Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У вересні 2014 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 22255,03 грн. Позов обґрунтований наступним. На підставі договору від 30 квітня 2013 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зобов'язавшись повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленими договором. Відповідач зобов'язання за договором не виконав і станом на 31 липня 2014 р. має заборгованість в сумі 22255,03 грн., яка включає заборгованість по кредиту в сумі 15746,88 грн., заборгованість по процентах в сумі 4631,12 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 341,08 грн. Окрім того відповідно до Умов та правил надання банківських послуг за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник зобов'язаний сплатити штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, що становить 1035,00 грн. Представник позивача Сап`ян Р.О. подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 46) Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, проте в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 30 квітня 2013 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір про видачу кредитної картки з встановленим кредитним лімітом в сумі 13000 грн. під 30% річних (2,5% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6). Сторони договору погодили, що заява [PERSON] разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Отже за юридичною природою укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] договір має ознаки договору приєднання, тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» [PERSON] зобов'язався щомісяця, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, сплачувати платіж в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Умовами кредитування передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості клієнт сплачує пеню в розмірі базової процентної ставки (30% річних) за кожний кожен день прострочення та 1% від суми заборгованості щомісячно, а за порушення строків платежів більше, ніж на 120 днів, - штрафи в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно приписів ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав платіжну картку з встановленим договором кредитним лімітом та здійснював їх обслуговування. Натомість позичальник [PERSON], отримавши кредит в межах кредитного ліміту, умови договору щодо щомісячного погашення заборгованості порушив. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною картою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або в установлені банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором. Умова договору про дострокове повернення кредиту узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Станом на 5 червня 2014 р. заборгованість позичальника [PERSON] складає 22255,03 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 15746,88 грн., заборгованість по процентах в сумі 4631,12 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 341,08 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 1035,00 грн. (а.с. 4-5). З урахуванням положень ст. 629 ЦК України про обов'язковість договору для виконання сторонами, та ст. 526 цього Кодексу, відповідно до якої зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в судовому порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved