Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У жовтні 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь з Російської Федерації у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 1\~987\~200,00\~грн. (що є еквівалентом 60\~000,00\~євро за офіційним курсом Національного банку України на день подання позову), посилаючись на те, що її син [PERSON] , приймав участь у бойових діях у складі Військової частини\~ [NUMBER] та в результаті збройної агресії та воєнного конфлікту, який розпочатий Російською Федерацією проти України, загинув. Внаслідок загибелі сина вона постійно відчуває страждання від втрати рідної людини, що не дає їй можливості нормально спілкуватись з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний соціальний спосіб життя, оскільки постійно перебуває у стресовому стані, що супроводжується періодичними депресіями. Від Російської Федерації заяви про визнання позову або відзив не надходили. Судом з`ясовано, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.01.1988\~р. серії [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.09.1990\~р. серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.02.1994\~р. серії [NUMBER] (а.с.\~10, 9, 11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.08.2014\~р. серії [NUMBER] (а.\~с.\~23). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2017\~р. у справі №\~274/3726/17, яке законної сили 25.11.2017\~р., встановлено факт загибелі [PERSON] при виконанні обов`язку військової служби 14.08.2014\~р. поблизу м.\~Амвросіївка Амвросіївського району Донецької області України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України (а.\~с.\~24 27). Відповідно до\~статті 27\~Конституції України\~ніхто не\~може бути\~свавільно позбавлений\~життя.\~Обов`язок\~держави \~захищати життя\~людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно з частиною першою статті 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання. Частиною другої статті 1168 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Частинами першою третьою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)\~у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною шостою статті 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визачено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається\~на Російську\~Федерацію як\~на державу,\~що здійснює\~окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди Російською Федерацією. Суд зазначає, що очевидним є те, що внаслідок втрати сина [PERSON] , який загинув в результаті військової агресії Російської Федерації проти України, тобто внаслідок протиправної поведінки Російської Федерації, [PERSON] відчула та продовжує відчувати сильні душевні страждання, а відтак є підстави для відшкодування їй Російською Федерацією моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування [PERSON] моральної шкоду, Суд виходить із розміру задоволених вимог заявників по схожім спорам, що розглядались Європейським судом з прав людини, який становить в середньому 60\~000,00 євро за загибель однієї особи. Зокрема, такі рішення виносились Європейським судом з прав людини у справах "Хачукаевы против России" (Khachukayev v. Russia (23/04/2009)), "Сагаева и Другие против России" (Sagayeva and Others v. Russia (08/12/2015)), "Исламова против России" (Islamova v. Russia (30/04/2015)), "Султыгов и Другие против России" (Sultygov and Others v. Russia (09/10/2014)). Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що компенсація за заподіяну [PERSON] моральну шкоду має бути визначена у розмірі 1\~987\~200,00\~грн. (що на день подання позову до суду за офіційним курсом Національного банку України складає 60 000,00 євро). Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Російської Федерації на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 19\~872,00\~грн.

Outcome: approved