Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

04 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту. Заява мотивована тим, що за паспортом та іншими документами заявник значиться як [PERSON], [INFO]. Вона являється власником земельної ділянки площею 2,56 га, яка належить їй відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 002753, виданого 1 березня 2001 року Крищинецькою сільською радою. Також заявник зазначила, що є особою похилого віку та самостійно обробляти належну їй земельну ділянку не може, а тому бажає передати її в оренду сільськогосподарському підприємству «Зелена долина». Однак через допущену помилку в написанні її прізвища та імені в Державному акті на право приватної власності на землю, де зазначено, що він виданий [PERSON], вона не може реалізувати своє право щодо розпорядження землею та укладення договору оренди. Тому змушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй даного правовстановлюючого документу, оскільки в інший спосіб вирішити дане питання неможливо. У судове засідання заявник не зявилась, в заяві просила суд розглядати справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи Крищинецької сільської ради в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує та просить розглянути справу без його участі. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши\~\~матеріали\~справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом\~ встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно\~копії паспорта\~громадянина України серії НВ № 201298, виданого Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 26 грудня 2002 року, судом встановлено, що він виданий на імя [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до копії довідки від 04 квітня 2000 року [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с 4). Також судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ВН № 002753, виданий 1 березня 2001 року Крищинецькою сільською радою Тульчинського району Вінницької області на імя [PERSON] (а.с.5). З копії посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), встановлено, що воно видане [PERSON] (а.с.6). З довідки, виданої Крищинецькою сільською радою Тульчинського району Вінницької області 03.08.2016 року, вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 002753 було видано [PERSON] (а.с.7) Згідно довідки Крищинецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 03.08.2016 року № 396 [PERSON] зареєстрована та проживає на території ради, а [PERSON] ніколи не проживала і не проживає на даний час (а.с.8.) Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів суд прийшов до висновку, що прізвище та ім'я заявника в різних документах значиться по-різному, зокрема, в Державному акті на право приватної власності на землю серії ВН № 002753 її ім'я записано скорочено, як "Ліда", а прізвище - як "Данілова", хоча згідно паспорта громадянина України, який посвідчує особу заявника, повним її ім'ям є "Лідія", а прізвищем"Данилова". При встановлених обставинах та досліджених доказах, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON], оскільки викладені в ній доводи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, встановлення факту необхідне заявникові для змоги реалізувати своє право щодо розпорядження належною земельною ділянкою та в інший спосіб вирішити дане питання неможливо. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На\~\~ підставі викладеного,\~

Outcome: approved