Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

05 травня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором лізингу. Зазначив, що заявою про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу № DO00А-59625605 від 24 квітня 2013 року відповідач виразив свою згоду та приєднався до Умов та правил і надання банківських послуг, які розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, усі разом складають договір фінансового лізингу (далі-договір). Відповідач [PERSON] згідно з Умовами договору отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Fiat, модель Doblo, 2013 року випуску, тип ТЗ фургон малотонажний - В, номер кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Натомість, відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, які пов'язані з виконанням договору лізингу, у строки та у розмірі, що встановлені у додатку 2 графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію, вищевказаний автомобіль належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». Пунктом 3 ч.2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту (далі- повідомлення про дефолт) та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про поверненні заборгованості за фактичний строк користування предмету лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Станом на 15 березня 2016 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 185 456,73 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором фінансового лізингу № DO00А-59625605 у розмірі 185 456,73 грн. та судовий збір у розмірі 2781,85 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи був сповіщений шляхом надіслання СМС-повідомленням. Отримавши згоду представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною 2 п.3 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частинами 1-2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що 22 квітня 2013 року [PERSON], який діє на підставі особистого волевиявлення,

Outcome: approved