Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ним не склалося, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, що роблять неможливим їх сумісне проживання. Вже протягом чотирьох років вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 21 липня 1990 року у Ясенівській сільській раді, Рожищенського району, Волинської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які в даний час є повнолітніми. Подружнє життя між ним не склалося, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, що роблять неможливим їх сумісне проживання. Вже протягом чотирьох років вони проживають окремо і не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, вони стали зовсім чужими людьми, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, однак надіслала в адресу суду письмову заяву в якій зазначила, що вона не має можливості з"явитися на слухання даної справи, у зв"язку із її виїздом на роботу закордон, а тому просить суд слухати справу у її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги позивача визнає на розірвання шлюбу згідна. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 1990 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] повторно видане 11 січня 2003 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області. Із свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого 19 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області вбачається, що відповідачка перемінила прізвище з "[PERSON] " на " [PERSON]". Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які в даний час є повнолітніми. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, у зв"язку з тим що в них повна психологічна не сумісність характерів, в них різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто, виникають сварки та непорозуміння, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, вони стали зовсім чужими людьми, , примирення між ними є неможливим, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved