інших матеріальних цінностей підприємства. При підозрі (виявленні) крадіжки або іншого злочину негайно повідомити правоохоронні органи та митницю. Проводити звірку товаросупроводжувальних документів під час завантаження та розвантаження вантажу, які перевозять в автотранспортному засобі. Контролювати прийом та розміщення вантажу в автотранспортному засобі. Нести повну матеріальну відповідальність за вантаж одержаний для перевезення з моменту прийняття вантажу та оформлення товаросупроводжувальних документів та до моменту прийняття вантажу в пункті вивантаження вантажоодержувачем, або уповноваженою ним особою. Доставити вантаж у пункт призначення та відмітити у вантажоодержувача час прибуття, зробивши відповідні записи у товарно-транспортній накладній. У випадку виявлення під час приймання вантажу вантажоодержувачем (особою, що безпосередньо прийняла вантаж за довіреністю) недостачі, надлишку, ушкодження вантажу, прийняти участь в оформленні відповідних документів. Свої зауваження стосовно вантажу, порядку приймання вантажу та складання відповідних документів водій має право записати в цих документах. Перевірити пломбування і працездатність тахографу; взяти таку кількість змінних карток (реєстраційних листків), яка необхідна для виконання перевезення, і пред'являти їх на вимогу компетентних органів. Перевіряти правильність оформлення подорожнього листа і товарно-транспортних документів (накладної форми CMR, книжки МДП та інш.) З довідки ПАТ «Миронівське автотранспортне підприємство» вбачається, що [PERSON] 12.10.2016 року о 21 год. 00 хв. залишав на охоронюваній стоянці підприємства автомобіль марки «Volvo», державний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «Schmitz», державний номер [NUMBER], 13.10.2016 року о 01 год. 00 хв. забрав транспортний засіб зі стоянки без зауважень (а. с. 200) Поясненнями [PERSON] підтверджується той факт, що ним на шляху до м. Маріуполь було здійснено зупинку в м. Миронівка, після якої він не перевіряв цілісність пломби, також ним залишався без нагляду автомобіль під час зупинки в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, приблизно з 05 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. 13.10.2016 року, автомобіль близько години був без нагляду (а. с. 203-204) Доповідною начальника служби безпеки гіпермаркету «Епіцентр К» м. Маріуполь підтверджується, що при прибутті [PERSON] 13.10.2016 року йому було повідомлено, що розвантаження відбудеться 14.10.2016 року, під час якого було встановлено пошкодження тенту напівпричепу та нестача товару (а. с. 255) Також вказані обставини підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що в жовтні 2016 року працював на посаді продавця в магазині "Епіцентр К". Так, його викликали на прийом товару, прийшовши на склад побачив, що товар частково був вже вивантажений. Комірники завозили товар, палети були розірвані та завантажені на половину. Автомобіль з якого брали товар він не бачив. При вивантаженні товару також був присутній водій, який бачив, що палети були розірвані. Також зазначив, що недостачу товару зафіксовано, складено акт-розбіжностей. Акт складався в присутності водія, в подальшому був підписаний ним, водієм на іншими особами. Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON] показав, що в жовтні працював заступником начальника відділу прийому товарів в магазині "Епіцентр". Відповідно до інструкції прийому товару, по прибуттю автомобіль реєструється на КП, звідки інформацію передають у їх відділ. І саме їх відділ приймає рішення про розвантаження автомобіля. При розвантаженні присутні охоронець, водій, комірник. Водій повинен показати пломби, за наявності пломби вони роблять її фотографію, а також фотографію номерного знаку автомобіля. Після чого розкривається пломба, автомобіль вивантажується. Вивантажує автомобіль комірник, вантажник. При наявності недостачі складається акт. Якщо наявні порушення пломби, то товар приймається в присутності водія. При цьому недостача та пошкодження фотографується, а фото спрямовується у розпорядчий центр. У випадку із водієм [PERSON], комірник та охоронець побачили, що пломба має пошкодження та розрізаний тент, що власне було зафіксовано фотографією. Сам він прийшов до автомобіля коли він був вже відкритий. Водій був здивований тим, що тент пошкоджений. При відкритті одразу побачили відкриту палету, деякий товар був розкиданий. Також були палети з розірваними плівками. На кожному палеті був стікер із позначенням товару, який в ньому находився. В подальшому після вивантаження, в присутності водія склали акти. Також зазначив, що в палеті, де маркуванням були позначені телевізори, які були відсутні, то водій бачив, що телевізори відсутні ще в автомобілі. Свідок [PERSON] суду показав, що в жовтні 2016 року працював заступником служби безпеки гіпермаркету "Епіцентр". Так в жовтні йому телефоном повідомили, що прибув автомобіль та при його вивантаженні виявлена недостача товару, цілісність причепу була порушена. Після того, як повністю товар було прийнято, визначилися із переліком чого саме не вистачає. Водій пояснював, де за маршрутом прямування товару зупинявся, перелік місць зупинок передали в поліцію. Окрім того, під час судового розгляду справи, судом досліджувалися відеозаписи з камер спостереження зі стояки "Епіцентр К" по пр. Миру в м. Маріуполі з якого слід, що автомобіль під керуванням [PERSON] був на стоянці з 13.10.2016 року, 16:21 год. до 14.10.2016 року, 18:50 год. Також з відео вбачається, що 14.10.2016 року о 18:50 год. автомобіль «Volvo», державний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «Schmitz», державний номер [NUMBER], розпочав розвантаження товару. При цьому вбачається, що працівниками, які здійснювали розвантаження робилися фотографії, в тому числі і тенту який мав пошкодження у вигляді розрізу. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: За змістом частини першої ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків (ст. 130 КЗпП України). КЗпП України передбачає два види матеріальної відповідальності: обмежену (ст..ст.132, 133 КЗпП) й повну (ст. 134 КЗпП). Статтею 132 КЗпП передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, . Така ж позиція викладена у абз.1 п.4 постанови Пленуму ВСУ №14 від 29.12.1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» де зазначено, що за правилами ст.132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Зі змісту ст.132 КЗпП та постанови Пленуму ВСУ №14 при заподіянні працівником прямої дійсної шкоди в розмірі, що менше середнього місячного заробітку, працівник зобов'язаний відшкодувати пряму дійсну шкоду повністю. Якщо ж пряма дійсна шкода, що заподіяна працівником підприємству, перевищує середній місячний заробіток працівника, з останнього стягується лише сума, що дорівнює середньому місячному заробітку, а решта шкоди працівником не покривається. Посилання позивача на ту обставину, що з відповідачем був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а тому він має у повному обсязі відшкодувати шкоду, є обґрунтованими, виходячи з наступного. Однією з умов укладення договору про повну матеріальну відповідальність є виконання працівником роботи, безпосередньо пов'язаної із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням в процесі виробництва цінностей. У правовому висновку ВСУ від 25.04.2012р. у справі №6-16цс12 зазначено, що договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, не вказані, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з їх вини шкоди. Договір з відповідачем про повну матеріальну відповідальність був укладений в письмовій формі, а отже є дійсним. У листі ВССУ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права» від 27.09.2012 №10-1389/0/4-12 зазначено, що, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності, за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ч. 1 ст.134 КЗпП), суд зобов'язаний перевірити, чи належить працівник до категорії працівників, з якими згідно зі ст.135 КЗпП може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно із чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. У листі Міністерства праці та соціальної політики від 27.05.2008 №146/06/186-88 також зазначено, що наявність посади або роботи в переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, не дає підстави для укладення договору про повну матеріальну відповідальність, якщо у змісті трудової функції працівника відсутні перелічені обов'язки. Як слід з положень статей 135, 135-1 КЗпП України, межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством. Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. В абзаці.17 п. 8 Постанови пленуму ВССУ № 12 від 11 грудня 2015 р., вказано на те, що судам при розгляді справ про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією про взяття на себе повної матеріальної відповідальності, потрібно перевіряти відповідність посади відповідача, працівника, Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва. Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що договори про повну матеріальну відповідальність можна укладати в письмовій формі тільки з працівниками визначених категорій. Судом встановлено, що посада експедитора входить до вказаного переліку. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз'яснено, що, виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі ст.ст. 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду. Обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України). Згідно абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз'яснено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Шкода повинна бути такою, що реально настала для підприємства. За наявності шкоди для настання матеріальної відповідальності необхідні ще три умови: протиправна поведінка працівника, причинний зв'язок між протиправною поведінкою працівника і результатом у вигляді шкоди, що настала, та вина працівника. Протиправними вважаються такі дії чи бездіяльність працівника, які становлять порушення норм поведінки, встановлені законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями власника або уповноваженого ним органу. Протиправна поведінка може бути виражена як дія, що заборонена законом, або як бездіяльність, коли працівник був зобов'язаний вчинити певні дії в силу своїх трудових обов'язків, але не вчинив їх. Тобто, протиправна поведінка працівника може проявлятися у формі протиправної дії чи протиправної бездіяльності. Між діями (бездіяльністю) працівника і наслідками, що настали, у вигляді прямої дійсної шкоди, повинен бути причинний зв'язок, який є другою умовою покладення на працівника матеріальної відповідальності. За відсутності причинного зв'язку між протиправними діями (протиправною бездіяльністю) і наслідками, що настали, працівник не може бути притягнутий до матеріальної відповідальності. Вина є третьою умовою матеріальної відповідальності працівника, оскільки трудове законодавство не містить визначення вини. Тому слід використовувати визначення вини, викладене в статтях 23-25 Кримінального кодексу України з урахуванням особливостей трудових правовідносин. Вина працівника це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Отже, працівник визнається винним у заподіянні шкоди, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно або з необережності (за винятком випадків, коли шкоду нанесено джерелом підвищеної небезпеки). Умисел характеризується тим, що працівник усвідомлює протиправність свого діяння (дії чи бездіяльності), а також передбачає негативні наслідки своєї протиправної поведінки та бажає або свідомо допускає їх настання. Необережність працівника, яка спричинила шкоду, як правило, полягає в недостатній передбачливості при виконанні трудових обов'язків: працівник або не передбачив негативних наслідків своєї дії чи бездіяльності, хоча міг і повинен був передбачити їх; або передбачив, однак легковажно понадіявся їх попередити. Якщо працівник усвідомлював, що в його діях не виявляється належна турботливість про збереження майна власника, якщо він передбачав можливість настання прямої дійсної шкоди, але легковажно розраховував запобігти цим наслідкам, має місце необережна вина працівника у формі самовпевненості. Якщо працівник не усвідомлював, що в його діях немає належної турботливості про збереження майна власника, якщо він не передбачав можливості заподіяння майну власника прямої дійсної шкоди, хоча за обставин, що склалися, міг і повинен був це усвідомлювати, у діях працівника є ознака необережної вини у формі недбалості. Самовпевненість та недбалість також не виділяються в КЗпП, але ці дві форми необережної вини також можуть враховуватися при визначенні розміру прямої дійсної шкоди, що підлягає покриттю працівником відповідно до ч.1 ст.137 КЗпП. Матеріальна відповідальність за трудовим законодавством настає незалежно від форми вини працівника: умислу чи необережності. Форма вини впливає на вид та межі матеріальної відповідальності. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, стороною позивача належними та допустимими доказами підтверджено порушення з боку позивача його трудових обов'язків, які виразилися, в тому числі і у несвоєчасній перевірці цілісності автотранспортного засобу керованого ним, тенту та пломб після кожної стоянки, що призвело до несвоєчасного виявлення та неповідомлення про факт крадіжки ще на шляху прямування, а як наслідок призвело до прямої дійсної шкоди завданої роботодавцю. До того ж, позивачем підтверджено доказами та встановлено під час розгляду справи, що відповідач [PERSON] недостатньо пересвідчився при виконання своїх посадових обов'язків і не передбачив негативних наслідків, що виразилися в залишенні ним транспортного засобу без нагляду, а також на охоронюваній стоянці при цьому після стоянки не впевнився у цілісності автотранспортного засобу, що не заперечувалося ним ані в письмових поясненнях, ані в поясненнях в суді, внаслідок чого через його необережність товар в повному обсязі не було доставлено в пункт призначення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявними в справі письмовими доказами, поясненнями учасників процесу та свідками доведено скоєння трудового правопорушення [PERSON], що призвело до знищення майна на суму 676 грн. 50 коп. та втрату майна на суму 122 480 грн. 78 коп., спричинивши матеріальну шкоду позивачу на загальну суму 123 157 грн. 28 коп., а тому позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно ч. 2 статті 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Епіцентр К» документально підтвердженого, судового збору в сумі 1847 грн. 36 коп.

Outcome: approved