Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

У серпні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розподіл особистих рахунків. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що позивачам [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру позивачі з відповідачем набули відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1994, договору дарування від 14.12.2007, свідоцтва про право на спадщину за законом, частки між співвласниками розділені наступним чином: [PERSON] належить 2/4 частини квартири, [PERSON] - ? частина та відповідачу [PERSON] ? частина зазначеної квартири. Вищезазначена квартира має загальну площу 84,4 кв.м., з них житлова площа 55,4 кв.м. Згідно технічного паспорту виданого КП «ДМБТІ» від 27.08.2008 квартира [ADDRESS] складається з коридору №1, комори №2, туалету №3, ванної кімнати №4, кухні №5, житлової кімнати №6 площею 24,0 кв.м., житлової кімнати №7 площею 12,5 кв.м., житлової кімнати №8 площею 18,9 кв.м., балкону (І). З моменту набуття права власності на квартиру у сторін почали виникати спори щодо користування квартирою. Позивач [PERSON], разом з дочкою користується окремо розташованою кімнатою №8, загальною площею 18,9 кв.м. Позивач [PERSON] займає кімнату №6 площею 24,0 кв.м., а відповідач займає суміжно з кімнатою №6 кімнату № 7 площею 12,5 кв.м. Як вбачається з плану квартири, відповідач, для того щоб потрапити до своєї кімнати, повинен перейти через кімнату позивача [PERSON] Між сторонами склалися неприязні стосунки, у зв'язку з тим, що відповідач веде аморальний спосіб життя, постійно приводить до своєї кімнати великі компанії людей, що зловживають спиртними напоями, гучно вмикають музику, курять у кімнаті, а тому дим потрапляє до кімнати позивача [PERSON] Також у кімнаті відповідача часто виникають сварки. Позивач [PERSON] людина похилого віку, часто хворіє та потребує спокою. Позивачі неодноразово зверталися до відповідача з пропозицією вирішення порядку користування майном, а також з пропозицією здійснити продаж спірної квартири, з метою придбання окремого житла, але відповідач відхиляє всі пропозиції позивачів, у добровільному порядку вирішити спір не бажає. Позивачі пропонують відповідачу вселитись у житлову кімнату №8 площею 18,9 кв.м., що розташована окремо від інших кімнат, а позивачам виділити у користування суміжні кімнати №6 площею 24,0 кв.м. та кімнату №7 площею 12,5 кв.м. у зв'язку з тим, що внаслідок такого розподілу кімнат у позивачів буде технічна можливість встановити двері та забезпечити собі нормальні умови для проживання, всі інші приміщення залишити у спільному користуванні. Крім того, всі договори по утриманню вказаної квартири та оплата комунальних послуг укладені з позивачем [PERSON] та на його ім'я відкриті всі особові рахунки. Однак [PERSON] є людиною похилого віку, пенсіонером та не може самостійно утримувати всю квартиру. Враховуючи те, що між сторонами виникли неприязні стосунки, а відповідач ніколи не сплачував за комунальні послуги позивачі просять розділити особові рахунки по оплату комунальних послуг. Таким чином на підставі зазначеного позивачі просять встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 55,4 кв.м. та загальною площею 84,4 кв.м., виділивши [PERSON] житлову кімнату площею 24,0 кв.м., позивачу [PERSON] житлову кімнату площею 12,5 кв.м., відповідачу [PERSON] - житлову кімнату площею 18,9 кв.м. Коридор, комору, ванну кімнату, туалет, кухню - залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити [PERSON], [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS]; розділити особові рахунки по оплаті витрат за комунальні послуги. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], надали пояснення аналогічні викладеним у позові, на задоволення позову наполягали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що ? частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2009 року, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, інша ? частина зазначеної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1994, виданого Бюро приватизації Дніпропетровського стрілочного заводу згідно з розпорядженням №176. [PERSON] належить ? частина квартири на підставі договору дарування від 14.12.2007 посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1994, виданого Бюро приватизації Дніпропетровського стрілочного заводу згідно з розпорядженням №176 належить ? частина квартири [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту від 27.08.2008 спірна квартира розташована на 3-му поверсі, має загальну площу 83,5 кв.м., складається з 3-х кімнат, житловою площею - 55,4 кв.м. у тому числі: коридору №1, комора №2, туалету №3, ванної кімнати №4, кухні №5, житлової кімнати №6 площею 24,0 кв.м., житлової кімнати №7 площею 12,5 кв.м., житлової кімнати №8 площею 18,9 кв.м., балкону (І). За час проживання у спірній квартирі між сторонами склався наступний порядок користування квартирою: [PERSON] займай кімнату площею 24,0 кв.м.; [PERSON] - кімнату 18,9 кв.м., а відповідач [PERSON] займає кімнату 12,5 кв.м., що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] кімната 24,0 кв.м. та кімната 12,5 кв.м. є суміжними кімнатами. У ч. 1 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч.1,2,3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як роз'яснив в п.14 Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Судом також встановлено, що між сторонами виникли неприязненні стосунку. Враховуючи думку сторін по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме слід встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 55,4 кв.м. та загальною площею 84,4 кв.м., виділивши [PERSON] житлову кімнату площею 24 кв.м., позивачу [PERSON] житлову кімнату площею 12,5 кв.м., відповідачу [PERSON] - житлову кімнату площею 18,9 кв.м. Коридор, комору, ванну кімнату, туалет, кухню - залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради відкрити окремі особові рахунки [PERSON] на житлові кімнати площею 24 кв.м. та 12,5 кв.м., відповідачу [PERSON] на житлову кімнату площею 18,9 кв.м. Щодо позовних вимог позивачів з приводу зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачами не надано доказів яким чином [PERSON] перешкоджає їм у користуванні квартирою [ADDRESS], тоді як згідно з положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачами не заявлялася.

Outcome: partial