Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У зв'язку з тим, що між ТОВ "[PERSON]І.М." та [PERSON] було укладено договір поставки товару № 20/14 від 30.05.2014 року, за яким позивач зобов'язався в порядку, в строки і на умовах, визначених договором, передати у власність відповідача товар, а саме лакофарбові матеріали "Колорін" в кількості і асортименті, що зазначені в специфікації, а відповідач зобов'язався прийняти вказаний товар та сплатити його вартість в сумі 7953,31 грн., позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідач не виконав взяті на себе обов'язки і не провів оплату за поставлений для нього товар, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму основного боргу за договором поставки, а також пеню, штраф, інфляційні витрати, 30% річних та судові витрати по справі. Представник позивача, ТОВ "[PERSON]І.М.", [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про слухання справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про перенесення розгляду справи. Суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував і представник позивача у своїй заяві. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30 травня 2014 року між ТОВ "[PERSON]І.М.", як постачальником, та [PERSON], як покупцем, було укладено договір поставки товару № 20/14 від 30.05.2014 року за яким постачальник зобов'язався в порядку, в строки і на умовах, визначених договором, передати у власність відповідача товар, а саме лакофарбові матеріали торгової марки "Колорін", в кількості і асортименті, що зазначені в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та сплатити його вартість в сумі 7953 грн. 31 коп. Із копії накладної № Г-2118 від 30.05.2014 року вбачається, що постачальник виконав свої зобов'язання за договором і передав товар, однак покупець не виконав взяті на себе обов'язки і не оплатив його. Згідно долученого до позовної заяви розрахунку, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 10428 грн. 85 коп., що складається з основного боргу за договором в сумі 7953 грн. 31 коп., а також пені в сумі 334 грн. 69 коп., штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості в сумі 1590 грн. 66 коп., інфляційних втрат за період з 03.06.2014 року по 30.06.2014 року в сумі 79 грн. 53 коп., 30% річних в сумі 470 грн. 66 коп. за прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов'язковим до виконання сторонами відповідно до ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст.550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором поставки і не оплатив товар, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню. Крім того, за невиконання грошового зобов'язання з відповідача необхідно стягнути суми пені, штрафу, інфляційних витрат та 30% річних, як це передбачено умовами договору та ЦК України, згідно наданого позивачем розрахунку, правильність якого в суду не викликає сумніву. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved