Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

14.01.2016р. позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, покликаючись на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки "Fiat", р.н. ВС 2149СТ, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ № 814441 від 03.03.2015р.. 30.10.2015р. в 11.10 год. [PERSON]-Р.О., керуючи транспортним засобом марки "BMW", р.н. [NUMBER], у м. Городок на вул. Перемишльській, 9в вчинив ДТП та зіткнувся з автомобілем [PERSON], в результаті чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень. 02.12.2015р. Городоцьким районним судом Львівської області відносно [PERSON]-Р.О. винесено постанову в адміністративній справі за ст.124 КУпАП, якою відповідача було визнано винним у порушенні п.10.1 ПДР, а саме в тому, що він перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, що і стало причиною зіткнення та пошкодження автомобілів. Вказували, що відповідно до Висновку експертного товарознавчого дослідження № 286 від 27.11.2015р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля [NUMBER], становить 125881 грн. 30 коп. без урахування ПДВ. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Зазначали, що вказаною ДТП [PERSON] та [PERSON], який в момент настання ДТП знаходився за кермом автомобіля марки "Fiat", було завдано моральної шкоди. В момент зіткнення [PERSON] пережив психоемоційний стрес, пов'язаний із самою подією та хвилюванням за своє здоров'я, здоров'я та безпеку імовірних пасажирів іншого автомобіля. У подальшому, в результаті пошкодження автомобіля, яким він користувався, було порушено його звичайний спосіб життя, він був позбавлений можливості користуватися ним для вирішення службових та особистих справ. При цьому [PERSON] також пережила сильний емоційний стрес у момент повідомлення братом про ДТП, через хвилювання за стан його здоров'я, а також за стан її майна. Відтак даною ДТП, винуватцем якої є відповідач, [PERSON] та [PERSON] було завдано матеріальну та моральну шкоду, а саме: [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 125881 грн. 30 коп., моральну - 5000 грн., [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яку зобов'язаний відшкодувати винуватець пригоди - [PERSON]-Р.О.. З огляду на наведене, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 125 881 грн. 30 коп. завданих збитків та 5000 грн. моральної шкоди, в користь [PERSON] 5000 грн. моральної шкоди, а також понесені ними витрати на оплату судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] від свого імені та в інтересах довірителя [PERSON] підтримав вимоги позову в повному обсязі. Додатково пояснив, що до настання ДТП автомобілем марки "Fiat" користувався він, його сестра [PERSON] та чоловік останньої. В МТСБ він звертався, проте відповіді так і не отримав. На даний момент пошкоджений автомобіль ще не до кінця справний, у ньому відсутні подушки та ремні безпеки. Вартість експертизи не вважає завищеною, оскільки автомобіль імпортного виробництва і у зв'язку з нестабільністю валюти постійно збільшуються витрати на його ремонт. Внаслідок ДТП у нього був забій голови, ліктя та ноги, проте за медичною допомогою він не звертався, оскільки ушкодження не були значними. Стрес він переніс безпосередньо під час ДТП, оскільки хвилювався за своє здоров'я та здоров'я імовірних інших учасників пригоди. Його сестра [PERSON] також пережила емоційний стрес, оскільки хвилювалася за його здоров'я як рідного брата. 04.04.2016р. позивачі подали письмову заяву про зменшення позовних вимог, оскільки 25.03.2016р. із резервного фонду МТСБУ [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням її автомобіля в розмірі 49700 грн., з огляду на що просять суд стягнути з відповідача в користь [PERSON] матеріальні збитки на суму 76 181 грн. 30 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 5000 грн. моральних збитків. Згідно поданих 04.04.2016р. письмових додаткових пояснень, спричинена відповідачем ДТП стала причиною не лише його - [PERSON], моральних переживань та психологічного стресу, але й його сестри - [PERSON], яка є власником пошкодженого автомобіля. Він в момент зіткнення пережив емоційний шок, хвилювався за своє життя і здоров'я, за життя