Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначила, що з 17 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №65. 29.05.2014 року [PERSON] засуджено Верхньорогачицьким районним судом Херсонської області та на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у ДУ "Дар`іївська виправна колонія (№ 10)". Шлюбні відносини не скалилися через відсутність розуміння, різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини між заявницею та заінтересованою особою припинені з 2015 року. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Спільних дітей від шлюбу не мають. Будь-які спори стосовно майна відсутні. За таких обставин заявниця вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна і тому просить суд вказаний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримала та просила задовольнити (а.с. 29). Заінтересована особа [PERSON] відбуває покарання у ДУ "Дар`іївська виправна колонія (№ 10)", про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних письмових пояснень з приводу поданої [PERSON] заяви не подав. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч .2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серіїІ - [NUMBER] , сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського РУЮ у Херсонській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 65 (а.с.4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Вироком Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 29.05.2014 року [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу (а.с. 5-6). Відповідно до довідки за підписом начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Дар`ївська ВК№10» від 26.07.2019 року № 26/2/3-Г [PERSON] дійсно відбуває міру кримінального покарання у вказаній установі з 17.11.2014 року. Кінець строку - 29.05.2020 року (а.с. 7). Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінюючі встановлені обставини та докази в їх сукупності, враховуючи, що заявник має стійке волевиявлення про розірвання шлюбу, що відповідає її інтересам, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, з урахуванням заяви заявниці з даного приводу, суд вважає необхідним залишити [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved