Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення: з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 13234,02 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.; з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7616,63 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.; з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7616,63 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.. Мотивуючи свої вимоги тим, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] було укладено згідно пп. "б" п. 12.1 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України" шляхом оформлення окремого особового рахунку та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). За вказаною адресою нарахування за надані послуги виконувалися відповідно до норм затверджених рішеннями Миколаївської міської ради. Прилади обліку води у боржників не встановлені, пільги та субсидії не надавалися. Свої обов`язки позивач виконував в повному обсязі та належним чином. В результаті неналежного виконання споживачами свої обов`язків щодо оплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення станом на 30.11.2019 року у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 28467,27 грн. Проте, з урахуванням відомостей про зняття боржників з реєстраційного обліку вищевказана заборгованість підлягає розподілу наступним чином: заборгованість по листопад 2017 року в сумі 22849,88 між всіма боржниками в рівних частинах по 7616,63 грн. з кожного та залишок в сумі 5617,39 грн. з [PERSON] 07 травня 2020 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 6676 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.; з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7611,10 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.; з [PERSON] боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7608,74 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн. 33 коп.. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позовна заява незаконна та така, що не підлягає задоволенню. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] .. Він та [PERSON] не укладали договорів про надання житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою. Він та [PERSON] зняті з реєстраційного обліку з вищезазначеної адреси з листопада 2017 року. З того часу вони є такими, що не користуються будь-якими житлово-комунальними послугами за даною адресою. Позивач просить стягнути заборгованість яка виникла до 28 листопада 2017 року не вказуючи при цьому початок періоду виникнення такої заборгованості. Крім того, при винесенні рішення Ленінським районним судом від 13.03.2009 року, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживають з 1999 року. Фактично він за вказаною адресою не проживає з 2008 року, що підтверджується актами про постійне проживання за іншою адресою. Крім того, вважає за необхідне застосувати строки позовної давності. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позовна заява незаконна та така, що не підлягає задоволенню. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] .. Вона та [PERSON] не укладали договорів про надання житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою. Вона та [PERSON] зняті з реєстраційного обліку з вищезазначеної адреси з листопада 2017 року. З того часу вони є такими, що не користуються будь-якими житлово-комунальними послугами за даною адресою. Позивач просить стягнути заборгованість яка виникла до 28 листопада 2017 року не вказуючи при цьому початок періоду виникнення такої заборгованості. Крім того, при винесенні рішення Ленінським районним судом від 13.03.2009 року, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживають з 1999 року. Фактично він за вказаною адресою не проживає з 2008 року, що підтверджується актами про постійне проживання за іншою адресою. Крім того, вважає за необхідне застосувати строки позовної давності. Від представника позивача надійшла відповідь на відзиви, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 21896 грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Щодо посилання відповідачів про нібито відсутність підстав для нарахування заборгованості у зв`язку з відсутністю договору на надання послуг, зазначає, що відповідно до доказів, наданих до матеріалів справи, споживачі, зокрема, [PERSON] , увесь період, [PERSON] , до 30.11.2017 року та [PERSON] до [INFO] , мешкали за адресою: [ADDRESS] , за якими МКП "Миколаївводоканал" надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відтак є споживачами вищевказаних послуг. Ознайомившись з матеріалами справи № 489/1797/15-ц, за результатами розгляду якої було скасовано судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, представник позивача отримав фотокопії паспортів боржників, в яких наявні відомості про зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 28.11.2017 року, [PERSON] з 30.11.2017 року. Отже, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 06.05.2020, вимоги заявлено до відповідачів з урахуванням відомостей про зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. Крім того, слід зазначити, що особи, які перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки як і наймач та члени його сім`ї. Посилання відповідачів про те, що вони не проживають за спірною адресою з 2008 року є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до відомостей щодо реєстрації місця проживання, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зняті з місця реєстрації у листопаді 2017 року. Наданий відповідачами Акт про проживання за іншою адресою не відповідає вимогам чинного законодавства, а доказів реєстрації місця проживання/перебування особи у відповідності до постанови № 207 від 02.03.2016 року не надано. Зазначає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та [PERSON] було укладено згідно пп. "б" п. 12.1 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України" шляхом оформлення окремого особового рахунку та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Позивач зазначає, що за вказаною адресою нарахування за надані послуги нараховувалися відповідно до норм затверджених рішеннями Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 та № 592 від 14.07.2017, а саме згідно благоустрою помешкання за нормою 9/8,85 куб.м. на одну людину на місяць. Кількість зареєстрованих осіб станом на 04 червня 2014 року - 3 особи. Прилади обліку води у боржників не встановлені, пільги та субсидії не надавалися. Відповідно до довідки ЖКП ММР "Південь" від 04.06.2014 року за вих. № 2315, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 02.02.1989, [PERSON] з 21.11.2000, [PERSON] , з 01.11.1990. Згідно паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] знятий з місця реєстрації: [ADDRESS] - [INFO] . Згідно паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] знята з місця реєстрації [ADDRESS] - [INFO] 2017 [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в своїх відзивах зазначають, що що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2009, справ № 2-2425/2009, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням суду встановлено, що сторони разом не проживають з 1999 року та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Проте, в рішенні Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2009 не встановлено місце реєстрації та фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] . Відповідачами долучено до матеріалів справи Акти про постійне проживання в житловому приміщенні (квартирі) від 24.10.2019 року, складеного сусідами відповідачів, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] починаючи з 2008 року по теперішній час проживають за адресою: [ADDRESS] . Дані докази судом не беруться до уваги, оскільки вони належним чином не засвідчені, особу, зазначених свідків не встановлено та паспортних даних не внесено. Крім того, слід зазначити, що у разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це комунальну службу та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Комунальній службі оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами. Відповідачами не долучено до матеріалів справи докази на підтвердження того, що вони зверталися до МКП "Миколаївводоканал" з заявами про тимчасове непроживання у квартирі [ADDRESS] за період з 2008 року по листопад 2017 року та не надали відповідні документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. В свої відзивах відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , та не укладали договорів про надання житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою. За змістом ст.ст.\~16,\~19,\~26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Так, відповідно до частини 2\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Отже, дане твердження відповідачів щодо того, що вони не укладали договорів про надання житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою, а тому не повинні сплачувати комунальні послуги не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що наслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 30.04.2020 утворилася заборгованість в розмірі 21896 грн. 22 коп., з яких слід стягнути з: [PERSON] у розмірі 6676 грн.; з [PERSON] у розмірі 7611,10 грн.; з [PERSON] у розмірі 7608,74 грн. Позивач зазначає, що боржників неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується Актом - повідомленням про заборгованість від 11.02.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162\~Житлового\~кодексу\~України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 30.04.2020 заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 21896 грн. 22 коп., з яких слід стягнути з: [PERSON] у розмірі 6676 грн.; з [PERSON] у розмірі 7611,10 грн.; з [PERSON] у розмірі 7608,74 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про застосування строків позовної давності. Представник відповідача заперечує щодо застосування строків позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. 2, 3\~ст. 264 ЦК України\~позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 15.04.2015 видано судовий наказ, яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] , на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, що станом на 02.02.2015 складає 12585,03 грн. Ленінським районним судом м. Миколаєва 09 липня 2018 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на користь обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», борг за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.04.2015 року по 01.02.2018 року становить 7700 грн. 90 коп., індексацію суми боргу в розмірі 940 грн. 68 коп. та три відсотки річних у розмірі 226 грн. 82 коп. за період з 01.05.2015 року по 01.03.2018 року, всього 8868 грн. 40 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2018 у видачі судового наказу за заявою обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги теплопостачання, в частині вимог до [PERSON] відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2019, судовий наказ №2-н/489/437/18 (справа №489/2764/18) від 09 липня 2018 року, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва за заявою обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги теплопостачання скасовано. Оскільки строк позовної давності переривався у квітні 2015 року та в липні 2018 року і з того часу його перебіг почався заново, то на момент подання даного позову до суду строк позовної давності для позивача не сплив. А тому, суд відхиляє твердження відповідачів, щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності, як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Беручи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved