Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Сливченко Ю.В. звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом в якому зазначила, що 23 жовтня 2017 року близько 11 години 30 хвилин, відповідач [PERSON] , в порушення вимог п 2.9 «б» Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані стомлення, керував технічно справним вантажним малотоннажним фургоном "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить фермерському господарству "Кегичівське", перевозячи пасажира [PERSON] та вантаж. Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом, рухаючись ним по правій смузі руху проїзної частини автодороги сполученням «Житомир - Сквира» в напрямку м.Житомира, на 47 км + 100 м вказаної автодороги поблизу с.Яроповичі, Андрушівського району, Житомирської області, відповідач [PERSON] , під час руху поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості по дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, які розділені між собою переривчастою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 Правил дорожнього руху України, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, безпричинно виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв зіткнення з передньою частиною автомобіля «ВАЗ-210994» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який, перевозячи пасажирів [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON] , рухався в зустрічному напрямку до смт.Попільня, Житомирської області, та не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди спричинено смерть водія автомобіля «ВАЗ-210994» [PERSON] і його пасажирів [PERSON] та малолітнього [PERSON] і заподіяно тяжкі тілесні ушкодження малолітньому пасажиру цього ж автомобіля [PERSON] . Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо -транспортної події та її наслідками». Крім того, в поданій позовній заяві представник позивача вказала, що наказом №686-ПЗ від 05.09.2017 виданим відповідачем ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" [PERSON] було прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів за основним місцем роботи з 06.09.2017 та на час скоєння ДТП [PERSON] виконував трудові обов`язки в інтересах ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" щодо перевезення хлібо - булочних виробів з Київської області в Житомирську область. Транспортний засіб "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ "Кегичівське", та яким на час скоєння ДТП керував [PERSON] , згідно договору оренди автомобіля від 01.01.2016 було передано в оренду відповідачу ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" без права суборенди. Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10 січня 2019 року. Вищевказаним вироком встановлено, що 26 квітня 2017 року між ФГ "Кегичівське" та ПАТ "НАСК" ОРАНТА", згідно поліса серії АК №4299929 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за участю забезпеченого транспортного засобу "ГАЗ 3302", з реєстраційним номером [NUMBER] . 21.05.2019 ПАТ НАСК "ОРАНТА" виконало свої зобов`язання, відповідно до страхового договору та здійснило відшкодування позивачу завданої йому моральної шкоди, в межах страхового відшкодування, в розмірі 12800 гривень, за заявою позивача та відшкодовано 38400 гривень матеріальної шкоди за витрати на пам`яткик. Інших виплат позивачу не здійснювалось, відповідачі по справі завдану позивачу шкоду в позасудовому порядку не выдшкодували. Внаслідок скоєної [PERSON] 23 жовтня 2017 року ДТП позивач [PERSON] втратив сина [PERSON] , невістку [PERSON] , та онука [PERSON] , а його онуку [PERSON] було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких останній отримав інвалідність та потребує постійного медичного нагляду. Внаслідок вищевказаних подій позивач зазнав душевних страждань, переніс стрес, змінив звичний спосіб життя, та отримав непоправну психологічну травму. На думку позивача, ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" та ФГ "Кегичівське" мають нести відповідальність за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП в порядку ст.1187 ЦК України, а ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" має нести відповідальність за працівника [PERSON] , який виконував виробничі завдання, не маючи часу на відновлення та відпочинок згідно ст.1172 ЦК України. Також в поданій позовній заяві представник позивача зазначила, що позивачем були понесені матеріальні витрати на виготовлення пам`ятника [PERSON] в розмірі 50200 гривень 86 копійок, при цьому, ПАТ НАСК "ОРАНТА" частково було відшкодовано вказані вище витрати, а саме в розмірі 38400 гривень 00 копійок, тому на думку представника позивача відповідачі мають сплатити позивачу різницю в розмірі 11800 гривень 86 копійок. Враховуючи вищезазначене, представник позивача, просить суд, стягнути на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 11800 гривень 86 копійок наступним чином: з [PERSON] 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 21 копійку; з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 21 копійку; з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 21 копійку; з Фермерського господарства "Кегичівське" 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 21 копійку; Стягнути на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1500000 гривень наступним чином: з [PERSON] 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень; з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень; з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень; з Фермерського господарства "Кегичівське" 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень. 08 серпня 2019 року на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області від представника відповідача ФГ "Кегичівське" надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Фермерського господарства "Кегичівське". В поданому відзиві представник відповідача вказав, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та незаконними, оскільки автомобіль ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] під час скоєння ДТП перебував у володінні та розпорядження ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС", відповідно до договору оренди від 01.01.2016, яке і здійснювало його експлуатацію, крім того зазначив, що [PERSON] ніколи не працював у ФГ "Кегичівське" (а.с.92-95). 13 серпня 2019 року на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області від представника відповідача ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" надійшов відзив на цивільний позов в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" шкоди повністю, оскільки ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" є неналежним відповідачем по справі та стягнути її з винної особи", а саме водія [PERSON] та орендаря авто ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС". В поданому відзиві представник відповідача вказав, що ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки відповідно до договору оренди від 01.01.2016 фермерське господарство "Кегичівське" яке є власником автомобіля ГАЗ 3302 реєстраційний номер [NUMBER] , передало зазначений автомобіль в оренду ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС". При цьому, [PERSON] на підставі договору №б/н про надання послуг підприємству виконував доручені "ТОВ ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" виробничі завдання. Посилання представника позивача в позовній заяві на п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 на думку представника відповідача суперечить вимогам ч.1 ст.1167 ЦК України, та не підлягає застосуванню при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди (а.с.114-117). 08 жовтня 2019 року від представника позивача адвоката Сливченко Ю.В. на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача ФГ "Кегичівське" в якому остання зазначила, що не дивлячись на підписання договору оренди автомобіля від 01.01.2016 (який підписано у неробочий, вихідний день), згідно положень якого Фермерське господарство "Кегичівське", яке є власником автомобіля ГАЗ 3302, реєстраційний номер [NUMBER] , передало його в оренду відповідачу ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" до 31.12.2017, ФГ "Кегичівське" не перестало бути власником вищевказаного автомобіля і посилання на це у відзиві на її думку є помилковими (а.с.140-144). 08 жовтня 2019 року від представника позивача адвоката Сливченко Ю.В. на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" в якому остання зазначила, що відповідно до наказу №686-ПЗ від 05.09.2017 виданого ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" [PERSON] було прийнято на роботу водієм автотехнічних транспортних засобів за основним місцем роботи з 06.09.2017. Згідно п.3.3 договору б/н про надання послуг з надання працівників від 31 грудня 2016 року укладеного між ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" та ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС", саме ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" бере на себе зобов`язання створювати безпечні умови праці для надання працівників. При цьому, відповідно до вироку Андрушівського районного суду Житомирської області вбачається, що під час скоєння ДТП 23 жовтня 2017 року [PERSON] , керуючи технічно справним вантажним малотоннажним фургоном "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить фермерському господарству "Кегичівське", перевозячи пасажира [PERSON] та вантаж (хліб) перебував у стані стомлення, та не мав можливості відпочивати між рейсами, що на думку представника позивача доводить вину саме ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ", яка полягає у відсутності створення безпечних умов праці для свої робітників та обов`язок нести відповідальність разом із своїми працівником (а.с.150 -153). 06 листопада 2019 року від представника відповідача ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" шкоди повністю. В поданих запереченнях представник відповідача вказав, що вироком Андрушівського районного суду Житомирської області у справі №272/1322/17, який набрав законної сили 10.01.2019 було відмовлено у задоволенні цивільного позову до ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" за тих самих обставин на які посилається представник позивача в позовній заяві (а.с.172). 12 листопада 2019 року від представника відповідача ФГ "Кегичівське" адвоката Щеглова Д.С. на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Фермерського господарства "Кегичівське" повністю. В поданих запереченнях адвокат Щеглов Д.С. вказав, що [PERSON] скоїв ДТП під час виконання доручення ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" та перебував із зазначеною юридичною особою у трудових відносинах, і в даному випадку до спірних правовідносин має бути застосована спеціальна норма, яка має пріоритет над загальною нормою. Крім того, в поданих запереченнях вказано, що автомобіль ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER] під час скоєння ДТП перебував у володінні та розпорядженні ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС", відповідно до договору оренди б/н від 01.01.2016, яке і здійснювало його експлуатацію, тому ФГ "Кегичівське" є неналежним відповідачем у цій справі (а.с.192-193). Представник позивача [PERSON] адвокат Сливченко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, позов просила задовольнити. Представник відповідача ФГ "Кегичівське" адвокат Щеглов Д.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову в частині позовних вимог безпосередньо до Фермерського господарства "Кегичівське". Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Представник відповідача ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив в якому позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову в частині позовних вимог до ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ". Представник відповідача ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 23 жовтня 2017 року близько 11 години 30 хвилин, [PERSON] , в порушення вимог п 2.9 «б» Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані стомлення, керував технічно справним вантажним малотоннажним фургоном "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , перевозячи пасажира [PERSON] та вантаж (хліб). Керуючи у вказаний день та час зазначеним вище транспортним засобом, рухаючись ним по правій смузі руху проїзної частини автодороги сполученням «Житомир - Сквира» в напрямку м.Житомира, на 47 км + 100 м вказаної автодороги поблизу с.Яроповичі, Андрушівського району, Житомирської області, [PERSON] під час руху поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній асфальтованій ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості по дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, які розділені між собою переривчастою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.5 Правил дорожнього руху України, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, безпричинно виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв зіткнення з передньою частиною автомобіля «ВАЗ-210994» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який, перевозячи пасажирів [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON] , рухався в зустрічному напрямку до смт.Попільня, Житомирської області, та не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів. Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди спричинено смерть водія автомобіля «ВАЗ-210994» [PERSON] і його пасажирів [PERSON] та малолітнього [PERSON] а також заподіяно тяжкі тілесні ушкодження малолітньому пасажиру цього ж автомобіля [PERSON] (а.с.26-27). Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року по справі №272/1322/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 3 роки; Стягнуто з Національної Акціонерної Страхової компанії "ОРАНТА" на користь [PERSON] страхове відшкодування на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 282742 грн. 31 коп.; Стягнуто з ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 600000 грн. 00 коп.; В задоволенні цивільного позову [PERSON] до ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено; В задоволенні цивільного позову [PERSON] до ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10130 за організацію та проведення поминальних обідів [PERSON] та [PERSON] - відмовлено (а.с.26-35). При цьому, раніше ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області по справі №272/1322/17 від 15 травня 2018 року на підставі поданих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заяв були залишені без розгляду: позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Персонал Преміум", Фермерського господарства "Кегичівське", [PERSON] , ТОВ "Персонал Плюс" про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000000 грн.; позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Персонал Преміум", Фермерського господарства "Кегичівське", [PERSON] , ТОВ "Персонал Плюс", ПАТ НАСК "ОРАНТА" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 45428 грн. моральної шкоди у розмірі 4038400 грн.; позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Персонал Преміум", Фермерського господарства "Кегичівське", [PERSON] , ТОВ "Персонал Плюс" про стягнення моральної шкоди у розмірі 4000000 грн.; позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Персонал Преміум", Фермерського господарства "Кегичівське", [PERSON] , ТОВ "Персонал Плюс", ПАТ НАСК "ОРАНТА" про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4038400 грн. (а.с.44-45). Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 січня 2019 року по справі №272/1322/17 апеляційні скарги обвинуваченого [PERSON] та діючого в його інтересах захисника Грішина Є.О. - залишено без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року відносно [PERSON] - без змін (а.с.38-43). Вищевказаним вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року відхилено доводи обвинуваченого [PERSON] відносно того, що перед виїздом в рейс він перебував у хворобливому стані та виїхав у рейс всупереч своїй волі внаслідок вказівки адміністрації підприємства, оскільки вказані доводи спростовані журналом медичних оглядів, згідно якого 20.10.2017 о 22 год. 10 хв. [PERSON] оглядався лікарем та ніяких порушень його стану здоров`я, які б перешкоджали йому у виконанні обов`язків водія виявлено не було, скарг на стан здоров`я з боку [PERSON] також не надходило (а.с.29). Крім того, в ході розгляду справи судом також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , за участі якого 23 жовтня 2017 року сталася ДТП є Фермерське господарство "Кегичівське" (а.с.53). 26 квітня 2017 року між Фермерським господарством "Кегичівське" та ПАТ "НАСК "ОРАНТА", згідно поліса серії АК №4299929 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до положень якого страховик бере на себе зобов`язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом "ГАЗ 3302", реєстраційний номер [NUMBER] , при цьому ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на підставі вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року та поданої позивачем заяви відшкодувало завдану за участі застрахованого автомобіля матеріальну та моральну шкоду в межах суми страхового відшкодування (а.с.26-37, 61-66). 01 січня 2016 року між Фермерським господарством "Кегичівське" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" був укладений договір оренди автомобіля відповідно до положень якого Фермерське господарство "Кегичівське" передало належний йому транспортний засіб, а саме автомобіль "ГАЗ - 3302", реєстраційний номер [NUMBER] в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" строком з 01.01.2016 по 31.12.2017 для перевезення товарно-матеріальних цінностей без права суборенди (а.с.53). Згідно повідомлення в.о.директора ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" С.Г.Сокової від 03.04.2018 №9 вбачається, що станом на 23.10.2017 автомобіль ГАЗ, державний номер [NUMBER] знаходився у користуванні та розпорядженні ТОВ "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" (а.с.52). Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.08.2018 встановлено, що згідно наказу №686-ПЗ від 05.09.2017 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" [PERSON] був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів за основним місцем роботи з 06.09.2017 (а.с.33). Згідно копії договору №б/н від 31 грудня 2016 року про надання послуг з надання працівників вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" надало в розпорядження Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" своїх працівників необхідної кваліфікації (а.с.59-60). Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.08.2018 також встановлено, що [PERSON] на момент скоєння ДТП на підставі шляхового листа №131730 від 23 жовтня 2017 року та товарно - транспортної накладної серії КПР №000363414 від 23 жовтня 2017 року виконував трудові обов`язки з перевезення хлібо -булочних виробів з Київської області в Житомирську область (а.с.33). Позивач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.23). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.21). Згідно копії довідки про причину смерті №2532 від 24.10.2017 вбачається, що [PERSON] помер внаслідок перелому кісток тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (а.с.22). Згідно довідки виданої приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Юрієм Георгійовичем від 03.04.2019 №406/02-14 вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Відповідно до копії накладної №53 від 22.12.2017 та копії квитанції на переказ готівки вбачається, що [PERSON] було сплачено ФОП " [PERSON] " грошові кошти в розмірі 45200,86 грн. за деталі пам`ятника та художнє оформлення (а.с.47-48). Відповідно до копії накладної та копії квитанції АТ КБ "ПриватБанку" від 01.07.2019 вбачається, що [PERSON] було сплачено ФОП " [PERSON] " грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. за додаткові деталі для пам`ятника [PERSON] (а.с.49-51). Крім того, згідно повідомлення ПАТ НАСК "ОРАНТА" від 16 липня 2019 року №09-02-16/6961 вбачається, що 21.05.2019 відповідно до поданої [PERSON] заяви про страхове відшкодування, страховиком було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 51200,00 грн, з яких: 12800,00 грн - моральна шкода, та 38400,00 грн. - витрати на спорудження надгробного пам`ятника (а.с.68). Згідно копій довідок виданих Попільнянською лікарською амбулаторією загальної практики - сімейної медицини та Комунальним некомерційним підприємством "Попільнянський центр первинної медико - санітарної допомоги" Попільнянської селищної ради вбачається, що стан здоров`я [PERSON] в зв`язку з трагічною смертю сина та членів його родини значно погіршився і йому необхідний постійний прийом ліків (а.с.163). Згідно копії пенсійного посвідчення №2132518256 вбачається, що позивач [PERSON] є пенсіонером (а.с.20). Згідно повідомлення ПАТ НАСК "ОРАНТА" від 16 липня 2019 року №09-02-16/6961 вбачається, що 21.05.2019 на підставі поданої [PERSON] заяви про страхове відшкодування, страховиком ПАТ НАСК "ОРАНТА" було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 51200,00 грн, з яких: 12800,00 грн. - моральна шкода, та 38400,00 грн. - витрати на спорудження надгробного пам`ятника (а.с.68). Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно положень ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років; 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 № 6-933цс16, згідно норми ст.1172 ЦК України, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, i шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Пунктами 3, 5, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Таким чином, умовами виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди є: шкода; протиправність поведінки завдавача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та її результатом - шкодою; вина завдавача шкоди. При відсутності хоча б однієї із вказаних умов, зобов`язання з відшкодування шкоди не виникає. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач по справі [PERSON] має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. При цьому, крім особи з вини якої безпосередньо сталася дорожньо - транспортна пригода в результаті якої помер син позивача і члени його сім`ї, а також було завдано тілесні ушкодження онуку позивача - [PERSON] , завдану позивачу шкоду у відповідності до вимог ст.1187 ЦК України має відшкодувати також Фермерське господарство "Кегичівське", оскільки саме вказане господарство є власником транспортного засобу ГАЗ - 3302, реєстраційний номер [NUMBER] , за участі якого 23 жовтня 2017 року під керуванням [PERSON] сталася дорожньо - транспортна пригода. При цьому, передавши згідно договору оренди від 01.01.2016 зазначений вище автомобіль в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС", Фермерське господарство "Кегичівське" не перестало бути власником даного транспортного засобу та не може вважатись таким, що не несе відповідальності за джерело підвищеної небезпеки. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПЛЮС" на думку суду також зобов`язане відшкодувати [PERSON] завдану йому матеріальну та моральну шкоду в порядку ст.1187 ЦК України, оскільки автомобіль яким керував [PERSON] на момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди, а саме станом на 23 жовтня 2017 року, знаходився у користуванні даного товариства. Щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ" суд дійшов висновку, що у відповідності до положень ст.1172 ЦК України дане товариство також зобов`язане відшкодувати позивачу завдану шкоду, оскільки згідно наказу №686-ПЗ з 06.09.2017 [PERSON] був прийнятий на роботу Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРСОНАЛ ПРЕМІУМ", та 23 жовтня 2017 року керував транспортним засобом виконуючи свої безпосередні трудові обов`язки по перевезенню продукції. Таким чином, позовна вимога в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем [PERSON] було понесено витрати на виготовлення та оформлення пам`ятника померлому сину [PERSON] в загальному розмірі 50200,86 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, з яких 38400,00 грн. було відшкодовано ПАТ НАСК "ОРНАТА", тому відшкодуванню з відповідачів підлягає стягненню невідшкодована різниця в загальному розмірі 11800 гривень 86 копійок, при цьому з кожного з чотирьох відповідачів по справі стягненню підлягає по 2950 гривень 21 копійка. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди в загальному розмірі 1500000 гривень, з яких стягненню з кожного з чотирьох відповідачів підлягають кошти в розмірі по 375000 гривень, з урахуванням того, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди від 23 жовтня 2017 року позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у втраті нею сина, невістки, та онука, у погіршені стану здоров`я іншого онука, який після дорожньо - транспортної пригоди став інвалідом, що безумовно призвело до погіршення стану здоров`я позивача, необхідності постійного лікування, та завдало йому непоправної психологічної травми, виходячи зі ступеня та характеру завданих позивачеві моральних страждань, з додержанням принципів поміркованості, розумності та справедливості суд вважає, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в загальному розмірі 1200000 гривень, з яких стягненню з кожного з чотирьох відповідачыв підлягають кошти в розмірі по 300000 гривень. Враховуючи те, що у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди позивач була звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди в загальному розмірі 768,40 грн., з яких з кожного відповідача стягненню підлягає по 192,10 грн., а також за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в загальному розмірі 18000,00 грн., з яких стягненню з кожного відповідача підлягає по 4500,00 грн.

Outcome: partial