Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі з 16 березня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач веде окремий від сім'ї бюджет, та грошові кошти на утримання дітей не надає. Вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу в розмірі 860,00 грн., яких не вистачає для свого існування та для утримання двох дітей, які часто хворіють і потребують додаткових матеріальних витрат. Відповідач працює та отримує заробітну плату у звязку з чим має реальну змогу сплачувати аліменти як на утримання дітей до досягнення ними повноліття так і на її утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на своє утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трьох роківу розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON] раніше зверталась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 16 березня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі який було зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 131 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 79/31 (а.с.6 довідка, а.с. 8-9 - копії свідоцтва про народження дітей). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.17\~Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до \~\~ч.1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до \~ч. 2, 3\~ст. 80 СК України\~розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. \~На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги, як на утримання двох малолітніх дітей, так і на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку не надає, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей - доньок:[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з\~дня звернення з позовом до суду\~і до повноліття дітей і на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку.

Outcome: partial