Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 7. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різницю у віці, різні погляди на життя, характери. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]", стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27 серпня 2013 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис №7. При реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області 26 листопада 2012 року (а.с. 6). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, вони проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити їх інтересам. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з викладеним після розірвання шлюбу суд залишає за позивачем прізвище "[PERSON]" на її прохання. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved