Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати договір оренди землі № 31 від 01.01.2007року, укладений між нею та відповідачем, та повернути їй земельну ділянку площею 0,9334 га. В обґрунтування позову зазначила, що в січні 2007 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, яка належать їй та розташована на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району, строком на 49 років. Згідно умов договору відповідач зобовязався до 31 грудня кожного року вносити орендну плату в розмірі 147 грн. 15 коп. Однак, своїх зобовязань по договорам він не виконує, а навпаки ухиляється від їх виконання, внаслідок чого за період з 2013р. по 2014 р. виникла заборгованість з несплаченої орендної плати. В судовому засіданні ухвалою суду від 08.09.2015 року за клопотанням представника відповідача до участі в якості третьої особи залучено "ПОСП "ПЕРЕМОГА"с. Нова Романівка(а. с. 34). Позивачка надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка, починаючи з 2008 року використовується "ПОСП "ПЕРЕМОГА", а тому ПСП «Промінь» не сплачує орендну плату. Представник третьої особи не заперечив відносно задоволення позову та просив задовольнити його. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Це положення відбите і в ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон). Частиною 1 статті 21 Закону визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку позивачу належать земельна ділянка сільськогосподарського призначення, розташована на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, зокрема 0,9334 га /а.с.9/. 01.01.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди землі № 31 /а.с.6-7/. Згідно умов договору оренди позивач надала відповідачу в строкове платне користування свою земельну ділянку строком на 49 років для сільськогосподарського призначення. Актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 01.01.2007 року, який є невідємною частиною договору, засвідчено передачу земельної ділянки від позивача до відповідача /а.с.8/. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умов договору оренди: не сплачує орендну плату за землю та на день розгляду справи має заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону, договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Outcome: approved