Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору № 2317 від 01 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (ВАТ "Ощадбанк"), правонаступником якого є позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (АТ "Ощадбанк"), надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 100000 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних, з кінцевим строком повернення до 21 березня 2015 року. В забезпечення належного виконання умов вказаного кредитного договору був укладений договір поруки № 2317/1 від 01 серпня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] виступив поручителем та взяв на себе солідарну відповідальність за виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 2317 від 01 серпня 2008 року. Відповідач [PERSON] не виконала свої договірні зобовязання, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за кредитним договором: по кредиту - в сумі 13641,47 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 3661,05 грн., пеня за несплату основного боргу та відсотків - в сумі 13339,05 грн., всього - 30641,57 грн. На підставі викладеного, позивач АТ "Ощадбанк" просить суд солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 30642,31 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судовому засіданні представник позивача АТ "Ощадбанк" [PERSON] підтримав позов. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не зявились, причин своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялись належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресами місць їхнього проживання, зареєстрованих у встановленому законом порядку, а також шляхом опублікування оголошення про виклик у пресі. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору № 2317 від 01 серпня 2008 року (л/с 6-7) ВАТ "Ощадбанк", правонаступником якого є позивач АТ "Ощадбанк", надав відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 100000 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20 % річних, з кінцевим строком повернення до 21 березня 2015 року. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Починаючи з квітня місяця 2014 року відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 13641,47 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 3661,05 грн. Відповідно до п.1.5 кредитного договору - за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку, розмірах та строки, визначених в цьому договорі. Проценти нараховуються банку щомісячно. Сплата процентів, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, здійснюється одночасно в валюті кредиту на день сплати частини кредиту. Відповідно до п.1.6 кредитного договору - погашення кредиту здійснюється згідно з графіком, що є невід'ємною частиною кредитного договору, до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в банку. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 31 липня 2015 року. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, АТ "Ощадбанк" застосував до боржника неустойку - пеню за несплату основного боргу та відсотків - в сумі 13339,05 грн. Відповідно до п.5.2 кредитного договору - за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 01 серпня 2008 року в забезпечення належного виконання умов вказаного кредитного договору був укладений договір поруки № 2317/1 (л/с 15), відповідно до умов якого відповідач [PERSON] виступив поручителем відповідача [PERSON] та на добровільних засадах взяв на себе солідарну відповідальність за виконання позичальником умов кредитного договору № 2317 від 01 серпня 2008 року. Відповідно до п.1.1 договору поруки - поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 2317 від 01 серпня 2008 року. Відповідно до п.2.1 договору поруки - у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.3.1 договору поруки - поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до п.3.2 договору поруки - солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач АТ "Ощадбанк", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, та від відповідача [PERSON], як поручителя позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № 2317 від 01 серпня 2008 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 2317 від 01 серпня 2008 року: по кредиту - в сумі 13641,47 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 3661,05 грн., пеню за несплату основного боргу та відсотків - в сумі 13339,05 грн., всього - 30641,57 грн. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 0,74 грн. задоволенню не підлягають через необґрунтованість, оскільки суду не надано жодних доказів на обґрунтування цих вимог. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ "Ощадбанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ "Ощадбанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 689 грн. При цьому, суд враховує вимог п.35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: partial