Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [INFO] помер його рідний дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок загальною площею 3,04 га, розташованих на території Сарновицької сільської ради Коростенського району, Житомирської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 1822385000:05:000:0161 та 1822385000:05:000:0101, які належали спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №849403, виданого 10.05.2006 року. Після смерті діда, на підставі його заяви про прийняття спадщини, по праву наданому рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2012 року у справі№2-2095/11, 03.10.2012 року Коростенською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №196/2012. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, тож він є єдиним спадкоємцем у відповідності до складеного заповіту, який був посвідчений секретарем Сарновицької сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області 09.04.2005 року, зареєстрований в реєстрі за №4, яким заповіщено йому все майно спадкодавця. Звернувшись до Коростенської районної державної нотаріальної контори отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що виявлено розбіжності в правовстановлюючому документі на нерухоме майно, а саме у вищевказаному Державному акті, де прізвище спадкодавця вказано [PERSON] , а в свідоцтві про смерть [PERSON] . З приводу усунення цієї розбіжності він звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз де експертним висновком №056/1365-а від 27.12.2019 року підтверджено, що розбіжності в записах прізвища " [PERSON] " та " [PERSON] " виникли внаслідок відхилення від чинних норм правопису під впливом особливостей усного мовлення. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.2020 року він успадкував земельну частку (пай) після смерті діда [PERSON] , що була останнім успадкована після смерті дружини [PERSON] . Рішенням суду просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №849403 виданий 10.05.2006 року . Одночасно просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок загальною площею 3,04 га, в межах згідно з планом, розташованих на території Сарновицької сільської ради Коростенського району, Житомирської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 1822385000:05:000:0161 площею 0,56га та 1822385000:05:000:0101 площею 2,48 га, які належали [PERSON] , померлому [INFO] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №849403 виданого 10.05.2006 року. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] в с.Сарновичі Коростенського району, Житомирської області у віці 88 років помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 07.08.2008 року. 09.04.2005 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Сарновицької сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області Толочком В.В., зареєстрований в реєстрі за №4. За змістом заповіту [PERSON] вказав спадкоємцем всього належного майна онука [PERSON] . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №584/16/02-14 від 10.06.2020 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви про прийняття спадщини рідного онука [PERSON] , по праву наданому рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2012 року у справі №2-2095/11, 03.10.2012 року заведено спадкову справу №196/2016, та 08.02.2020 за реєстровим номером №108 на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Листом №171/02-14 від 08.02.2020 року нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки загальною площею 3, 04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сарновицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, оскільки у правовстановлюючому документі на вказане нерухоме майно, а саме Державному акті , прізвище спадкодавця вказано " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть прізвище вказано " [PERSON] ", у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду. З матеріалів справи слідує, що в правовстановлюючому документі на право власності на земельні ділянки та в свідоцтві про смерть спадкодавця існує розбіжність в написанні прізвища спадкодавця. Інші дані, тобто ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання повністю співпадають. З експертного висновку №056/1365-а від 27.12.2019 року, наявного в справі слідує, що зазначення прізвища [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Розбіжності в документальних записах прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від чинних норм правопису під впливом особливостей усного мовлення, притаманного діалектному ареалові, де було зроблено ці записи, та при міжмовних перетвореннях прізвища. Пунктом 6 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видано на ім`я [PERSON] , факт належності Державного акту серії ЯБ №849403 про право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] ніким не заперечується, тому є всі підстави для задоволення позову в частині встановлення належності останньому вказаного правовстановлюючого документа, що має для позивача юридичне значення. Що стосується позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки, загальною площею 3, 04 га, що розташовані на території Сарновицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Оскільки докази того, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в органах нотаріату на зазначене в позовній заяві нерухоме майно за наявності встановленого факту належності правовстановлюючого документа позивач позбавлений можливості в матеріалах справи відсутні, тому підстав для задоволення позову в цій частині не має. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial