Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" про стягнення 200 000 грн за договором банківського рахунку № 662348 від 13 серпня 2014 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.2014 року між ним та ПАТ "Банк Демарк" було укладено договір банківського рахунку №662348, відповідно до якого відповідач зобов'язується відкрити поточний рахунок для зберігання грошей і здійснення розрахунково - касових операцій. В цей же день на його рахунок було внесено 200 000 грн. Вказує, що 14.08.2014 року звернувся з заявою про видачу грошових коштів, але і на даний час вказані кошти не видані. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача належні йому грошові кошти. Водночас, позивач в порядку ст..217 ЦПК України просить вжити заходів для забезпечення рішення шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належить ПАТ «Банк «Демарк» і знаходяться у нього або в інших осіб, в межах суми позову 200 000 грн. У судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки до суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13 серпня 2014 року між позивачем та "Банк "Демарк" було укладено договір банківського рахунку №662348, на підставі якого йому було відкрито банківський (поточний) рахунок в гривні. Зазначений договір підписаний обома сторонами, отже сторони узгодили всі істотні умови договору та прийняли на себе виконання зобов'язання. Згідно п. 2.1 вказаного договору відповідач прийняв на себе наступні зобов'язання: відкрити клієнту рахунок, забезпечити своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта, видачу готівки та здійснення розрахункових операцій за розпорядженням клієнта з додержанням умов п.1.5 (а.с.6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1166 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідно розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. 14.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу грошових коштів з поточного рахунку №662348 від 13.08.2014 року (а.с.8). Зазначена заява була отримана банком та зареєстрована за вхідним №32/01-14/140/4 від 14.08.2014 року (а.с.8). Згідно виписки по особовому рахунку станом на 13.08.2014 року залишок на рахунку позивача складає 200 000 грн (а.с.7). Судом встановлено, що до теперішнього часу позивачу грошові кошти з його банківського рахунку відповідачем не видано. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном, а отже вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку №662348 від 13.08.2014 року в сумі 200 000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Однак, суд залишає без задоволення клопотання позивача про вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення шляхом накладення арешту на майно і грошові кошти, що належать ПАТ «Банк «Демарк» і знаходяться у нього або в інших осіб, в межах суми позову 200 000 грн., з наступних підстав. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 13 та п.17 постанови №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК. Відповідно до статті 217 ЦПК суд, який ухвалив рішення, не звернуте до негайного виконання, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити його виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення, за правилами забезпечення позову, встановленими статтями 151-153 ЦПК. Проте таке забезпечення виконання рішення підлягає застосуванню лише після набрання ним законної сили. Так, ініційоване позивачем клопотання не містить будь-якого обґрунтування. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про наявність майна, грошових коштів у відповідача, відсутні докази чи інша інформація, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів для забезпечення виконання рішення суду може утруднити чи зробити неможливим його виконання. За вказаних обставин, у задоволенні клопотання [PERSON] про вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення шляхом накладення арешту слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає судовий збір (від сплати якого позивач звільнений) у розмірі 2 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved