Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області звернулась до суду із позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідачів, в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] В підтвердження своїх вимог представник органу опіки та піклування пояснила суду, що батьки життям та вихованням доньки не цікавляться, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, що стало підставою для прийняття 21.08.2014 р. рішення про негайне відібрання у батьків дитини, оскільки існувала реальна загроза її життю та здоров'ю. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог з ініціативи суду було залучено [PERSON] (тітку малолітньої), з якою фактично на даний час проживає дитина. Також, згідно поданої заяви,було допущено до участі у справі прокуратуру Городоцького району Хмельницької області. В судовому засіданні представник Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник Городоцької міської ради Хмельницької області, [PERSON] та прокурор прокуратури Городоцького району Хмельницької області просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином (в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд справи без їх участі чи про відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі слідуючого. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав (а отже і для відібрання дітей) можуть бути : ухилення від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатацї дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (в подальшому змінила прізвище на [PERSON]) (а.с.5,13). Судом було встановлено, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, не приділяють жодної уваги утриманню та вихованню дитини, неодноразово щодо них приймались рішення на засіданні виконавчого комітету міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, що підтверджується поясненнями учасників процесу, довідками-характеристиками від 27.08.2014 р. №1732, виданих Городоцькою міською радою Хмельницької області (а.с.8-9). Факт неналежного виконання своїх батьківських обов'язків відповідачами в судовому засіданні підтверджується наступними доказами. Згідно розпорядження №469/2014-р від 21.08.2014 р. органу опіки та піклування - Городоцької районної державної адміністрації було проведено негайне відібрання дитини у батьків (адміністративне відібрання), оскільки існувала реальна загроза життю та здоров"ю дитини. В подальшому дитину було передано в лікарню, а згодом - в сім"ю тітки [PERSON], до прийняття рішення про її подальшу долю судом (а.с.4,7). З рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 26.06.2009 р. вбачається, що даних відповідачів вже було позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.12). Як вбачається з пояснень представника позивача, питання про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо доньки тоді також ставилось перед судом, однак за наполяганням відповідачів, їх обіцянок змінити своє ставлення до дитини, в цій частині представником позивача позовні вимоги було залишено без розгляду. До матеріалів справи також долучені висновки, опікунської ради при виконкомі Городоцької міської ради Хмельницької області, які не містять дати їх ухвалення, згідно яких було рекомендовано позбавити відповідачів батьківських прав і щодо їх малолітньої доньки. Як вбачається з пояснень представника позивача та представника Городоцької міської ради Хмельницької області дані висновки приймались у 2012 р.(а.с.20-21). З роздруківки з АІС "АПРА" вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягались до адміністративної відповідальності за ст.ст.178, 184, 173-2 КУпАП, тобто за ухилення від виконання батьківських обов'язків, насильство в сім"ї та появу у п'яному вигляді у громадських місцях. Крім того, [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності (а.с.22-23). Суд вважає, що ці обставини в сукупності взяті, дають суду підстави для задоволення позову, а саме для відібрання від відповідача дитини з переданням її органу опіки і піклування - Городоцькій районній державній адміністрації для подальшого влаштування. Вирішуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі ? частині від усіх видів доходу з кожного, суд приходить до висновку про можливість задоволення даних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України визначено, що: При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст.184 СК України, а саме, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.4 ст.170 СК України, в даній категорії справ, суд зобов'язаний з власної ініціативи вирішувати питання про стягнення з батьків аліментів на дитину, тобто вправі без заяви платника або стягувача аліментів визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. В зв"язку із вищевикладеним, суд погоджується із необхідністю стягнення аліментів з відповідачів. Однак зважаючи на те, що вони жодних сталих доходів не мають, суд вважає неможливим стягнення з них аліментів в частці від усіх видів доходу. В даному випадку з відповідачів, на думку суду, слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Дані аліменти слід стягувати на рахунок дитини, який слід відкрити у банківській установі на ім"я дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає до сплати, суд також бере до уваги і положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік", згідно якої визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 жовтня - 1373 гривень. Суд враховує і ту обставину, що дана сума є мінімально необхідною та можливою, а тому такий розмір мінімально необхідного забезпечення дитини може братись до уваги лише в разі скрутного матеріального становища відповідача та інших обставин, що впливають на можливість останнього забезпечувати свою дитину. У зав'язку із цим, суд вважає за можливе, враховуючи обставини у справі, стягувати з кожного з відповідачів на користь їх малолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. з кожного. Крім того,

Outcome: partial