Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період її навчання, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що відповідач за даним позовом є її батьком. На даний час вона навчається у Павлоградському технікумі Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на третьому курсі на денній формі навчання. У зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги, однак, батько ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати зазначену допомогу. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засіданні не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На час розгляду справи [PERSON], [INFO], навчається у Павлоградському технікумі Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет" на третьому курсі на денній формі навчання, відповідно до довідки учбового закладу термін закінчення навчання - 30 червня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь [PERSON], [INFO], на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час її навчання у Павлоградському технікумі Державного вищого навчального закладу "Національний гірничий університет", але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 19 лютого 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved