Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

04 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заява обґрунтована тим, що 01 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг на проживання у гуртожитку, який належить позивачу. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів за послуги на проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги, яка становить 67 023,15 грн. та 10 278, 35 грн. відповідно, а загалом - 77 301,50 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/15953/21 між суддями від 05 серпня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 12 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 20 вересня 2021 року вх.64911 про усунення недоліків Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 16 листопада 2021 року на 10 год. 00 хв. 16 листопада 2021 року судове засідання було відкладено на 21 грудня 2021 року на 16 год. 30 хв. у зв`язку із неявкою відповідача. Причини неявки відповідача суду невідомі, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке наявне у матеріалах справи. 21 грудня 2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. 89461).Причини повторної неявки відповідача суду не відомі. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке наявне у матеріалах справи. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої\~статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. З матеріалів справи вбачається, що державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» має відокремлений структурний підрозділ - Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», яка згідно з положенням Про Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», не є юридичною особою. Як вбачається із матеріалі справи, Філія «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та забезпечує належне утримання даного будинку. Згідно акту приймання-передачі будинків, споруд і території військового містечка від 6 грудня 2000 року було здійснено передачу житлового фонду «135 Домобудівельний комбінат» на утримання ДП МОУ "Укрвійськбуд". Відповідно до акту приймання-передачі від 6 грудня 2000 року ДП МОУ "Укрвійськбуд" було передано 17 будинків, зокрема по [ADDRESS] . Згідно із актом про проживання від 27 січня 2020 року, підписаний вповноваженою комісією філії «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» Загорулько А.П. з дружиною фактично проживає у приміщенні [ADDRESS] у зимовий період. Крім того, постійно в цій квартирі мешкає сім`я відповідача (а.с. 33). Як вбачається із доповідної тво директора філії «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» Джафарова С.Н. від 31 січня 2020 року, сім`ї [PERSON] (4 особи) як військовослужбовцю було надано 3 житлових приміщення, які ними були перероблені в житлове приміщення з окремим входом, кухнею, санвузлом (повноцінна трикімнатна квартира). За весь час проживання [PERSON] сплачував комунальні послуги і утримання будинку по державному тарифу, заборгованості не було. Після виходу на пенсію [PERSON] разом з дружиною не проживають постійно у цьому приміщенні, а лише в зимній період. Станом на 31 січня 2020 року має заборгованість у сумі 6987,95 грн (а.с.34). Згідно листа ТВО директора ДП МОУ "Укрвійськбуд" від 19 грудня 2019 року на звернення ТВО начальника Головного управління майна та ресурсів щодо скасування плати за оренду приміщення [PERSON] , повідомлено, що між філією та [PERSON] було укладено добровільно договір від 1 листопада 2019 року про користування приміщенням із визначенням вартості 1 кв.м приміщення та загальної щомісячної суми плати за надання послуг проживання. Також у вказаному листі було зауважено, що підстави для звільнення від сплати орендної плати за нежитлове приміщення відсутні (а.с. 35). Між Філією «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» (виконавець) та [PERSON] (замовник) 01 листопада 2019 року укладено договір №37/122-2019 про надання послуг на проживання в гуртожитку підприємства (а.с. 29-30). Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець надає замовнику у тимчасове користування терміном на 12 місяців для проживання [PERSON] з сім`єю у складі 4-х осіб приміщення загальною площею 64,30 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 1.4 сторони визначили, що за згодою сторін встановлюється плата за надання послуг на проживання в приміщенні № 122 у розмірі 3950,59 грн. та окремо сплачувати за надані комунальні послуги. 23 травня 2018 року Філія «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» уклала з [PERSON] договір з надання послуг з утримання будинків та прибудинкових споруд по квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-32). Відповідно до пункту 1 договору його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS] . Пунктом 3 договору сторони визначили, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладання договору становлять 4,97 грн за кв. м. площі квартири [ADDRESS] , що знаходиться у користуванні споживача. Отже, судом встановлено, що відповідач укладав договір на надання послуг на проживання з позивачем, в якому було передбачено плату за користування наданим житлом та, відповідно користувався (він та сім`я) наданим житлом, проживав за адресою: [ADDRESS] , зокрема, у зазначений в позовній заяві період. Крім того, судом встановлено, що за місцем знаходження вказаного приміщення відповідач отримував комунальні послуги, зокрема щодо утримання будинку та прибудинкової території та укладав відповідний договір із позивачем, в якому також було визначено розмір щомісячної плати. Наказом директора ДП МОУ "Укрвійськбуд" від 31.07.2020 № 20 встановлено норми компенсації витрат на послуги з управління будинком та прибудинкової території, зокрема в будинку [ADDRESS] , відповідно до якого тариф 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території для першого поверху (приміщення відповідача) - 8,84 грн. (а.с. 54-55). Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у [PERSON] виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 серпня 2018 року по 01 серпня 2021 року у розмірі 10 278, 35 грн. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) у [PERSON] виникла заборгованість за оплату послуг по проживанню в гуртожитку (оренди) за період з 01 листопада 2019 року по 01 серпня 2021 року у сумі 67 023, 15 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (ч.1 ст. 509 ЦК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги статті 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Судом перевірено розрахунок позовних вимог, наданий позивачем, встановлено його арифметичну вірність та відповідність умовам договорів, а отже на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved