Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2008 року у Василівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , який проживає з відповідачем. Спільне життя з дружиною не склалося через відсутність любові, взаєморозуміння і довіри. З січня 2019 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю та просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 09 серпня 2008 року Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №9); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 09 серпня 2008 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.3). Сторони у справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 07 вересня 2011 року за актовим записом №127. З січня 2019 року шлюбні відносини між подружжям припинені за втрати любові, взаємоповаги та довіри; сторони припинили спільне проживання; дитина проживає з відповідачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України відповідач має право надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved