Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

06 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем в 2001 році вона займається вихованням та утриманням доньки. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини ніколи не приймав та не займався її вихованням. За час спільного проживання відповідач вживав спиртні напої, постійно вчиняв сварки та бійки в присутності дитини. Останні десять років відповідач не платить аліменти на утримання доньки та не цікавиться її життям. Позивач вважає, що батько дитини не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує її матеріально, в зв'язку з чим звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області позов підтримала, пояснила, що 30 травня 2016 року до них звернулася позивач щодо позбавлення її колишнього чоловіка батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідач на виклики до комісії не з'являвся. Було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, забезпечена всім необхідним для проживання, де створені всі необхідні умови для її повноцінного морального, духовного та розумового розвитку.Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини ніколи не приймав та не займався її вихованням. В теперішній час ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує її матеріально, в зв'язку з чим не заперечувала в задоволенні позову. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі її батько [PERSON] Вона проживає разом з матір'ю, вітчимом та сестрою. Батько зловживає спиртними напоями, з нею не спілкується її життям не цікавиться. Розуміє, що вирішується питання про позбавлення її батька [PERSON] відносно неї батьківських прав та з цим згодна. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є її батьком (а.с.5). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний 12 січня 2001 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 12 січня 2001 року, позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] та відповідно до свідоцтва про шлюб, зареєстрованого 25 грудня 2009 року, змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], у зв'язку з укладенням шлюбу (а.с. 6, 26). Як вбачається з довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 40 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 02.06.2016р., [PERSON] навчається у 10-А класі вказаного навчального закладу, батько дитини навчанням та вихованням доньки ніколи не цікавився (а.с.29). Відповідно до характеристики Галицинівського сільського голови, [PERSON] проживає разом з матір'ю, ніде не працює та зловживає спиртними напоями (а.с.28). Жовтнева районна державна адміністрація надала суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14). На підставі розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 травня 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON] в розмірі 52264 грн. 40 коп. (а.с.8-9). У відповідності до приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З показань позивача та представника третьої особи вбачається, що відповідач безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, ніколи не відвідує доньку, не спілкується з нею, не цікавиться долею дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню, оздоровленню, матеріальному забезпеченню. Згідно ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що на виклик в судове засідання відповідач не з'явився, що сприймається як байдуже ставлення до дитини. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати в сумі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved