Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернулася ся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає наступне. Спірне спадкове майно складається з будівельних матеріалів , які були використані в процесі будівництва ( створення ) житлового будинку , розташованого по вул. Польовій № 87 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. з господарськими та побутовими будівлями та спорудами відповідно до технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок ( копія додається ) . Згідно Звіту про грошову оцінку даного майна його ринкова вартість станом на 07.02.2018 р. складає 44033.00 грн. Згідно розпорядження представника Президента України від 29.11.1993 р. № 310 ( зареєстрованого 01.12.1993 р. за № 798 ) було дозволено будівництво вищевказаного будинку і видано паспорт на забудову садиби громадянину [PERSON] по вул. Польовій ,87 в с. Миколаївка. Також [PERSON] на вказану адресу було видано проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника та план забудови . Згідно довідки Павлоградського БТІ від 08.12.2017 р. право власності на спірний будинок станом на 01.01.2013 р. не зареєстровано . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату звернення з позовом до суду право власності на житловий будинок та земельну ділянку за вказаною адресою не зареєстроване . У березні 2004 р. вказані будівельні матеріали у вигляді недобудованого спірного житлового будинку [PERSON] продав матері похивача - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2005 р. по справі № 2-884/2005 , яке набрало законної сили 12.05.2005 р. . На підставі вказаного судового рішення за [PERSON] визнано право власності на вищевказаний недобудований будинок. Згідно технічного паспорту Павлоградського МБТІ від 08.12.2017 р. на підтвердження незакінченого будівництва зроблено відмітку , що вищевказаний будинок ( позначений літерою " А" ) збудовано самочинно. Мати позивача - [PERSON] померла 14.02.2017 р. , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 737314 від 16.02.2017 р. За життя спадкодавець заповіту не складала . Спадщину після її смерті прийняла її донька - [PERSON] , що підтверджується її заявою про прийняття спадщини за законом , постановою нотаріуса про відмову у видачі свдоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2018 р. , свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.10.2017 р. , № 1224 , згідно х яким позивач успадкувала земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва . З приводу оформлення спадкових прав на будівельні матеріали , які були використані в процесі будівництва спірного будинку позивач зверталася до Петропавлівської ДНК , але 15.01.2018 р. отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв"язку з ненаданням нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно . Просить суд : 1. Прийняти до розгляду дану позовну заяву та відкрити провадження у справі. 2. Прийняти рішення , яким визнати за гр. [PERSON] (ркокпп [NUMBER] ) у порядку спадкування за законом право власності на будівельні матеріали , які були використані в процесі будівництва ( створення ) житлового будинку , розташованого по вул. Польовій № 87 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області , а також господарських та побутових будівель та споруд відповідно до технічного паспорту Павлоградського МБТІ від 08.12.2017 р. на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок . У судове засідання сторони не зявилися. Надали суду заяви в яких просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено наступне . Розпорядженням представника Президента України від 29.11.1993 р. за № 310 [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і видано паспорт на забудову будинку в с. Миколаївка вул. Польова. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2005 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок задоволено. За [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок № 87 "А" , гараж "Б" і літню кухню " В" , які розташовані за адресою : вул. Польова в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. 14.02.2017 р. померла [PERSON] в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Довідками Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 08.08.2017 р. ( вих. № 1782 № 1783 ) зазначається , що [PERSON] на день смерті проживала в [INFO] і на день смерті заповіт від її імені не посвідчувався . Факт родинних відносин померлої [PERSON] з позивачем підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про її одруження . Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.10.2017 р. , виданого приватним нотаріусом за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку , яка розташована на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ( кадастровий номер 1223882500:01:001:2059 ) . У постанові приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу від 15.01.2018 р. зазначається , що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [PERSON] видане бути не може , так як для видачі такого свідоцтва необхідно надати документи , які посвідчують право власності спадкодавця . Судом вивчалося вищевказане рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області . В мотивувальні частині вказаного рішення зазначається , що згідно довідки Павлоградського БТІ недобудований будинок належить відповідачу , тобто [PERSON] і готовність недобудованого житлового будинку , розташованого в с. Миколаївка вул. Польова , 87 Петропавлівського району Дніпропетровської області складає 84 % . На думку суду дана обставина є встановленою судовим рішення , а тому не підлягає доказуванню ( ст. 82 ЦПК України ) .. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 316 ЦК України 2003 року правом власності є право особи на річ ( майно ) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб . Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, прийняття його до експлуатації та державної реєстрації права власності на нього. Згідно з ч.3 цієї ж статті до цього моменту особа вважається власником матеріалів, об-ладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення) майна. Фактичне визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: approved