Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розділити спільне майно подружжя - квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири. Іншу ? частину квартири [ADDRESS] позивачка просить залишити у власності відповідача. При цьому [PERSON] вказує на те, що з 01.02.1981 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 14.07.2009 року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка, під час перебування з нею у шлюбі, відповідач, як член ЖБК "Арсеналець-27", отримав 17.10.1988 року ордер серії Ж № 071593 на квартиру [ADDRESS] на сім"ю із трьох осіб: на себе, дружину [PERSON] та їх сина. 11.02.1992 року ними були виплачені в повному обсязі пайові внески за квартиру в розмірі 14.316 грн. 92 коп., що підтверджується довідкою ЖБК "Арсеналець-27" № 12 від 02.12.2014 року. Як вказує [PERSON], пайові внески за спірну квартиру були виплачені нею та відповідачем за спільні кошти подружжя під час перебування їх у шлюбі. [PERSON] також вказує на те, що відповідач не отримував свідоцтва про право власності на спірну квартиру та не вносив відповідних відомостей у Реєєстр речових прав на нерухоме майно, особовий рахунок на квартиру оформлений на відповідача. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем та їх син зареєстровані і проживають у спірній квартири. Останнім часом стосунки між нею та відповідачем погіршились. [PERSON] погрожує їй виселенням із квартири, посилаючись на те, що вона будь-яких прав на спірну квартиру не має. На даний час вони не можуть дійти згоди щодо добровільного розподілу спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS], так як відповідач не бажає враховувати її право на спільне майно подружжя. Посилаючись на зазначені обставини, положення ст.ст. 60-71 Сімейного Кодексу України, позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. При цьому позивачка залишила за собою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти поділу квартири [ADDRESS] як спільної сумісної власності подружжя та виділення позивачці у власність ? частини вказаної квартири. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.02.1981 року, який розірвано між ними 14.07.2009 року (а.с. 6,22). Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Під час перебування сторін у шлюбі, відповідач [PERSON] 20.10.1986 року був прийнятий у члени ЖБК "Арсеналець-27" та на підставі ордеру серії Ж № 071593 від 17.10.1988 року отримав в будинку житлово-будівельного кооперативу квартиру [ADDRESS] на сім"ю з трьох осіб: на себе, дружину та сина (а.с.8). Згідно довідок Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-27" від 02.12.2014 року № 12 та № 136, сума пайового внеску за вказану квартиру становить 14.316 грн. 92 коп. та була сплачена 11.02.1992 року у повному обсязі. [PERSON], який є членом ЖБК "Арсеналець-27", є власником квартири [ADDRESS] (а.с.9,10). Проте, відповідач не отримував свідоцтва про право власності на спірну квартиру та не вносив відповідних відомостей у Реєєстр речових прав на нерухоме майно. На теперішній час на спірній житловій площі зареєстровані три особи: позивачка, відповідач та їх син [PERSON], 1981 року народження (а.с. 23). Як вказує [PERSON], відповідач не бажає враховувати її право на спільне майно подружжя, тому вони не можуть дійти згоди щодо добровільного розподілу спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS]. Посилаючись на зазначені обставини, положення ст.ст. 60-71 Сімейного Кодексу України, позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. Вказані доводи позивачки суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного. Як вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" № 9 від 18.09.1987 року (з наступними змінами), при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, слід враховувати таке: пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ними в позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Відповідно до вимог ст.ст. 60,63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як встановлено судом, спірне майно - кооперативна квартира [ADDRESS] була отримана відповідачем під час шлюбу з позивачкою [PERSON], пайові внески за квартиру були сплачені під час спільного життя позивачки та відповідача [PERSON] за спільні кошти подружжя, тому відповідно до вимог ст.ст. 60,63 Сімейного Кодексу України, квартира є спільною власністю сторін, проти чого не заперечує і відповідач. Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, при поділі майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України суд вважає частки позивачки та відповідача рівними, тому вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved