Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 14 лютого 2012 року відповідно до рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області було розірвано. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Зазначає, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання сина не надає. У зв'язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 27 вересня 2006 року, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2006 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 012689 виданого Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 12 вересня 2006 року. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "Іващук" (а.с.7). Відповідно до рішення Вільшанського райсуду Кіровоградської області від 14 лютого 2012 року та ухвали Вільшанського районного суду Кіровоградської області про виправлення описок від 25 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з "Іващук" на "Кравецька" (а.с. 5-6). 24 листопада 2015 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 091992 виданого виконавчим комітетом Сухоташлицької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 24 листопада 2015 року та змінила прізвище з "Кравецької" на "Кравецька-Миколюк". Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №030197, виданого Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 18 жовтня 2006 року (а.с. 4). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 28 листопада 2016 року, син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою в с. Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з довідкою, виданою ПСП ім. Шевченка за №175 від 23 листопада 2016 року, [PERSON] працював водієм з травня 2016 року по жовтень 2016 року. Відповідно до довідки Вільшанського районного центру зайнятості № 707 від 28.11.2016 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітний у Вільшанському РЦЗ з 02 листопада 2016 року. Згідно зі ст. 141 СК України, мати,\~ батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має змогу утримувати власну дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved