Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10.01.2007 року у розмірі 101 300,55 грн. та судові витрати у справі. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 10 січня 2007 року між [PERSON] та АКБ «Правекс-Банк» був укладений кредитний договір № 4266-001/07Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20 000,00 дол.США строком до 10.01.2027 року зі сплатою 12,0% річних. За умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 20 000,00 дол.США. В свою чергу [PERSON] , всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10.01.2007 року, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 4266-001/07Р від 10.01.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Станом на 01 червня 2020 року за відповідачами по укладеному з Акціонерним товариством «Правекс-Банк» кредитним договором № 4266-001/07Р наявна заборгованість на загальну суму 28 797,57 дол.США яка складається з наступного: 12 445,00 дол.США - сума заборгованості за кредитом; 8 205,75 дол.США - сума заборгованості за відсотками; 3 323,59 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 4 823,20 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 4266-001/07Рвід 10.01.2007 року у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті 3 % річних за користування кредитом та подвійна облікова ставка НБУ та сплаті інфляційних втрат, що за власною ініціативою позивача підлягає стягненню станом на 16.10.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 101 300,55 грн., з яких: нараховані 3% річних - 31 773,30 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 69 527,25 грн. До теперішнього часу сума боргу за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10.01.2007 рокуне погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2020 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 23 листопада 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачів в судове засідання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач АТ «Правекс-Банк» та відповідач [PERSON] 10 січня 2007 року уклали кредитний договір № 4266-001/07Р, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20 000,00 дол.США строком до 10.01.2027 року зі сплатою 12,0% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором. В якості забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10 січня 2007 року, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 4266-001/07Р від 10 січня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником обов`язків перед кредитором, що випливають з укладеного між позичальником та кредитором договору кредиту. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10 січня 2007 року вбачається, що станом на 01 червня 2020 року заборгованість по ньому становить 28 797,57 дол.США яка складається з наступного: 12 445,00 дол.США - сума заборгованості за кредитом; 8 205,75 дол.США - сума заборгованості за відсотками; 3 323,59 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 4 823,20 дол.США - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною і статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.201S у справі №686/21962/15-ц). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею її цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин ч.1 та ч.5 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, системний аналіз положень статей 11, 509, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати інфляційні втрати за невиконання зобов`язання не є зобов`язанням у розумінні статті 509 цього Кодексу. Стаття 625 ЩК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49ЦС12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи п. з ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 ЦК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор набуває право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим порушенням, тому право подати позов про стягнення 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його усунення. В свою чергу позивач обрав спосіб захисту у вигляді стягнення заборгованості по сплаті 3 % річних за користування кредитом та подвійної облікової ставки НБУ, що станом на 16.10.2020 року становить 101 300,55 грн., з яких: нараховані 3% річних - 31 773,30 грн. та подвійна облікова ставка НБУ - 69 527,25 грн. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом п. 2.1 укладеного Договору поруки, поручитель зобов`язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором виконати за нього зобов`язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором. Відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо, що передбачено ч.1 ст.543 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором та в добровільному порядку не сплачує заборгованість, а також той факт, що умовами договору поруки встановлена солідарна відповідальність, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , на користь позивача заборгованості за кредитним договором 4266-001/07Р від 10 січня 2007 року, яка станом на 16 жовтня 2020 року становить 101 300,55 грн., з яких: нараховані 3% річних - 31 773,30 грн. та подвійна облікова ставка НБУ - 69 527,25 грн. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачами суду не надано. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Правекс-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів на користь АТ «Правеск-Банк» заборгованості за кредитним договором № 4266-001/07Р від 10 січня 2007 року, яка станом на 16 жовтня 2020 року становить 101 300,55 грн., з яких: нараховані 3% річних - 31 773,30 грн. та подвійна облікова ставка НБУ - 69 527,25 грн. Підстав для звільнення [PERSON] та [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн. на користь позивача, тобто по 1051,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial