Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійнихвимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що громадянка [PERSON] являється їй, [PERSON] матір"ю. За життя [PERSON], в 1989 році було збудовано житловий будинок [ADDRESS], та який являвся її особистою власністю. [INFO] року мати [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №12 та виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON], є вона, [PERSON], її рідний брат [PERSON], який би мав право на спадкування за законом, помер, раніше матері, [INFO] року, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 липня 1999 року. Спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS], після смерті матері вона прийняла, подавши 28 квітня 2014 року, в межах строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини за законом, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37257740 від 28 квітня 2014. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову № 106 від 14 вересня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується, оскільки підтвердженням належності спадкодавцю частини вказаного будинку є довідка виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1473 від 13 липня 2015 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної ПП [PERSON] У зв"язку з чим просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстроване місце проживання: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Костилівської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник управління [PERSON] надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. [INFO] року [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №12 та виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований у 1989 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 1473 від 13 липня 2015 року , житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON]. Також факт належності вказаного будинку останній свідчить рішення виконавчого комітету Костилівської сільської ради рахівського району від 1 жовтня 2009 року №59 "Про оформлення права власності на домоволодіння за [PERSON]", а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, подавши 28 квітня 2014 року, в межах строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини за законом, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37257740 від 28 квітня 2014. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved