Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний момент їх син повнолітній, з 01\~вересня 2015 року є студентом 3 курсу денного відділення Новомосковського коледжу НМетАУ за спеціальністю "Обслуговування та ремонт обладнання", прогнозований строк закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року, її матеріальний стан не дозволяє утримувати та задовольняти усі нагальні потреби сина, який продовжує навчання, синові необхідно дати повну спеціальну освіту, тільки транспортні витрати на дорогу до коледжу становлять чималі кошти. До досягнення сином повноліття, відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на його утримання. 06 листопада 2017 року вона звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, однак їй відмовлено у прийнятті заяви. Відповідач працює у КБ "Південне" інженером, розмір його заробітної плати становить 5 500 грн., а тому він в змозі приймати участь в утриманні їхнього сина, який отримує технічну освіту. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 06\~листопада 2017 року і до закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року, а в разі продовження навчання до 05 листопада 2022 року. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, оскільки позивач просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи з 06 листопада 2017 року, проте з такими вимогами вона звернулась до суду лише 12 грудня 2017\~року. Крім того, позивач посилається на те, що син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а також на наявність транспортних витрат на дорогу тощо, однак підтверджень цього суду не подала. Разом з тим, ст. 199 СК України встановлює обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років, за умови, якщо батьки в змозі надавати таку допомогу. Він працює, отримує щомісяця заробітну плату, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вони хворіють і потребують коштів на лікування. Разом з тим, позивач отримує дохід від користування двома гектарами власної земельної ділянки, отримала у спадщину житловий будинок площею 148 м2, працює вихователем та отримує зарплату в дошкільному закладі освіти. Їх син [PERSON], навчається на бюджетній основі, та позивачем не зазначено отримує чи не отримує він стипендію, чи має він інший дохід, проте вимагає від нього не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, він заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина саме на користь позивача, оскільки аліменти є виключною власністю дитини та у нього є сумніви, що отримані кошти будуть витрачені саме для задоволення потреб сина. У звязку з чим, просив заявлені позовні вимоги залишити без задоволення та при ухваленні рішення, взяти до уваги викладене у відзиві та зазначити: "Стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 12 грудня 2017 року і виключно за періоди аудиторного навчання (без врахування часу відведеного для канікул та поза аудиторного навчання) і до закінчення закладу 30 червня 2019 року, за умови продовження успішного навчання стягнення аліментів буде відбуватись внаслідок перерахунку грошових коштів на банківську платіжну картку, що належить [PERSON], [INFO]" (а.с. 32-35). Позивач [PERSON] надала суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій посилається на необґрунтованість доводів відповідача, а саме час призначення аліментів зазначено нею з 06 листопада 2017 року, оскільки саме тоді вона вперше звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та саме з того часу вона право на отримання аліментного утримання від відповідача. Крім того, син проживає разом з нею в с. Орлівщина, навчається в м. Новомосковськ, кожен день користується маршруткою в обидві сторони (13+14,60=27,60), тобто щодня на проїзд необхідно надавати 28 грн., плюс на харчування мінімум 12-17 грн., що разом складає 40-45 грн. на день, в середньому в місяці 22 навчальних дні, а тому лише транспортні витрати з перекусом складають близько 900 грн. на місяць. Їх син потребує допомоги не тільки на навчання, а йому необхідне повноцінне харчування, одяг, зошити, підручники, інтернет, поповнення мобільного звязку тощо. Син не взмозі працювати через навчання на денному відділенні, а тому самотужки не в змозі забезпечити себе усім необхідним. Хлопець цікавиться технікою та вона придбала йому мотоцикл "Мінськ", ще необхідно йому закінчити курси водіїв, які коштують близько 5-6 тисяч гривень, а тому його потреби з дорослішанням збільшуються. Відповідач має гарний матеріальний стан, за останній рік він придбав квадроцикл та скутер, якими хизується перед сусідами. Крім того, постійно їздить на коштовній машині [PERSON] 5-ї моделі, д/н [NUMBER], який вони придбали за період шлюбу, та який він залишив собі. За 20 років спільного життя вони набули багато майна, але щоб не ділити його відповідач викинув її з дітьми з будинку, зібравши все собі. Отже, відповідач постійно щось купує, їздить на іномарці, в нього є гроші на бензин та обслуговування автомобіля, 1200-1300 грн. аліментів сплачувати відмовляється. Разом з тим, твердження відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків не відповідають дійсності, оскільки він проживає від них окремо, вони отримують пенсію, мають гарний матеріальний стан та в утриманні не мають потреби. Додала, що жодних гектарів землі, на які посилається відповідач, у її власності немає, вона не займається фермерською або підприємницькою діяльністю, отриманий у спадок будинок жодних доходів не дає, а навпаки на його утримання необхідні кошти, однак принаймні їй є де жити з дітьми. Їх син, [PERSON], стипендію вже два роки не отримує, крім того він з дитинства часто хворіє, та наразі потребує медичного обстеження. У звязку з чим, просила відхилити заперечення відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 46-49). У судовому засіданні позивач [PERSON]просила позовні вимоги задовольнити, надавши пояснення, аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, посилаючись на те, що він сплачує за рішенням суду аліменти на утримання старшого сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходів) щомісяця за умови його навчання.Пояснення надав аналогічні його відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог, в розмірі, який визнає її довіритель. В судовому засідання третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, оскільки він навчається, щоденно потребує витрат на проїзд та харчування. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, представників сторін, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Як установлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1994 року по 19 вересня 2015 року (а.с. 10, 11). 26 жовтня 1995\~року у сторін від шлюбу народився син [PERSON], та 05 листопада 1999 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.\~12). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі задоволено частково. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 10 лютого 2015 року до закінчення навчання в Дніпропетровському радіо приладобудівному коледжі, тобто до 30 червня 2015 року, а у разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення двадцятитрирічного віку, тобто до 26жовтня 2018 року. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27\~січня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття та вирішено питання щодо відшкодування судових витрат (а.с. 15-17). Рішення набрало законної сили 01 липня 2015 року (а.с. 18-19). Судом установлено, що [PERSON] є студентом денного відділення, бюджетної форми навчання, Новомосковського коледжу Національної металургійної академії України зі спеціальністю "Обслуговування та ремонт обладнання", передбачена дата закінчення навчання 30 червня 2019 року, що підтверджується довідками навчального закладу (а.с. 14, 52, 53). Повнолітній [PERSON], [INFO], продовжуючи навчання, знаходиться на утриманні та вихованні матері (а.с. 50, 51), тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню з урахуванням того, що відповідач сплачує за рішенням суду аліменти на утримання повнолітньогосина [PERSON], який продовжує навчання (а.с. 15-17, 54), часткового визнав позов, і враховуючи положення ст.ст. 182, 191, 199, 200\~СК України, з відповідача на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/5\~частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до закінчення сином навчання у Новомосковському коледжі Національної металургійної академії України, тобто до 30\~червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення ним 23\~років. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів перебування на його утриманні непрацездатних батьків, а лише їх наявність не свідчить про те, що відповідач їх утримує. Вирішуючи питання, з якого часу необхідно присудити стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так, позивачем надані докази того, що вона зверталась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, у звязку із його навчанням, і їй було відмовлено у видачі судового наказу, але позивачем не надані докази того, що з 06 листопада 2017 року відповідач ухилявся від сплати належних до виплати аліментів, а відмова суду у видачі судового наказу не може свідчити про це. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з моменту звернення позивача з позовом до суду, тобто з 12 грудня 2017 року (а.с. 1-3). Також, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів протягом всього часу навчання сина [PERSON], без виключення часу канікул, оскільки час, відведений для канікул, також включається до учбового процесу. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial