Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17.06.2006 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який будучи фізичною особою - підприємцем з березня 2015 року припинив надання матеріальної допомоги на їх спільну дитину. Посилаючись на те, що дохід відповідача як фізичної особи - підприємця є мінливим, вказувала, що аліменти на дитину мають бути встановлені у твердій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не відмовляється від участі в утриманні доньки, однак вважає за достатнє сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 450-500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2007 року (а.с. 3). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню малолітньої дитини, зокрема, сплати аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу утримання доньки Анни та розміру аліментів, а також враховуючи, що дитина проживає з позивачкою, що стверджується довідкою №184 від 21.04.2015 р (а.с. 16), то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на стягнення аліментів з батька дитини на утримання спільної дитини. Так, позивач у судовому засіданні наполягала на стягненні з відповідача аліментів у твердій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, вказуючи, що останній має мінливі доходи. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів та не заперечується сторонами, відповідач [PERSON] з 28.10.2009 року є фізичною особою підприємцем (а.с. 18). Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2013 рік та 2014 рік, поданих до Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області 28.01.2014 р. та 21.01.2015 р., дохід відповідача за 2013 рік склав 111 359 грн., а за 2014 рік склав 117 844 грн. (а.с. 10-14). З огляду на викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача та її представника про те, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, а тому вважає відсутніми правові підстави для застосування положень ч.1 ст.184 СК України щодо присудження аліментів у твердій сумі. Відповідно до роз"яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що він є працездатною особою, інвалідом не являється, іншої сім'ї та дітей та інших осіб на утриманні не має, жодних стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться. Щодо наданих відповідачем копій довідок його обстежень та виписок з медичної картки, то з них вбачається, що вони мають консультативний характер та останні не свідчать про незадовільний стан здоров'я відповідача, а лише підтверджують, що останній має деякі тимчасові вади здоров'я (а.с.60-73). З огляду на викладене, враховуючи матеріальний стан сторін, те що відповідач постійно працює та має сталий дохід, стан здоров'я дитини та платника аліментів, всі обставини справи та докази, що подані сторонами та мають істотне значення для справи, при визначенні питання щодо розміру аліментів, суд вважає за можливе визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову - 06.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial