Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.12.2011 року звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] з подальшим уточненням позовних вимог, в якому просив виділити за ним право власності на 24/50 частини домоволодіння [ADDRESS] , визнати за ним право власності на земельну ділянку розташовану по [ADDRESS] площею 0,0896 га, поділити між ним та відповідачами домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0986 га розташованих по [ADDRESS] згідно належним ним часток домоволодіння і земельної ділянки, а також виділити позивачу [PERSON] будинок під літерою «А», прибудову «А1», тамбур «А2», прибудову «А3», сарай «Б», погріб під сараєм «Б», вбиральню «Г», сарай «Д», сарай «Ж» та гараж під літерою «К». У ході судового розгляду позивач [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18 січня 2014 року та ухвалою суду позивача замінено його правонаступником, а саме на дружину [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у матеріалах справи. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечували в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні надала зустрічну позовну заяву в якій просить визнати за нею право власності на частину нерухомого майна по [ADDRESS] . Також відповідач [PERSON] у судовому засіданні надав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати за ним право власності на частину земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] . Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру у м.Києві у судовому засіданні просив постановити рішення на розсуд суду. Представники головного управління юстиції у м.Києві, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного управління житлового забезпечення КМДА та Головного управління Держземагенства у судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивачів за первісним та зустрічними позовами, відповідачів, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне первісний та зустрічні позови задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , позивач за первісним позовом був власником 7/10 частин земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] , на зазначеній ділянці побудований будинок [ADDRESS] . Співвласником 3/10 частин даної земельної ділянки є також [PERSON] , який мешкає в частині будинку, що побудований на зазначеній земельній ділянці. На даній земельній ділянці побудований двоповерховий приватний будинок, на першому поверсі якого проживає позивач за первісним позовом, його дружина та їх син [PERSON] . На другому поверсі проживає відповідач зі своєю сім`єю. Відповідно до договору дарування від 08.11.2004 року [PERSON] є власником 21/50 частини домоволодіння. До складу цієї частини власності входят: житловий будинок літера "И" та гараж літера "К"(літери за технічним паспортом об"єкта). До дня смерті [PERSON] йому на праві власності належали 24/50 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 26.07.2004 року, оригінал якого втрачено (перший поверх житлового будинку (літера "А" Плану). 1/10 частина житлового будинку (другий поверх житлового будинку літера "А" плану) належить [PERSON] на підставі договору дарування від 21.06.2006 року. Станом на 20.09.2016 р. фактичний склад власників домоволодіння по [ADDRESS] вкладає: 1-[PERSON].:21/50 частини домоволодіння (до складу цієї частини згідно договору дарування входять: житловий будинок літера "И" та гараж літера "К" та 3/10 частини земельної ділянки площею 268 кв.м., 2- [PERSON] : 1/10 частини домоволодіння (до складу цієї частини згідно договору дарування входять: другий поверх житлового будинку літера "А")., 3- [PERSON] (дочка померлого [PERSON] ) 4/50 частини домоволодіння та 7/60 частини земельної ділянки, які нею успадкувані відповідно до закону, як спадкоємці першої черги, 4- [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ): 20/50 частини домоволодіння та 35/60 частини земельної ділянка, які нею успадковані відповідно до закону, як спадкоємці першої черги. В сукупності вказані частки складають ціле домоволодіння. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на успадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, [PERSON] є спадкоємицею першою черги майна померлого, батька [PERSON] , успадкувала 2/10 частини земельної ділянки, ⅙ житлового будинку та ⅙ господарських будівель та споруд. Заява про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку після його смерті була подана до 12 деравжної нотаріальної контори міста Києва. Інші співвласники житлового будинку, господарських будівель та споруд і частини земельної ділянки ( [PERSON] , як власник 3/10 частин земельної ділянки та [PERSON] - власник 1/10 домоволодіння) заперечень щодо визнання за [PERSON] право власності на 2/10 частини земельної ділянки, ⅙ житлового будинку та ⅙ господарських будівель та споруд не мають. Майно [PERSON] по [ADDRESS] , на день смерті, складалось із: перший поверх житлового будинку літера "А" (за технічним паспортом), сараїв літери "Б", "Д", "Ж", вбиральня "Г", огорожа ділянки, вимощення, колодязь тощо (за технічним паспортом) та 7/10 частин земельної ділянки загальною площею 0.0627 га. Відповідно до ст.81, 116 Земельного Кодексу України та підпункту 18-2 пунку 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного Кодексу України. Земельна ділянка площею 0,0896 га, яка одержана [PERSON] у період шлюбу в приватну власність, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про земельну ділянку, яка одержана [PERSON] . Житловий будинок скарадє "1": 3/6 належить [PERSON] , як дружині померлого, ⅙ належить [PERSON] , як спадкоємиці, ⅙ - [PERSON] (сину) як спадкоємцю, ⅙ - [PERSON] (доньці) як спадкоємиці. Оскільки [PERSON] (син) відмовився від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON] розподіл часток житлового будинку між спадкоємцями є таким: житловий будинок "1"= 6/6, з них ⅚ за [PERSON] , та ⅙ за [PERSON] . Розподіл часток не житлових будівель та споруд між спадкоємцями є таким: нежитлові будівлі та споруди складають "1" = з яких: 3/6 має належати [PERSON] як дружині померлого, ⅙ має належати [PERSON] , як спадкоємиці, ⅙ - [PERSON] (сину), як спадкоємцю, ⅙ - [PERSON] (доньці) як спадкоємиці. Не житлові будівлі та споруди "1" = ⅚ за [PERSON] та ⅙ за [PERSON] , Отже, [PERSON] має належати ⅚ житлового будинку та ⅚ не житлових будівель та споруд та земельна ділянка під ними і для їх обслуговування. [PERSON] має належати ⅙ частини житлового будинку та ⅙ не житлових будівель та споруд та земельна ділянка під ними і для їх обслуговування. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-техічної та земельно-технічної експертизи від 19.11.2015 року №16221/14-43/3277/15-43/4692/15-41 та відповідно до положень ст.120 Земельного Кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України, пп. "г" п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ" частки в земельній ділянці становлять: 3/10 [PERSON] на підставі договору дарування 3/10 земельної ділянки від 08.11.2004 року ВВО №107187, державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ №138192, 1/10 [PERSON] на підставі договору дарування 1/10 домоволодіння від 21.06.2006 ВСХ №676586, 4/10 [PERSON] на підставі частки у спадщині за законом та заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , 2/10 [PERSON] на підставі частки у спадщині за законом. Відповідно до висновку експертів від 19.11.2015 року, виділити в натурі 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності згідно з договором дарування в окрему ізольовану квартиру та складається з приміщень квартири [ADDRESS] зазначеного будинку не вбачається за можливе, оскільки планувальне рішення квартири не відповідає вимогам нормативних документів, а саме п.8.11 ДБН.3.2-2-2009 «Житлові будинку. Реконструкція та капітальний ремонт». Виділити в натурі 1/6 частину житлового будинку літера «А» по [ADDRESS] , яка успадкована [PERSON] відповідно до закону, в окрему ізольовану квартиру не вбачається за можливе, оскільки площі в житловому будинку, що відповідає ідеальній частці співвласника, а саме 1/6 частки, та становить 16,2 кв.м., недостатньо для влаштування ізольованої квартири, яка б відповідала вимогам нормативних документів, а саме п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинку. Основні положення». Після аналізу наведених в дослідницькій частині методичних підходів визначення вартості об`єктів нерухомості, технічних характеристик об`єкта дослідження, а також враховуючи обмежений вибір на ринку пропозицій об`єктів нерухомості, схожих за своїми характеристиками з оцінюваним (на території домоволодіння розташовано два житлових будинки, при цьому, як зазначено в наданих на дослідженні техпаспортах БТІ, один з будинків частково розташований на території сусідньої земельної ділянки) визначити ринкову вартість земельних поліпшень (житлових будинків, господарських будівель та споруд) домоволодіння по [ADDRESS] не вбачається за можливе. Надати висновок на питання №12,14 не вбачається можливим, оскільки право на земельну ділянку площею 0,0896 по [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №125025, мають не три, а чотири особи- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (з урахуванням відмови [PERSON] від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] ) та [PERSON] . При цьому, можливо здійснити, при умові, розподіл вказаної земельної ділянки на чотирьох осіб, варіант розподілу якої схематично зображено у додатку №1 до висновку та описаний в дослідницькій частині висновку. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивачем за первісним позовом та її представником у ході судового розгляду не надано будь-яких відносних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог у частині усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом. Відповідно до ст.365 Цивільного Кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, тобто вказане нерухоме майно знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до ст.364 Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню та позивач і відповідачі сплачували проведення обох судових експертиз, суд вважає за необхідне судові витрати, понесені сторонами, залишити за сторонами.

Outcome: partial