Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 534 656 грн. 72 коп. за кредитним договором № Ск-195-000539/7-2008 від 24.07.2008 року, а також судовий збір. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 24.07.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" (на сьогодні згідно з Постановою КМУ № 580 від 10.06.2009 року - ПАТ "Родовід Банк", далі ПАТ "Родовід Банк", Банк) та відповідачем [PERSON] (далі Відповідач, Позичальник) був укладений кредитний договір № Ск-195-000539/7-2008. Згідно з умовами кредитного договору Банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 13 090 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7% строком до 24.07.2010 року. Позичальник взятих на себе зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів належним чином згідно з умовами договору не виконував, а тому станом на 18.07.2013 року має заборгованість на загальну суму - 534 656 грн. 72 коп., що включає суму простроченої заборгованості за кредитом, процентами, плати за кредит, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, процентам, плати за кредит, суму трьох процентів річних від суми прострочених кредиту, процентів та плати по кредиту. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду боржником добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заперечень, пояснень чи заяв про розгляд справи без його участі до суду не недсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 24.07.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" (на сьогодні згідно з Постановою КМУ № 580 від 10.06.2009 року - ПАТ "Родовід Банк", далі ПАТ "Родовід Банк", Банк) та Держателем [PERSON] (далі Держатель, Відповідач, Позичальник) був укладений кредитний договір № Ск-195-000539/7-2008 (далі Договір). Відповідно до умов Договору Банк відкрив Держателю [PERSON] основний картковий рахунок в гривнях та Додатковий картковий рахунок в доларах США (п. 1.1.1), емітував та надав Держателю платіжну картку (п. 1.1.2) та надав споживчий кредит у розмірі 14 836 грн. 24 грн. строком дії до 24.07.2010 року зі сплатою 7% річних (п. 1.1.5). Держатель взяв на себе обов'язок повністю погасити споживчий кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та плату за обслуговування споживчого кредиту у строки та на умовах цього Договору. У день надання споживчого кредиту банк перерахував на основний картковий рахунок 13 600 грн., утримавши 1 236 грн. 24 коп. за перевірку документів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. П. п. 2.4, 2.5 Договору передбачено, що нарахування відсотків на залишок коштів за картковим рахунком починається від дня, наступного за днем надходження коштів на картковий рахунок, і закінчується в той день, який передує дню списання коштів з карткового рахунку. Банк зараховує суму процентів на картковий рахунок Держателя у день, який передує останньому робочому дню кожного місяця. Сторони встановили, що Банк починає нараховувати проценти за користування споживчим кредитом та/або кредитною лінією, картковим рахунком, овердрафтом за картковим рахунком з дня виникнення заборгованості на фактичний залишок заборгованості. Проценти нараховуються щомісячно, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення заборгованості, але не пізніше 24.07.2010 року. Згідно з п. 2.14 Договору щомісячна плата за обслуговування споживчого кредиту становить 2,65 % від суми наданого споживчого кредиту та нараховується Банком в останній робочий день місяця, а також 24.07.2010 року та в день повного погашення споживчого кредиту, але не пізніше 24.07.2010 рок,у та сплачується щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, а також 24.07.2010 року, або в день повного дострокового погашення споживчого кредиту. Відповідно до п. 4.1.8 Договору Держатель взяв на себе обов'язок щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані Банком проценти за користування овердрафтом у строк включно до 15 числа місяця, наступного за звітним. У випадку непогашення такої заборгованості у встановлений термін, вона вважається простроченою. Відповідно до п. 4.1.9 Договору Держатель взяв на себе обов'язок щомісяця погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з Графіком, що є Додатком № 1 до Договору, а також остаточно погасити заборгованість до 24.07.2010 року. У випадку непогашення такої заборгованості у встановлений термін, вона вважається простроченою. Також, Держатель взяв на себе обов'язок (п. 4.1.11 Договору) у порядку та на умовах Договору сплачувати Банку суми усіх операцій, здійснених з використанням платіжної карти, нарахованих процентів на користь Банку, плати Банку, суму отриманих коштів за споживчим кредитом та/або кредитною лінією, картковим рахунком, курсових різниць, інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв'язку з використанням платіжної карти Держателя (його довірених осіб); суми збитків Банку та витрат, понесених ним в результаті використання платіжної карти у порушення умов цього Договору. Згідно з п. 4.1.23 Договору за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений Тарифами. За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором, а саме щодо сплати щомісячних платежів згідно з Графіком, належним чином не виконала. Станом на 18.07.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 534 656 грн. 72 коп., яка складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 13 032 грн. 60 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом; - 1 646 грн. 79 коп. - сума простроченої заборгованості за процентами; - 8 449 грн. 21 коп. - сума простроченої заборгованості плати за кредитом; - 508 915 грн. 50 коп. - загальна сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кердитної заборгованості, що включає: а) 288 034 грн. 39 коп. - сума пені від суми простроченої основної заборгованості; б) 36 259 грн. 97 коп. - сума пені від суми прострочених відсотків; в) 184 621 грн. 54 коп. - сума пені від суми простроченої заборгованості плати за кредитом; - 2 612 грн. 22 коп. - загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості, що включає: а) 1 479 грн. 62 коп. - три проценти річних від суми простроченої основної заборгованості; б) 186 грн. 27 коп. - три проценти річних від суми прострочених відсотків; в) 946 грн. 33 коп. - три проценти річних від суми простроченої заборгованості плати за кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до вимог ст. ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. П. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З кредитного договору не вбачається встановлення іншого розміру процентів від простроченої суми, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору три відсотки річних нараховані на: суму основної простроченої заборгованості за кредитом і складають 1 479 грн. 62 коп., суму прострочених процентів і складають 186 грн. 27 коп., суму простроченої плати за кредитом і складають 946 грн. 33 коп. Однак, суд не може погодится з нарахуванням трьох відсотків річних на суму простроченої плати за кредитом (946 грн. 33 коп), оскільки вважає, що відсотки річні за ч. 2 ст. 625 ЦК України можуть бути нараховані лише на суму основного грошового зобов'язання (прострочену заборгованість за кредитом та прострочені відсотки). Таким чином, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Суд виходить з наступного, що відсотки річні за ч. 2 ст. 625 ЦК України є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Відсотки за користування чужими грошовим коштами мають іншу правову природу, та встановлюються за домовленістю сторін у договорі. А неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Також, суд звертає увагу на те, що розмір пені, нарахованої у зв'язку з порушенням відповідачем своїх кредитних зобов'язань в розмірі 508 915 грн. 90 коп., значно перевищує розмір спричинених позивачу збитків, які складаються із суми простроченої заборгованості за кредитом - 13 032 грн. 60 коп. процентів - 1 646 грн. 79 коп. та плати за кредит - 8 449 грн. 21 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що суму пені необхідно зменшити до суми спричинених позивачу збитків, що 13 032 грн. 60 коп. + 1 646 грн. 79 коп. + 8 449 грн. 21 коп. =23 128 грн. 60 коп. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial