Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором від 21.12.2007 року про надання кредиту в розмірі252 576,72 грн. та судових витрат. Позов обґрунтований тим, що 21.12.2007року відповідач уклав із ТзОВ "Український промисловий банк" кредитний договір №469/ІКВ-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8 836,00 дол.США. із розрахунку 8,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк із 21.12.2007року по 19.12.2013 року. Із 30.06.2010року, згідно трьохстороннього договору між ТОВ "Укрпромбанк", НБУ та ПАТ "Дельта Банк" було передано (відступлено) Укрпромбанком Дельта Банку права вимоги за кредитними зобов'язаннями та забезпечувальними договорами. Відповідач борг по кредитному договору не погашав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 252 576,72 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із мотивів, наведених в позові. Просить позов задоволити. Представник відповідача позову не визнав, суду вказавши, що згідно договору про передачу активів, який банк не представив суду в повному варіанті зазначено, що правонаступник має повідомити про взяття на себе права вимоги та вказати реквізити для сплати коштів за кредитом. Оскільки їх ніхто не повідомляв про те, що "Укрпромбанк" передав кредитний договір "Дельта Банку" їм нічого відомо не було, боржник не мав змоги погашати кредит. Борг не погашався із вини позивача. Також просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно договору кредиту від 21.12.2007року відповідач уклав із ТзОВ "Український промисловий банк" кредитний договір №469/ІКВ-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8 836,00 дол.США. із розрахунку 8,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк із 21.12.2007року по 19.12.2013 року. Мета кредитування - на придбання автомобіля. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст . 92,95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", 30.06.2010року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банку", відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, після чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта банку переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк свої вимоги мотивує тим, що відповідач, уклавши договір із "Укрпромбанком" та отримавши грошові кошти, у порушення вимог цього договору власні зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків за користування ними не виконує, в результаті чого станом на 03 вересня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 252 576,72 грн. Відповідно до п.1ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) За положенням ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Однак підтверджень про передачу ПАТ "Дельта Банк" права вимоги саме до боржника [PERSON] Замість ТОВ "Укрпромбанк" за укладеним 21.12.2007 року кредитним договором наявний договір по передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року не містить. Як вказано в ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідач вважає, що з боку ПАТ «Дельта-Банк» та з боку ТОВ «Укрпромбанк», йому не було надано належного підтвердження законності та правових підстав відступлення прав за кредитним договором, у зв'язку з чим, він на підставі положень п. 2 ст. 517 ЦК України, має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання йому, як боржникові, доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Крім цього, вважає, що положення ст.ст. 92, 95 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Постанови НБУ №369 від 28.08.2001р. не передбачають прав Ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» Раєвського К.Є. на укладення договорів про зміну кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги за Кредитним договором, в даному випадку за договором № 469/ФКВ-07 від 21.12.2007р. у зв'язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.215 ЦК України, укладений 30.06.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Національним банком України Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку є недійсним в силу закону, та визнавати його недійсним у судовому порядку не вимагається. Хоча в матеріалах справи і наявний реєстр поштових відправлень (відправник АТ "Дельта Банк", м. Київ, вул. Фрунзе, 39, отримувач в т.ч.. [PERSON], [ADDRESS]), однак немає даних, що саме було відправлено на її адресу та що вона дійсно отримала таку кореспонденцію. Згідно ст.. 257 Цивільного кодексу України, строк позовної давності для звернення із позовною заявою до суду становить 3 роки. Щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) , встановлена спеціальна позовна давність в один рік (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними задачами судочинства є законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. Згідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства й вирішив справу згідно із законом на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. А отже, суд вважає, що Банк не довів свого позову, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10, 60 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу. Виходячи з вищенаведених обставин справи, та оцінюючи усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити в повному обсязі в зв'язку із недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються, оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 509, 512, 514, 516, 517, 526, 527, 549-551 ЦК України,

Outcome: dismissed