Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати правовідносини за договором поруки № 07-440/07 від 20.07.2007 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", такими, що припинилися в грудні 2011 року. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі керуючого Дніпродзержинським відділенням Дніпропетровської філії АКБ "Форум" [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0207/07/03-N, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику, а позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 22100 доларів у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитні кошти [PERSON] надавалися до 19.07.2017 року. Відповідно до п.1.2. кредитного договору за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,5% річних. 20 липня 2007 року між [PERSON] (поручителем), та Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі керуючого Дніпродзержинським відділенням Дніпропетровської філії АКБ "Форум" [PERSON] було укладено договір поруки за № 07-440/07. Відповідно до п.2.3. договору поруки кредитор зобов'язується письмово повідомляти поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань. 01.11.2011 року всупереч указаній умові між банком та боржником було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 0207/07/03-N, в якому було змінено умови договору, про що поручителя не було повідомлено. Вважає, що правовідносини за договором поруки № 07-440/07 від 20.07.2007 року припинилися 08.06.2011 року, оскільки останній платіж боржником було сплачено 08.12.2010 року, письмової вимоги про виконання зобов'язання за кредитним договором позивач від кредитора не отримувала жодного разу, кредитор мав би звернутися до поручителя протягом шести місяців від дня припинення виплат боржником, а саме, починаючи з червня 2011 року. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року позов [PERSON] до ПАТ «Банк Форум», [PERSON], про припинення правовідносин за договором поруки задоволено повністю. Визнано правовідносини за договором поруки № 07-440/07 від 20.07.2007 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Банк Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", такими, що припинилися в грудні 2011 року. Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Форум», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, відповідно до вимог п.3,4 ст.309 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановних обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Задовольняючи позов районний суд зробив висновок про те, що суду доведено належними та допустимими доказами ті обставини, що останній платіж за кредитним договором Боржником було сплачено 08.12.2010 року. Відповідач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], [PERSON] 14 вересня 2012 року, а від так, на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, правовідносини за договором поруки припинилися у звязку із непредявленням банком вимог до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Але погодитись з такими висновками суду не можливо. Цивільно-процесуальним законодавством України, а саме: ст. 179 ЦПК України, передбачено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно зясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст. 58,59 ЦПКУ), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст.ст.185,187,189,212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні. Відхилення того чи іншого доказу, перевагу одного доказу над іншим має бути мотивованим. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір № 0207/07/02-N, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 22 100 доларів США. Кредитні кошти були надані строком по «19» липня 2017 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 11,5 процентів річних. Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, в сумі не менше 185 дол. США на відкритий позичковий рахунок № 22339500010160 в Дніпропетровській філії АКБ «Форум», МФО 306878.(а.с.6-8) Відповідно до п. 3.2.2. Кредитного договору встановлено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, а також у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. Відповідно до п. 7.3. Кредитного договору передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань. 01 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 2 до Кредитного договору № 0207/07/03-N від 20 липня 2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились викласти п. 1.1. Кредитного договору у наступній редакції: Банк надає Позичальнику кредит у сумі 22100 доларів США. Для надання кредиту Банк відкриває Позичальнику рахунок № 22383501153339. За умовами Додаткового договору № 2 Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 185 доларів США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № 29096501153339 в ПАТ «Банк Форум», Код банку 322948, ідентифікаційний номер позичальника [NUMBER]. (а.с. 10) В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0207/07/03-N від 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки № 07-440/07 від 20 липня 2007 року, відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за Кредитним договором № 0207/07/03-N від 20 липня 2007 року, який було укладено між Кредитором та Боржником у повному обсязі. Поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобовязань перед Кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором (п. 2.1. договору поруки). (а.с.9) Відповідно до п. 2.3. Договору поруки Кредитор зобовязується письмово повідомити Поручителя про невиконання Боржником своїх зобовязань. Відповідно до п. 4.1. Договору поруки передбачено, що порука припиняється: з припиненням зобовязань за Кредитним договором; якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за Кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до п. 3.7. Договору поруки цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Отже, місцевий суд в судовому рішенні дійшов висновку, що правовідносини за спірним договором поруки припинились у зв'язку із непред'явленням банком вимог до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного. Відповідно до ст. З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є,зокрема, свобода договору. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки, а у разі якщо такий строк не встановлений порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не заявить вимоги до поручителя. Договір поруки №07-440/07 від 20.07.2007 року був укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» (правонаступник АКБ «Форум» і [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 0207/07/03 - N від 20.07.2007 року. Відповідно до п. 4.1 договору поруки №07-440/07, укладеного з Позивачем, порука припиняється якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя. Аналіз зазначених правових норм та пунктів договору поруки дає підстави для висновку про те, що, сторони при укладенні договору поруки прямо встановили строк припинення договору поруки а саме, якщо кредитор протягом року від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя, а не протягом шести місяців. Однак суд першої інстанції, зазначивши в судовому рішенні, що відповідно до укладеного договору поруки встановлено строк припинення поруки один рік від дня настання строку виконання зобов'язань, в мотивувальній частині рішення вважає цей строк рівним шести місяцям, оскільки вважає, що умови договору поруки не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251ІІК України. Зазначений висновок суду не вмотивований і не обґрунтований, судом не звернуто увагу на відповідні заперечення Банку, а тому висновок про припинення поруки протягом саме шести місяців є безпідставним. Також не відповідає обставинам справи висновок суду першої інстанції, що останній платіж за кредитним договором Боржником було сплачено 08.12.2010 року. Позивач зазначив в позові про те, що останній платіж було зроблено Боржником 08.12.2010 року. Однак, зазначене твердження Позивача нічим не обґрунтоване і належними доказами не підтверджене. Банк, в наданих до суду запереченнях, надав до суду детальний розрахунок суми заборгованості з зазначенням всіх нарахувань, платежів за кредитним договором, з зазначенням дати і суми внесення грошових коштів, з якого вбачається, що після 08.12.2010 року Боржником здійснювались погашення за кредитним договором в лютому, березні, травні, липні, жовтні і грудні 2011 року, а останнє погашення було проведено 08.12.2011 року (а.с.33-41, 39). Однак, суд на зазначені доводи Банку увагу не звернув, вказаним доказам оцінки не надав, та як наслідок, необґрунтовано і безпідставно визначив дату останнього платежу 08.12.2010 року замість дійсної 08.12.2011 року. Твердження представника позивача про те, що платежі за травень, липень, жовтень, а також грудень 2011 року вони не робили, та про їх існування дізнались тільки в суді, колегія суддів вважає надуманими, та такими, що жодним належним доказом суду недоведеним, відповідних клопотань з цього приводу з боку позивача та його представника заявлено не було. Таким чином, зазначений висновок суду, на якому ґрунтується ухвалене рішення - є не обґрунтованим. Окрім того, суд першої інстанції в судовому рішенні безпідставно зазначив, що правовідносини за договором поруки припинились у зв'язку із непред'явленням банком вимог до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. У в зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору ПАТ «БАНК ФОРУМ» звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0207/07/03 N від 20.07.2007 року з [PERSON] і [PERSON]. Ухвала про відкриття провадження у справі винесена судом 10.10.2012 року (а.с.42). Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 409/6227/12 від 10.10.2012 року і копія рішення суду від 21.09.2016 року були надані до суду разом з запереченням банку. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.09.2016 року у справі № 409/6227/12 стягнута заборгованість за кредитним договором № 0207/07/03 - N від 20.07.2007 року в повному обсязі солідарно з [PERSON] і [PERSON]. Строк повернення кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору встановлений до 19.07.2017 року. Письмові вимоги, щодо дострокового погашення заборгованості були направлені Боржнику і Поручителю 23.07.2012 року, копії вимог і докази їх направлення були додані до позовної заяви банку про стягнення боргу. Таким чином, ПАТ «БАНК ФОРУМ» звернувся до суду з позовом до Боржника і Поручителя в межах строку, встановленого відповідно до умов договору поруки. Рішенням суду від 21.09.2016 року позовні вимоги банку задоволені, стягнута солідарно заборгованість з Боржника і Поручителя. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року № 5 зазначено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що при вирішенні спорів про припинення поруки суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі, або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково». Верховний суд України в постанові від 21.01.2015 року в правовій позиції по справі зазначив, що пред'явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої ст. 1050 ПК України змінив строк виконання основного зобов'язання. Вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в зв'язку з порушенням виконання зобов'язань була направлена Відповідачам рекомендованим листом і копія вимоги і докази її направлення додані до позовної заяви. Таким чином, обов'язок Відповідачів виконати зобов'язання за кредитним договором достроково відповідає нормам діючого законодавства і умовам кредитного договору та в свою чергу відсутні обставин, вважати припиненим укладений договір поруки. Оскільки банк звернувся до поручителя з вимогою в строк встановлений договором поруки і нормами діючого законодавства, укладена з Позивачем порука не є припиненою, а тому висновок суду першої інстанції про припинення дії договору поруки є помилковим. Неповне зясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права призвело до ухвалення місцевим судом у справі, яка переглядається, незаконного судового рішення. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» 606,32 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved