Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0933га, кадастровий номер [NUMBER] , в Садівничому товаристві "Приміський садівник" в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області для ведення індивідуального садівництва. В обґрунтування позову покликається на те, що він був прийнятий в члени Садівничого товариства "Приміський садівник", що знаходиться в с. Стені Яворівського району Львівської області на території Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. Згідно рішення Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 30.04.2015 року № 1582 йому, як члену Садівничого товариства "Приміський садівник" було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення індивідуального садівництва. Ним було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, на підставі якого виділена земельна ділянка площею 0,0933 га була зареєстрована у відділі в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . 12.09.2017 року він звернувся з письмовою заявою до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Новояворівську для ведення індивідуального садівництва, але заява хоч і була розглянута на засіданні депутатської комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища, питання про затвердження даного проекту землеустрою не набрало необхідної кількості голосів. 02.11.2017 року, 08.02.2018 року, 03.07.2018 року він знову звертався до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області з заявою про затвердження проекту землеустрою, однак при голосуванні поставлене питання не набирало необхідної кількості голосів. оскільки, він не може вплинути на депутатську комісію з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища, просить суд визнати його право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. Представник третьої особи - Садівничого товариства "Приміський садівник" [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Садівничого товариства "Приміський садівник", що підтверджується витягом з протоколу № 33 засідання правління товариства від 24.12.2014 року та членською книжкою № 114К від 31.12.2014 року. Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Садівниче товариство "Приміський садівник" зареєстроване 17.11.1994р. Відповідно до рішення Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 30.04.2015 року № 1582 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення індивідуального садівництва. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.09.2017 року № НВ-4605599052017 кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0933 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] садівник " - [NUMBER] . Відповідно до листа Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 25.10.2017 року № 2070/10 заява позивача [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була розглянута на засіданні комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища 24.10.2017 року, проте не набрала необхідної кількості голосів. Відповідно до листа Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 10.01.2018 року № 60/10 заява позивача [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була розглянута на засіданні комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища 05.01.2018 року, проте не набрала необхідної кількості голосів. Відповідно до листа Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 23.03.2018 року № 539/10 заява позивача [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була розглянута на засіданні комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища 21.03.2018 року, проте не набрала необхідної кількості голосів. Відповідно до листа Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області від 20.07.2018 року № 1333/10 заява позивача [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була розглянута на засіданні комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища 19.07.2018 року, проте не набрала необхідної кількості голосів. На адвокатський запит адвоката Домашовця В.С. від 24.10.2018р. Новояворівська міська рада Яворівського району Львівської області надіслала копії протоколів постійно діючої комісії з використання земель, благоустрою території і захисту навколишнього середовища, на яких розглядалося питання про відведення земельної ділянки в м. Новояворівську для ведення індивідуального садівництва для [PERSON] Судом встановлено, що відповідно до договору № ЛЯ15075/1 від 05.06.2015 року ФОП [PERSON] розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва [PERSON] в Садовому товаристві "Приміський садівник " в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до висновку від 20.10.2015 року № 19-1321-0.1-5838/2-15 відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області Головного управління Держземагенства у Львівській області погодив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність [PERSON] для ведення садівництва в Садовому товаристві "Приміський садівник " в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області. Відповідно до висновку від 02.12.2015 року № 4734 відділ містобудування та архітектури, головний архітектор району Яворівської районної державної адміністрації Львівської області погодив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0933 га для передачі у власність [PERSON] для ведення садівництва в Садовому товаристві "Приміський садівник " в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, розроблений ФОП [PERSON] . Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. З урахуванням положень ст. 8, 9 Конституції України, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст. 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч.ч.9, 10, 11 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.13 ст.123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Тобто, діючим законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлених судом обставин справи, [PERSON] чотири рази звертався до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою у встановленому законом порядку, проте проект землеустрою затверджений не був. Разом з тим, позивачу не була надана вмотивована відмова у прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0933 га, кадастровий номер [NUMBER] , в Садівничому товаристві "Приміський садівник" в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області для ведення індивідуального садівництва. Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд не повинен з власної ініціативи виходити за межі позову. Позивач не оскаржує рішення чи дії відповідача, а просить визнати за ним право власності на земельну ділянку. Позивачем, відповідно до принципу диспозитивності, обрано спосіб захисту свого цивільного права та інтересу, а тому суд розглядає справу в межах заявлених ним вимог, як того вимагає ст. 13 ЦПК України, та приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування», суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не підлягає задоволенню, оскільки суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. В зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту суперечить закону та заявлені останнім вимоги слід залишити без задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed