Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання право власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 23.09.1992 року між ним та "Агрофірма Щербані" було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаний договір посвідчено секретарем виконкому Щербанівської сільської ради, зареєстровано за № 188. Вознесенським МБТІ зроблено реєстраційний напис від 30.09.1992 року за № 444. Земельна ділянка на якій розташовано вищевказаний будинок належить позивачу відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER]. [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори з метою продати вищевказаний будинок отримав роз"яснення, що в оформленні договору купівлі-продажу буде відмовлено оскільки правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 23.09.1992 року не пронумерований, не прошитий та не скріплений печаткою виконкому сільської ради, яка здійснювала його нотаріальне посвідчення. У договорі не зазначено адреси органів юридичних осіб (продавця) та адресу покупця. Оскільки, позивач на теперішній час бажає оформити договір купівлі - продажу зазначеного житлового будинку, просив суд визнати за ним право власності на цей будинок. Представник позивач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представники відповідачі - Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та "Агрофірма Щербані" в судове засідання не з*явилися. У заявах на ім*я суду просили справу слухати за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи на підставі наявних в ній доказів, суд приходить до слідуючого. Відповідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен може володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб та не порушуючи їхніх інтересів. Судом встановлено, 23.09.1992 року між ним та "Агрофірма Щербані" було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Вищевказаний договір посвідчено секретарем виконкому Щербанівської сільської ради, зареєстровано за № 188. Вознесенським МБТІ зроблено реєстраційний напис від 30.09.1992 року за № 444. Земельна ділянка на якій розташовано вищевказаний будинок належить позивачу відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори з метою продати вищевказаний будинок отримав роз"яснення, що в оформленні договору купівлі-продажу буде відмовлено оскільки правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 23.09.1992 року оформлений неналежним чином. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави з для задоволення позову.

Outcome: approved