Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

26 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з привернення боргів" суму заборгованості за Кредитним договором № 500364813 від 19 квітня 2013 року в розмірі 41416,08 гривень, а також понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 19 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ ,,Альфа-Банк" був укладений кредитний договір № 500364813, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 18115,80 грн. Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором та додатком № 1 до кредитного договору. 30.09.2014 року між ПАТ ,,Альфа-Банк" та ТОВ ,,Дата [PERSON]" було укладено договір факторингу, згідно якого до ТОВ ,,Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги. 10.10.2016 року між ТОВ ,,Дата [PERSON]" та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, в результаті чого має заборгованість у сумі 41416,08 гривень, з яких: 17704,13 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11811,95 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 11900,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з привернення боргів» не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.40,47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с.45,46). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ ,,Альфа-Банк" був укладений кредитний договір № 500364813 згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 18115,80 грн. Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором та додатком № 1 до кредитного договору. 30.09.2014 року між ПАТ ,,Альфа-Банк" та ТОВ ,,Дата [PERSON]" було укладено договір факторингу, згідно якого до ТОВ ,,Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги до відповідача. 10.10.2016 року між ТОВ ,,Дата [PERSON]" та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Відповідно до Додатку №1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 41416,08 грн. з яких: 17704,13 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11811,95 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 11900,00 грн. пеня, штраф, неустойка. 19.10.2016 року ТОВ ,,Дата [PERSON]" листом повідомив позичальника [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів". 24.10.2016 року ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" повідомив листом відповідача [PERSON] про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 500364813 від 19.04.2013 року у сумі 41416,08 грн. та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.6 кредитного договору обумовлено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 2.1. договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами Основних договорів. Також 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 10.10.2016 року до Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року. Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 10.10.2016 року до Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, у відповідності та на виконання Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року Клієнт передав, а Фактор отримав Право Вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до Договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" слід стягнути грошові кошти за кредитним договором № 500364813 від 19 квітня 2013 року у сумі 41416,08 гривень. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved