Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - Товариства) про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю чоловіка на виробництві. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 06.06.2017р. в результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, при виконанні трудових обов'язків, її чоловік, [PERSON] загинув, перебуваючи на робочому місці, при виконанні робіт внаслідок отриманих несумісних з життям травм голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м'яких тканин та органів трупа з грубим порушенням цілісності голови. [PERSON] працював прохідником 4 розряду на дільниці №37 ш. Октябрська, ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". Нещасний випадок відбувся з вини працівників відповідача, які в свою чергу допустили порушення посадових інструкцій. Позивач вказує, що після смерті чоловіка, їй було діагностовано стенокардію, ВСД по гіпертонічному типу, антено-депресивний синдром, окрім того вона отримала психологічну травму, пов'язану з безповоротною втратою близької та коханої людини - чоловіка, відчуттям суму та відчаю. Смерть чоловіка змусила її корінним чином змінити своє життя, вона змушена самостійно заробляти собі та дітям на життя, самостійно облаштовувати свій побут, тому їй завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті її чоловіка. А тому просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1 600 00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її чоловіка, з вини відповідача. Ухвалою суду від 11.12.2017р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. У січні 2018р. відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, а позивач відповідь на відзив. Представник відповідача подала клопотання про зупинення провадження у справі та про об'єднання в одне провадження цивільних справ. У лютому 2018р. представник відповідача надав на адресу суду заперечення. Ухвалами суду від 13.03.2018р. відмовлено в задоволені клопотання про об'єднання в одне провадження цивільних справ: № 215/5489/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю чоловіка на виробництві; № 215/5488/17 за позовом малолітнього [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю батька на виробництві; № 215/5490/17 малолітнього [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю батька на виробництві , та про зупинення провадження у даній справі. 13.03.2018р. проведено підготовче судове засідання. У судовому засіданні позивач та її представник, підтримали позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, в задоволенні якого просила відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11.09.2012р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.12.2003р., прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с.6). У копії трудової книжки [NUMBER] вказано, що [PERSON] [INFO], 05.06.2006р. прийнятий прохідником третього розряду на дільниці №26 ш. Октябирська, ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", а 10.04.2015р. переведений прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, дільниця №37, ш. Октябирська. [INFO] трудові відносини припинені в зв'язку зі смертю (а.с. 9-16). Згідно акта №32-61 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом [PERSON], затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017р. та складеного комісією 14.07.2017р. (далі - Акта), 05.06.2017р. на першу зміну (з 23:00 год. 05.06.2017 до 06:00 год. 06.06.2017) виконуючий обов'язки заступника начальника дільниці №37 [PERSON] видав письмовий наряд робітникам дільниці №37, зокрема: прохіднику [PERSON] на буріння шпурів 51х2.0м у штреку акумуляційному в осях 113-115 гор. -122-м. О 08:15 год. [PERSON] виявив, що [PERSON] присипаний гірничою масою лежав в осях 113-115 гор. -1220м з ортом 113 осі гор. -1220м, а о 08:25 доповів про це начальнику дільниці №37 [PERSON] Помічником командира Оперативного взводу ДВГРЗ [PERSON] о 10:03 год. було констатовано біологічну смерть [PERSON], зумовлену травмами, несумісними з життям. Причина настання нещасного випадку: основна - технічна-незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій; супутні: 1) організаційна - невиконання посадових обов'язків, 2) технічна інші - раптовий викид породи. У п. 10 Акта вказано, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: - [PERSON] - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не здійснив належний контроль за дотриманням працівниками технологічних процесів, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці та не забезпечив безпосереднє керівництво охороною праці в зміні, здорові і безпечні умови праці підлеглого персоналу, чим порушив вимоги посадової інструкції. А також допустив до виконання робіт [PERSON] на робоче місце, яке не відповідало вимогам безпеки - [PERSON] - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не забезпечив безпечну організацію робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також допустив ведення гірничих робіт з відхиленням від паспорта, чим порушив правила безпеки. У Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 06.06.2017р. о 08:15 год. у ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 14.07.2017р., затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017р. зазначено причини настання нещасного випадку: 1. Основна: Технічна, незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, а саме: кріплення сполучення акумуляційного штреку в осях 113-115 осі гор - 1220 м з ортом 113 осі гор.- 1220м. Порушено п. 2 глава 2 розділ ІІІ. Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16 2. Супутні: - Організаційна: невиконання посадових обов'язків. - Технічна: інші-раптовий викид породи. У п. 6 Висновок комісії вказано, що більшістю членів комісії було прийнято рішення, що особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - [PERSON] - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»; - [PERSON] - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.21-26). У свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] вказано, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] (а.с.29). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗ "Центр Первинної Медико-Санітарної Допомоги №1" КМР, [PERSON] з 15.06.2017р. до 27.06.2017р., в терапевтичному відділі з діагнозом ІХС: стенокардія вперше виникнена, НІ, ВСД по гіпертоничному типу, астено - депресивний синдром. Окрім того перебування на стаціонарному лікуванні підтверджено довідкою тимчасової втрати працездатності (а.с.30-31). Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди [PERSON], дружині померлого [PERSON] У зв'язку з чим доводи відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, є необґрунтованими. Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №120170040730001602 від 06.06.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України і відповідачу не відомо чи скористалась позивач своїм правом на пред'явлення цивільного позову в рамках кримінального провадження до винних осіб (до [PERSON], [PERSON]), не заслуговують на увагу, оскільки дане кримінальне провадження перебуває лише на стадії досудового слідства, а отже цивільний позов по ньому в рамках кримінального провадження не міг бути розглянутий судом, і по якому прийняте відповідне рішення (вирок). Добровільне виділення відповідачем коштів на поховання загиблого[PERSON], не може бути підставою для відмови в позові. Окрім того посилання відповідача на те, що порушення цивільного права особи щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності, може виникнути, зокрема, після відмови підприємством відшкодувати їй моральну шкоду в добровільному порядку, а тому звернення позивача до суду з цією позовною заявою є передчасною, є необґрунтованими, оскільки [PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю чоловіка на виробництві, а не щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, [PERSON] переносить моральні страждання, оскільки не може звикнутися з тим, що сталось, змінився звичайний уклад життя, чоловік утримував сім'ю, перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її до теперішнього часу, оскільки усвідомлює та не може змиритися, що більше ніколи його не побачить. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і ступень моральних страждань [PERSON], чоловік якої помер в результаті нещасного випадку на виробництві, перенесення нею моральних страждань, втрати найближчої, коханої їй людини, впевненості в майбутнє, опори, залишення без моральної та матеріальної підтримки, що позбавило її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Крім того, суд вважає, що [PERSON] завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті чоловіка. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" необхідно стягнути на користь [PERSON] 90 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ". Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У акті прийому-здачі наданих послуг за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 11.06.2017р., укладеного між [PERSON] та адвокатом [PERSON], вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом, що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", за виключенням прибуття до Тернівського райсуду для участі в судовому засіданні 500 грн, оскільки не надано розрахунку, з чого саме виникла така сума. Позивачем надано квитанцію про оплату послуг адвоката за договором від 11.06.2017р. у розмірі 8 300 грн, тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу. Позивача у підготовчому судовому засіданні зазначила, що нею не сплачувалось кошти адвокату за надання правої допомоги, однак в подальшому пояснила, що кошти були сплачені нею після подання позовної заяви, у січні 2018р., і у зв'язку з хвилюванням вона помились, що грошові кошти не сплатила. З огляду на викладене, судові витрати у розмірі 7 800, грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial