Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Полтавського виконавчого органу Гречин Наталія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, посилаючись на те, що 24.03.2018 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №55961713 щодо стягнення з неї грошових коштів на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 02.10.2017 року. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат»,п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. До 24.03.2018 року позивача належним чином не було повідомлено про існування у неї заборгованості перед ПАТ "ПУМБ", договорів із ПАТ "ПУМБ" [PERSON] не укладала, про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу дізналася лише 24.03.2018 року, оскаржити виконавчий напис у встановленому законом порядку не мала змоги, як не мала змоги вчити дії із захисту своїх законних прав та інтересів від необгрунтованих претензій. Позивачу не відомі обставини та підстави за яких ПАТ "ПУМБ" має право вимагати сплати від неї будь-якої заборгованості. Цивільно-правовий договір є правочином двох сторін, кожна сторона у договорі наділена правами та обов'язками, не дотримання стороною своїх обов'язків позбавляє її права вимагати виконання договору іншою стороною. Безспірність має полягати в існуванні між одними і тими ж сторонами цивільно-правового договору, та підписання його сторонами. Зазначені умови цивільно-правової угоди є істотними. Відповідачем нотаріусу надано Договір споживчого кредитування № СР-6669764 від 11.08.2014р. укладений між мною та АТ "Банк Ренесанс капітал". Зазначено заборгованість станом на 09.10.2017 року, простроченої заборгованості за сумою кредиту 7359,86 грн., прострочена заборгованість за комісією 2138, 46 грн., прострочена заборгованість за процентами 902,84грн., розрахунок такої заборгованості відсутній. За текстом Договору між АТ "Банк Ренесанс Капітал" та позивачем сума споживчого кредиту становить 7 131 грн., що не відповідає визначеній виконавчим написом та є меншою за розміром. Статтею 513 ЦК України визначено форму правочину, щодо заміни кредитора у зобов'язанні, відповідно положенням цієї статті, форма правочину має відповідати формі, в якій вчинено правочин. Таким чином, законодавством встановлено форму правочину щодо зміни кредитора і має бути вчинений правочин за участю трьох сторін, у формі що вчинений основний правочин, що у даних правовідносинах відсутнє. Договору, де сторонами були б позивач та ПАТ "ГІУМБ" не існує. В АТ "Банк Ренесанс капітал" позивачем проводилася сплата заборгованості за кредитом, отримати довідку та розрахунок сплати [PERSON] не мала змоги, так як АТ "Банк Ренесанс Капітал" припинив своє існування в м.Полтава, підстави закриття філіалів банку, подальша їх діяльність мені не відомі. Доступу до мережі інтернет я не маю. Повідомлення від АТ "Банк Ренесанс Капітал" та ПАТ "ПУМБ" щодо припинення діяльності та домовленостей між двома юридичними особами до мене не надходили, будь-яких повідомлень від ПАТ "ПУМБ" позивач не отримувала. Таким чином в поданих Відповідачем документах зазначено дані, що не відповідають договірним, а його вимоги не є безспірними. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно пункту 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно розділу Постанови КМУ № 1172 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Враховуючи вище викладене, Відповідачем не надано документів, що підтверджують безспірність вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. мала відмовити у вчинені нотаріальної дії, відповідно до статті 49 Закону України "Про нотаріат" так як вчинення такої дії суперечить законодавству України, у зв'язку з не поданням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу. Суть позовних вимог - визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню. За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" - передбачає видання виконавчого документу з дотриманням положень чинного законодавства, а відкриття виконавчого провадження та вчинення дій із стягнення пов"язане з обмеженням законних прав боржника. Таким чином продовження вчинення виконавчих дій може зашкодити законним права та інтересам, достатнім їх захистом на час розгляду справи є зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпеченя, пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчою документу, який оскаржується. Статтею 4 ЦПК України встановлено право кожної особи на звернення до суду для захисту своїх порушених, не визнаних чи оспорюваних прав свобод, чи законних інтересів. Статтею 19 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідач надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. кредитний договір № СР-6669764 від 11.08.2014р. укладений між мною та АТ "Банк Ренесанс капітал", за яким зазначив себе стягувачем, за родом правовідносин між сторонами Договору, даний Договір є Договором між споживачем та надавачем послуг. Правовідносини між сторонами додатково регулюються нормами Закону України "Про захист прав споживачів". Частиною 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживача на судовий захист прав, передбачених законодавством. Зокрема преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" визначено цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1 цього Закону визначено сферу його дії, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Статтею 2 цього Закону визначено норми законодавства що регулює правовідносини між споживачем та надавачем послуг,зокрема законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно- правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Таким чином Закон України "Про захист прав споживачів" є спеціальним законом, яким визначено врегулювання правовідносин за порушення норм Закону, та механізм захисту прав споживачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду відзив на позовну заяву, в якому прохав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, поклалась на розсуд суду при вирішенні позову. Третя особа - приватний виконавець Полтавського виконавчого органу Гречин Наталія Володимирівна в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріли справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24.03.2018 року позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №55961713 щодо стягнення з неї грошових коштів на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 02.10.2017 року. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат»,п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. До 24.03.2018 року позивача належним чином не було повідомлено про існування у неї заборгованості перед ПАТ "ПУМБ", договорів із ПАТ "ПУМБ" [PERSON] не укладала, про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу дізналася лише 24.03.2018 року, оскаржити виконавчий напис у встановленому законом порядку не мала змоги, як не мала змоги вчити дії із захисту своїх законних прав та інтересів від не обгрунтованих претензій. Позивачу не відомі обставини та підстави за яких ПАТ "ПУМБ" має право вимагати сплати від неї будь-якої заборгованості. Цивільно-правовий договір є правочином двох сторін, кожна сторона у договорі наділена правами та обов'язками, не дотримання стороною своїх обов'язків позбавляє її права вимагати виконання договору іншою стороною. Безспірність має полягати в існуванні між одними і тими ж сторонами цивільно-правового договору, та підписання його сторонами. Зазначені умови цивільно-правової угоди є істотними. Відповідачем нотаріусу надано Договір споживчого кредитування № СР-6669764 від 11.08.2014р. укладений між мною та АТ "Банк Ренесанс капітал". Зазначено заборгованість станом на 09.10.2017 року, простроченої заборгованості за сумою кредиту 7359,86 грн., прострочена заборгованість за комісією 2138, 46 грн., прострочена заборгованість за процентами 902,84грн., розрахунок такої заборгованості відсутній. За текстом Договору між АТ "Банк Ренесанс Капітал" та позивачем сума споживчого кредиту становить 7 131 грн., що не відповідає визначеній виконавчим написом та є меншою за розміром. Статтею 513 ЦК України визначено форму правочину, щодо заміни кредитора у зобов'язанні, відповідно положенням цієї статті, форма правочину має відповідати формі, в якій вчинено правочин. Таким чином, законодавством встановлено форму правочину щодо зміни кредитора і має бути вчинений правочин за участю трьох сторін, у формі що вчинений основний правочин, що у даних правовідносинах відсутнє. Договору, де сторонами були б позивач та ПАТ "ПУМБ" до суду не надано. В АТ "Банк Ренесанс капітал" позивачем проводилася сплата заборгованості за кредитом, отримати довідку та розрахунок сплати [PERSON] не має змоги, так як АТ "Банк Ренесанс Капітал" припинив своє існування в м.Полтава, підстави закриття філіалів банку, подальша їх діяльність позивачу не відомі. Повідомлення від АТ "Банк Ренесанс Капітал" та ПАТ "ПУМБ" щодо припинення діяльності та домовленостей між двома юридичними особами до позивача не надходили, будь-яких повідомлень від ПАТ "ПУМБ" позивач не отримувала. Таким чином в поданих Відповідачем документах зазначено дані, що не відповідають договірним, а його вимоги не є безспірними. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно пункту 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно розділу Постанови КМУ № 1172 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Враховуючи вище викладене відповідачем не надано документів, що підтверджують безспірність вимог та не подано відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Статтею 4 ЦПК України встановлено право кожної особи на звернення до суду для захисту своїх порушених, не визнаних чи оспорюваних прав свобод, чи законних інтересів. Статтею 19 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідач надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. кредитний договір № СР-6669764 від 11.08.2014р. укладений між мною та АТ "Банк Ренесанс капітал", за яким зазначив себе стягувачем, за родом правовідносин між сторонами Договору, даний Договір є Договором між споживачем та надавачем послуг. Правовідносини між сторонами додатково регулюються нормами Закону України "Про захист прав споживачів". Частиною 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживача на судовий захист прав, передбачених законодавством. Зокрема преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" визначено цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 1 цього Закону визначено сферу його дії, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Статтею 2 цього Закону визначено норми законодавства що регулює правовідносини між споживачем та надавачем послуг,зокрема законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно- правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Таким чином Закон України "Про захист прав споживачів" є спеціальним законом, яким визначено врегулювання правовідносин за порушення норм Закону, та механізм захисту прав споживачів. Згідно ч.1ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1Закону України від 02 вересня 1993року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису поданої представником ПАТ «Перший Український міжнародний банк». З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису до якої було додано оригінал кредитного договору № GP 6669764 укладеного 11.08.2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та позивачем, виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості станом на 09 жовтня 2017 року, та вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 р. № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. З наявних документах в матеріалах справи, встановлено що ПАТ «Перший український міжнародний банк» було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, та список поштових відправлень рекомендованих листів з якого вбачається, що на адресу [PERSON] направлено письмову вимогу (повідомлення), однак підтвердження отримання листа адресатом банком не надано, у зв'язку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. На думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved