Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом обґрунтування якого здійснює в позовній заяві та просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у вигляді сум переплати пенсії набутих без достатньої правової підстави та надмірно виплачених в загальному розмірі - 9260,41 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що безпосередньої вини [PERSON] в тому, що йому неправильно було проведено нарахування пенсії, немає, що при перерахунку пенсії було допущено неправильне застосування пенсійного законодавства, що курс російського рубля було помилково взято на момент перерахунку. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить його телефонограма до суду, в судове засідання не прибув та просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 50 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS], з 13.12. 2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області. - 2 - При здійсненні перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі [PERSON] було обчислено, відповідно до вимог п.4 статті 42 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.04.1992 року по 31.03.1997 року та з 01.07.2000 року по 31.10. 2006 року. При проведенні перерахунку пенсії, працівником управління Пенсійного фонду у Володарсько-Волинському районі було допущено неправильне застосування законодавства щодо застосування курсу валют, внаслідок чого [PERSON] було нараховано та виплачувався більший розмір пенсі. При проведенні чергового перерахунку, через зміну стажу та заробітку, 25.04. 2011 року, була виявлена вищезгадана помилка та встановлено, що [PERSON] була проведена переплата пенсії в сумі 9260,41 грн., за період з січня 2006 по жовтень 2010 року. Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача про надання згоди на проведення відрахування із пенсії надмірно виплаченої суми, [PERSON] такої згоди не дав. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що з боку відповідача не було допущено зловживань та подачі недостовірних даних, які вплинули на розмір нарахованої пенсії, а також позивачем не доведена недобросовісність громадянина-набувача, в даному випадку відповідача. При перерахунку пенсії відповідачу було допущено неправильне застосування законодавства, а не арифметична помилка. Суд вважає, що в даному випадку, при проведенні перерахунку пенсії відповідача, спеціалістом позивача, допущено неправильне застосування пенсійного законодавства, що не має вини відповідача в неправильному проведенні перерахунку пенсії, а тому повинна діяти спеціальна норма Закону, а саме ст. 50 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому надмірно виплачені суми пенсії поверненню не підлягають. Позивач звернувся до суду із цивільним позовом 20.10. 2014 року, помилка ж в нарахуванні пенсії відповідачу була виявлена 25.04. 2011 року, а тому позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, але судом строк позовної давності не можу бути застосований з тих підстав, що відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Такої заяви від сторін цивільного провадження до суду не надходило.

Outcome: dismissed