Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У серпні 2013 позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], уточнивши ( а.с. 204, Том 1) та неодноразово збільшуючи позовні вимоги (а.с.220, том 1), остаточно просив ( а.с. а.с. 4, Том 2) звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 144 від 07.09.2005 року, станом на 09 лютого 2015 року, в розмірі 70525 гривень 27 копійок, з яких: борг по кредиту: 34161 грн., відсотки 20511,37 грн., пеня 15852, 9 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 грудня 2012 року між ТОВ "Кредитні Ініціативи" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги кредитора за кредитним договором, укладеним 07 вересня 2005 року між ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"та [PERSON], а також іпотечним договором від 07 вересня 2005 року був укладений іпотечний договір між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON]. За умовами кредитного договору від 07 вересня 2005 року, укладеним між ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"та [PERSON] останній отримав кредит в сумі 50 000 грн. терміном на 96 місяців зі сплатою 25% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 вересня 2005 року був укладений іпотечний договір між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON], яка поручилася своїм майном: квартирою [ADDRESS] [PERSON] не виконує умови кредитного договору та не вносить коштів на погашення боргу по тілу та відсотках у зв'язку з чим за ним рахується борг у сумі 70525 гривень 27 копійок. Посилаючись на положення статей 3,12,33 ЗУ „Про іпотеку" позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві. Додатково пояснив, що виконавчий лист на виконання рішення Бердичівського міськрайсуду від 2008 року про звернення стягнення на цю ж квартиру в рахунок погашення боргу на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" був повернутий банку. Виконавче провадження закінчено. Подвійне стягнення виключається. У ТОВ „Кредитні ініціативи" мається лише сканована копія виконавчого листа. ТОВ „Кредитні ініціативи" не ініціювало видачі дубліката виконавчого листа, поновлення пред'явлення строку виконавчого листа до виконання. Представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що позивач на момент пред'явлення позову не надав реєстр позивальників за договором про відступлення прав вимоги, акт прийому-передачі документації, боржника не було повідомлено про банківські реквізити нового позичальника для сплати боргу по кредиту. Крім того, доказів на підтвердження того, що банк надав кредитні кошти позичальнику суду не надано. Також представник відповідача просить відмовити у позові з тих підстав, що сума боргу не співмірна з вартістю предмета застави, а рішенням Бердичівського міськрайсуду у 2008 році уже було звернуто стягнення на вказану квартиру в рахунок погашення боргу по цьому ж кредиту. Строки пред'явлення виконавчого листа до виконання не сплили. Крім того звернула увагу на ту обставину, що зміни до державного реєстру іпотек і частині зміни іпотекодеражателя на ТОВ „Кредитні ініціативи" було проведено лише 13.12.2013, тобто з порушенням строку встановленого договором. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 526, 530, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням (стаття 516 ЦК України). Положеннями статей 5, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених в статті 12 цього Закону. Відповідно до статті 24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що 07 вересня 2005 року між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 144, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 50 000 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 25% річних в строк до 06 вересня 2013 року ( а.с. 29-30) Окрім того, вищезазначеними сторонами 29 травня 2006 року були укладені договори про внесення змін №1, та № 2 до кредитного договору (а.с. 30, 223 Том 1). Зміни стосувалися нарахування процентів. 07 вересня 2005 року між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки, остання передала банку в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 78,7 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS], та належить їй на праві власності. Оціночна вартість предмету іпотеки становить 86062 грн. ( а.с. 38-40). Факт видачі позичальнику кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням від 07.09.05 року №1142 (а.с. 211). 17 грудня 2012 року між ТОВ "Кредитні Ініціативи" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 144 від 07.09.2005 року, укладеним між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні Ініціативи" ( а.с. 11-25, 212-217). Договором від 11 лютого 2014 року внесено зміни до договору від 17 грудня 2012 року та викладено додаток № 1 ( реєстр позичальників) викладено у новій редакції. З договору вбачається, що вимоги за договором іпотеки № 144 від 07 вересня 2005 року укладеним між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] передані ТОВ „Кредитні ініціативи" ( а.с. 215-217 том 1). З розрахунку заборгованості, який ніким не оспорений вбачається, що [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, станом на 09 лютого 2015 року виникла заборгованість, яку ТОВ „Кредитні ініціативи" нарахувало в розмірі 70525 гривень 27 копійок, з яких: борг по кредиту: 34161 грн., відсотки 20511,37 грн., пеня 15852, 9 грн. Таким чином позивачем доведено його право пред'являти вимогу до відповідача, доведено розмір заборгованості за кредитним договором. При цьому з оглянутих у судовому засідання матеріалів цивільної справи № 2-1421/08 встановлено, що заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10 грудня 2008 року стягнути достроково на користь акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) з [PERSON] тіло (прострочене та дострокове) кредиту у сумі 34 954 грн., станом на 21.05.08 року заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 1 206 грн. та пеню у сумі 6 грн. 92 коп. шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно іпотечного договору від 07.09.05 року №144 нерухоме майно: трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] яка належить [PERSON]. Виконавчий лист перебував на виконанні та постановою державного виконавця від 28.11.2012 року повернутий стягувачу ( а.с. 2 Том 2). Про існування вказаного рішення суду представник відповідача дізналася у ТОВ „Кредитні ініціативи" під час вирішення питання щодо можливості врегулювання спору мирним шляхом. Представник позивача підтвердив те, що ТОВ „Кредитні ініціативи" відомо про наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку, однак на виконання воно не перебуває, тому подвійне стягнення суми боргу виключається. Відповідно до частини другої статті 223 ЦПК України, після набрання рішенням чинності, сторони, або їх правонаступники не можуть у суді знову заявляти ту саму вимогу. Таким чином, уже стягнута рішенням суду шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, сума боргу по тілу кредиту, у розмірі 34 954 гривні на користь банку, правонаступником якого є позивач, - не може бути повторно з неї стягнута. Позивач не позбавлявся можливості у законний спосіб провести заміну сторони виконавчого провадження правонаступником та отримати на свою користь стягнуту судом суму боргу. Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу по відсотках та пені за невиконання умов кредитного договору, нараховані позивачем, станом на 09 лютого 2015 року на загальну суму 36 364, 27 (відсотки 20511,37 грн. + пеня 15852, 9 грн.) суд відмовляє, виходячи з такого. Відповідно до договору іпотеки вартістю предмета застави - трикімнатної квартири, на час укладання договору ( вересень 2005 року) сторони погодили в розмірі 86 062 гривні (п. 1.4. іпотечного договору, а.с. 38, том1). При цьому, судом роз'яснювалось представнику відповідача її право заявити клопотання про призначення експертизи для визначення дійсної вартості предмета застави на момент розгляу справи у суді (а.с. 239 том 1). Остання не наполягала на призначенні експертизи. У пункті 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"судам роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Суд вважає неспівмірною суму боргу з вартістю предмету іпотеки, оскільки сума боргу яка підлягає стягненню складає 36 364, 27 грн., а вартість квартири , переданої у іпотеку - 86 062 грн. При цьому судом встановлено, що позивач не вжив дієвих заходів на повернення заборгованості по кредиту, він не вчиняв дій, направлених на виконання рішення суду, яким уже було звернуто стягнення на предмет іпотеки, не намагався стягнути борг з основного боржника. Відповідачка не була повідомлена своєчасно, у п'ятиденний строк, з дня укладання договору про передачу прав вимоги, про зміну кредитора. Фактично, менш як за місяць до зверненням з позовом до суду, ТОВ „Кредитні ініціативи" направило вимогу відповідачці про повернення боргу без зазначення рахунків на які мають бути внесені грошові кошти ( а.с. 44,45 Том 1). Суд також зважає на ту обставину, що на момент звернення з цим позовом до суду відомості про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] не були зареєстровані в Державному реєстрі іпотек. Розгляд даної справи у суді тривав більше року через неодноразове прохання позивача відкласти слухання справи у зв'язку з неможливістю подати суду витребувані докази та через неявку у судове засідання. Позивач неодноразово змінював позовні вимоги. Позивач подав суду договір на підтвердження права вимоги до [PERSON], який був укладений майже через шість місяців з дня пред'явлення позову до суду ( а.с. 215-216). З огляду на викладене, через неспівмірність вартості предмету іпотеки сумі боргу, зважаючи на характер правовідносин, що виник між сторонами, бажання відповідача врегулювати спір мирно, з огляду на недоведеність позивачем заподіяних йому збитків частковим невиконанням [PERSON] умов договору, виходячи з таких засад цивільного законодавства - як справедливість, добросовісність та розумність , - суд відмовляє у позові.

Outcome: dismissed