і здоров'я відповідача і його пасажирів. Зухвала поведінка відповідача безпосередньо після ДТП, коли він намагався помінятися з пасажиром місцями, коли усі його родичі намагалися вплинути на процес оформлення ДТП, змусила його, перебуваючи у стресі, активно відстоювати правду, захищати свої інтереси, не дати можливості рідним відповідача тиснути на поліцію та залякувати його. Не зважаючи на те, що ДТП сталася не з його вини, він почувався і далі продовжує почуватися страшенно винуватим перед сестрою за пошкодження її майна, оскільки шкода і далі не відшкодована в повному обсязі, що є на сьогоднішній день серйозною проблемою. Він постійно телефонував сестрі, яка також переживала за його здоров'я, за стан свого автомобіля тощо, переживши аналогічний стрес, що і він. Відтак цілу ніч на 31.10.2015р. він витратив на спілкування з поліцією та оформлення матеріалів по ДТП, хоча мав бути в цей час на роботі, перебував у сильному психоемоційному стресі, почувався страшенно змученим та нервово виснаженим. Після ДТП [PERSON]-Р.О. та його родичі продовжували нахабно ставитися до нього. Коли він вирішив передати його матері позовну заяву до відповідача, надіючись, що останній захоче врегулювати спір мирно, мати відповідача вирішила написати на нього заяву в міліцію, де вказала, що він погрожує їй фізичною розправою. Замість шукати шляхів примирення, відповідач намагається його залякати фальшивими обвинуваченнями, для спростування яких він тратить свій час та зусилля. Про дані обставини він повідомив свою сестру, яка хвилюється за нього, внаслідок чого остання знову пережила емоційний стрес. Поза тим пошкодження автомобіля також спричинило значні незручності та порушило звичайний спосіб життя як його, так і [PERSON]. Він змушений був змінити розпорядок свого часу, що стосується і роботи, і його особистого життя, почав користуватися громадським транспортом та змушений був відмовитися від певних речей, якими мав можливість користуватися завдяки автомобілю. Це ж стосується і його сестри. Крім того він і далі зазнає моральних страждань від того, що під час саме його керування зазнав механічних пошкоджень автомобіль його сестри, а відповідач поводить себе зухвало, жодного разу не телефонував до нього, щоб хоча б частково відшкодувати заподіяну шкоду. Більше того, відповідач відчужив належний йому автомобіль своїй матері, щоб уникнути відшкодування збитків за рахунок належного йому майна, що ще раз свідчить про небажання відшкодовувати заподіяну шкоду. Така ситуація постійно викликає у нього та його сестри стрес та моральні страждання, він повинен постійно ходити в суд, готуватися до засідань, консультуватися з юристом, хвилюватися за результати розгляду справи, відпрошуватися з роботи, а це забирає багато його часу та викликає масу незручностей. Заподіяну йому та сестрі моральну шкоду оцінює в 5000 грн. кожному. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не повністю погоджується із сумою спричиненої матеріальної шкоди, оскільки вважає таку завищеною, та з сумою моральної шкоди, оскільки така не доведена жодними належними доказами у справі. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2015р. в 00.10 год. [PERSON] Ж-Р.О., керуючи транспортним засобом марки "BMW", д.н.з. [NUMBER], у м. Городок на вул. Перемишльська, 9 в, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті зазначених дій вищевказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Своїми діями [PERSON]-Р.О. порушив п.10.1 ПДР, що підтверджується постановою Городоцького районного суду Львівської області від 02.12.2015р. у справі № 3/441/617/2015 (а.с.7). Автомобіль марки "Fiat", д.н.з. [NUMBER], який зазнав механічних ушкоджень внаслідок вказаної вище ДТП, належить [PERSON] згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 814441 від 03.03.2015р. (а.с.10). Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 286 від 27.11.2015р., складеного ТзОВ [PERSON] "Експертиза", яке має відповідні повноваження, що підтверджується Сертифікатом № 327/15 суб'єкта оціночної діяльності від 21.04.2015р. (а.с.69), вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [PERSON], 2012 р.в., д.р.н. ВС2149СТ, внаслідок його пошкодження у ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 16.11.2015р., в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ, становить 125881 грн. 30 коп. (а.с.14-24). 25.03.2016р. з резервного фонду МТСБ України [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у зв'язку із пошкодженням її автомобіля в розмірі 49750 грн.. Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Презумпцію відшкодування майнової шкоди, завданої особі чи майну фізичної або юридичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини особи, яка її заподіяла, визначено і у ч.5 ст.1187 ЦК України. Згідно п.9 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є одним із видів обов'язкового страхування. Як встановлено у судовому засіданні та випливає із схеми місця ДТП від 30.10.2015р. (а.с.8), [PERSON]-Р.О. не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності як власник наземного транспортного засобу. Враховуючи вищенаведений висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 286 від 27.11.2015р., який визнається судом належним та допустимим доказом, а також часткове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди за рахунок резервного фонду МТСБ України в сумі 49750 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в користь власника транспортного засобу невідшкодований залишок вказаної у висновку вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [PERSON], 2012 р.в., д.р.н. ВС2149СТ, внаслідок його пошкодження у ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, в розмірі 76131 грн. 30 коп.. При цьому суд не приймає до уваги заперечень представника відповідача в тій частині, що вартість такого ремонту у висновку є завищеною, оскільки ним не спростовано жодними належними та допустимим доказами вартості такого ремонту, не вказано, в якій саме частині і чому він не погоджується з таким висновком. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вказано у позовній заяві, додаткових письмових поясненнях від 04.04.2016р. і враховується судом, в момент зіткнення автомобілів позивач [PERSON], що знаходився за кермом автомобіля [NUMBER], пережив значний психоемоційний стрес, пов'язаний із самою подією та хвилюванням за своє здоров'я, здоров'я та безпеку імовірних пасажирів іншого транспортного засобу, після ДТП внаслідок пошкодження автомобіля, яким він користувався, був порушений його та [PERSON] звичайний спосіб життя, вони були позбавлені можливості користуватися автомобілем для вирішення своїх особистих справ, позивач [PERSON] також пережила сильний емоційний стрес в момент повідомлення братом про ДТП через хвилювання за стан його здоров'я, а також за стан її майна. Послідуюча поведінка відповідача ще більше посилила моральні страждання позивачів, оскільки відповідач не розкаявся у вчиненому, не намагався хоча б частково відшкодувати заподіяні збитки, не попросив вибачення за вчинене, а навпаки, одразу після звернення позивачів з позовом до суду відчужив належний йому автомобіль своїй матері з метою уникнути відшкодування заподіяної шкоди за рахунок належного йому майна. При визначенні розміру моральної шкоди у даному випадку суд бере до уваги характер та обсяг душевних та психічних страждань, яких зазнали позивачі, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, які будуть необхідні їм для відновлення попереднього стану. Крім того, суд бере до уваги поведінку відповідача після настання ДТП, яка виразилася у тому, що він відмовлявся добровільно відшкодувати шкоду позивачам, переконував їх у своїй безнаказаності та неспроможності змусити його до відшкодування збитків, що посилило моральні переживання позивачів. При цьому судом під час визначення розміру моральної шкоди не береться до уваги факт звернення матері відповідача до правоохоронних органів з приводу поведінки позивача [PERSON], оскільки згідно вимог чинного законодавства при визначенні розміру моральної шкоди враховується ступінь вини особи, яка заподіяла шкоду, і така відшкодовується виключно особою, яка безпосередньо її заподіяла, а відповідачем у справі є лише [PERSON]-Р.О. і позовні вимоги заявлялися позивачами виключно до нього, а не до його матері. Беручи до уваги вищенаведені обставини та

Outcome: approved