Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач -\~Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] 21476,41 грн. заборгованості (а.с. 3-5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість у розмірі 21476,41 грн. з яких: 400,00 грн. заборгованість за кредитом, 145,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 19432,01 грн. заборгованість за пенею, 1498,88 грн. - штраф (500,00 грн. фіксована частина та 998,88 грн. процентна складова), виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобовязань згідно Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 33). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно анкети заяви від 28.08.2015 р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» [PERSON] (позичальник) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. 2,9%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 р. 3,6%. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 р. 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості, зі строком сплати щомісячних платежів до 25 числа кожного наступного місяця. (а.с. 7-8). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 Цивільного кодексу України). Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд зазначає, що підписавши заяву від 28.08.2015 року, відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за Розрахунковими картами (які розміщені на сайті банку в мережі Інтернет), Тарифами банку, які разом із заявою та карткою складають Договір банківського обслуговування, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктами 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.12.6 передбачено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановленими цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обовязків за цим Договором). Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеному договору станом на 05.09.2018 р. утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму, згідно розрахунку відповідача - 21476,41 грн., з яких: ?заборгованість за кредитом 400,00 грн.; ?заборгованість по процентам за користування кредитом 145,52 грн.; ?заборгованість за пенею 19432,01 грн.; ?штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; ?штраф (процентна складова) 998,88 грн. Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пенею є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Разом з тим щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд зауважує наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постановах від 21.10.2015 р. №6-2003цс15, від 11.10.2017 р. № 347/1910/15-ц та у постанові ВС від 23.01.2018 р. № 554/2743/14-ц. За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 998,88 грн.). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial