Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факт її сумісного проживання з чоловіком [PERSON], [INFO], однією сім'єю на момент смерті останнього за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2013 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 2004 року проживали однією сім'єю за адресою [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу їх місце проживання не змінювалося. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка заявник опинилася у скрутному становищі, оскільки втратила годувальника і не могла забезпечити себе на пенсію розміром 1300 гривень та сплачувати необхідні комунальні платежі. Оскільки померлий [PERSON] був ветераном Великої Вітчизняної війни, учасником бойових дій та відзначався відзнаками за особливі заслуги перед Україною, заявник звернулася до управління Пенсійного фонду України з метою призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника та призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною членам сім'ї померлої особи відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак при оформленні пенсії у ГУ ПФУ в м. Києві виявилося, що управлянням не може бути призначена їй така пенсія, оскільки місце проживання її та померлого чоловіка було зареєстровано по різних адресах: [PERSON] - за адресою : [ADDRESS], а [PERSON] - за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з чим, у заявника виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки, для отримання пенсії у разі втрати годувальника, необхідно пред'явити довідку уповноваженого органу з місця проживання (житлово-експлуатаційні органи) або рішення суду про проживання разом на момент смерті, або форма №3 із ЖЕКу. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що заявник разом з чоловіком проживали без реєстрації шлюбу з 2004 року, а потім шлюб зареєстрували. Чоловік заявника був зареєстрований в [ADDRESS], а проживало подружжя в кв. 60 цього ж будинку. Стверджував, що іншим шляхом, чим встановити факт проживання однією сім'єю на момент смерті чоловіка, заявник не зможе отримувати пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні представник зацікавленої особи заперечувала проти вимог заяви, через канцелярію суду подала пояснення, де зазначила, що вважала недоведеним факт сумісного проживання заявника з померлим, оскільки право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію заЗаконом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які перебували на утриманні. Вважає,що з даної заяви та додатків, не вбачається сумісного проживання, а тому це не є підставами для встановлення факту сумісного проживання. Зазначає, що додаток №6 акт, згідно якому зазначено тільки два свідка, сусіди навіть не з одного поверху, а не люди, що зареєстровані та проживають в одній квартирі. Вважає, що заявниця, не надала жодного допустимого доказу на підтвердження вимог про визнання цього факту, жодного доказу чи вели спільне господарство чи мали спільний бюджет, втрата засобу до існування та підтвердження про непрацездатність. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника, однак із матеріалів справи вбачається, що у квартирі, де мешкав [PERSON], заявниця не зареєстрована, право на зазначену пенсію, на неї не поширюються. Зазначає, що не встановлено наявності між заявницею та [PERSON], взаємних прав і обов'язків, ведення спільного бюджету, облаштування та ведення сімейного побуту, що передбачає поняття "сім'я", а тому в задоволенні заяви підстав немає. Звертає увагу суду, що в додатку №8 - довідка від 02.04.2016 року №2221 зазначено, що [PERSON] є власником квартири, де зареєстровано в 3-кімнатній квартирі 5 осіб, дочку та онуків остання реєстрація в 03.11.2015 році. В переліку зареєстрованих за цією адресою не має тільки Заявниці.ГУ ПФУ в м. Києві вважає, що заява не має достатніх доказів для встановлення факту сумісного проживання. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 19.11.2013 року [PERSON] та [PERSON]. було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВРАЦС Дніпровського районного управління юстиції ум.Києві від 19.11.2015 року, актовий запис № 1786. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м .Києві 21.05.2016 р., актовий запис №8109. Як вбачається з наданих документів, померлий [PERSON] був ветераном Великої Вітчизняної війни, учасником бойових дій та відзначався відзнаками за особливі заслуги перед Україною, що підтверджується копію посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] від 28.05.1997 р. та копією військового квитка офіцера запасу збройних сил СССР від 11.02.1980 р., серія [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до ГУ Пенсійного фонду України в м.Києві з метою призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника та призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною членам сім'їпомерлої особи відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до ст. 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.При цьому сім'ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті. Згідно із ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові). При оформленні пенсії, у заявника постало питання про надання документу, що підтверджує спільне місце проживання [PERSON] з померлим чоловіком [PERSON], оскільки заявник проживала зі своїм чоловіком [PERSON], але офіційне зареєстроване місце проживання подружжя було по різних адресах. Судом встановлено,[PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується її копією паспорту. Згідно довідки форми № 3 від 02 квітня 2016 р. за вих.№2221, [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно акту від 17.06.2016 р., складеного ЖЕД- 409 в присутності свідків - [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою:[ADDRESS]. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], яка є сусідкою заявника, підтвердила суду той факт, що померлий [PERSON] проживав разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS], приблизно з 2003 р. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON], підтвердила суду той факт, що її батько та заявник проживали разом з 2003 р. в квартирі [ADDRESS], до батька приходила погостити два рази в тиждень, пенсію віддавала [PERSON] У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом достеменно встановлено, що заявник до моменту смерті [PERSON] разом проживали за адресою: [ADDRESS]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть право на оформлення пенсії за втратою годувальника та іншим засобом, крім судового рішення, встановити заявнику неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved