Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

11.03.2021 року позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, у якій вказує, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» та підписав заяву № б/н від 17.09.2008 року. Позичальник підписавши анкету-заяву уклав договір про надання банківських послуг. За договором було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі визначеному у довідці, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 гривень. Боржник не виконав свої зобов`язання та [INFO] [PERSON] помер. Заборгованість за зобов`язанням на день смерті боржника склала 9 137,62 грн. Спадкоємцем до майна померлого є зазначений відповідач [PERSON] . Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 608, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054, 1218,1219, 1268, 1269, 1281, 1282 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 9137,62 грн за кредитним договором та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 02.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.05.2021 року. 05.05.2021 року підготовче судове не відбулося у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 02.04.2021 року. Суд відклав підготовче судове засідання на 08.06.2021 року. 08.06.2021 року представник позивача на виклик суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. На виконання ухвали суду від 02.04.2021 року позивач надав оригінали матеріалів, які містяться в кредитній справі [PERSON] . Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце та час його проведення. Подала до суду заяву, якою просить розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 187). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали письмових доказів наданих позивачем для огляду на вимогу суду, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Матеріали справи вказують, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» де підписав заяву № б/н від 17.09.2008 року. Позичальник підписавши анкету-заяву уклав договір про надання банківських послуг. За договором було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі визначеному у довідці, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 гривень. Відповідно до виявленого бажання йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що стверджено дослідженим оригіналом анкети - заяви, копія якої міститься в матеріалах справи ( а.с.18). Підписана заява-анкета, фактично є кредитним договором та стверджує, що [PERSON] погодився на умови надання кредитних послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" - ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" - АТ КБ "ПриватБанк". Позичальник [INFO] [PERSON] помер ( а.с. 70). Із копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] спадкоємцем до майна померлого є його дружина: відповідач у даній справі [PERSON] ( а.с. 67 - 139). Зобов`язання за кредитним договором від 17.09.2008 року не виконанні, унаслідок чого станом на день смерті [PERSON] заборгованість склала 9137,62 гривень. Суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» 20.01.2020 року, після смерті [PERSON] направив до Володарської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців (а. с. 35). Із листа № 19 від 06.02.2020 року Володарської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцем, яка прийняла спадщину після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] ( а.с. 36 ), що стведжується матеріалами оглянутої спадкової справи ( 67-139). Відповідач у справі є спадкоємцем першої черги померлого позичальника і у передбачений статтею 1268 ЦК України строк не відмовилася від прийняття спадщини. 11.06.2020 року банк направив спадкоємцю вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона не була виконана (а. с. 37). Смерть позичальника у цій справі не припиняє зобов`язання за кредитним договором. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49 цс19). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18). За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості із спадкоємця боржника є обґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» та про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9137,62 гривні. При цьому, суд враховує принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, а відповідач не скористались своїм процесуальним правом надати такі заперечення. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі. Визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. На підставі статей 1218, 1282 ЦК України,

Outcome: approved