Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із указаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 26.08.2013 року о 10 год. 30 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний їй автомобіль марки «СНЕRY», д.н.з. [NUMBER]. В той день та час гр. [PERSON] не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху автомобіля марки «СНЕRY», який в подальшому почав рух та здійснив наїзд на будівлю в дворі будинку № 189 по вул. Максютова в м. Житомирі, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Вина [PERSON] підтверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2013 року, відповідно до якої останнього визнано винуватим у скоєній ДТП. Оскільки відповідальність за заподіювану шкоду згідно договору добровільного страхування транспортних засобів серії АМ № 073273 застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 09.08.2013 року, [PERSON] була подана заява про виплату страхового відшкодування, однак у його виплаті згідно п. 4.1.1. Договору позивачу було відмовлено. За словами позивача, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем «СНЕRY», д.н.з. [NUMBER], станом на 26.08.2013 року було застраховано, відтак ДТП, що трапилась 26.08.2013 є страховим випадком. Окрім цього, внаслідок неправомірних дій страхової компанії позивачу було завдано моральної шкоди. З огляду на викладене у позові, [PERSON] просила суд визнати подію, що мала місце 26.08.2013 року, страховим випадком; стягнути з відповідача на свою користь 10 346,43 грн. страхового відшкодування, 3 000 грн. моральної шкоди, а також витрати, пов'язані з наданням позивачу правової допомоги та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Додала, що [PERSON] є зятем позивача, а тому остання дозволила йому користуватись автомобілем «СНЕRY», д.н.з. [NUMBER]. Автомобіль був взятий [PERSON] у кредит, однак до закінчення справи кредит погашено, а тому у ПАТ «ПУМБ», якого визнано у договорі страхування вигодонабувачем, немає жодним підстав вимагати одержати страхове відшкодування на свою користь. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив на адресу суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 59-61). Представник ПАТ «ПУМБ» так само не з'явився в судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Направив на адресу суду письмові пояснення в яких, в разі задоволення позовних вимог, просив суд стягнути суму страхового відшкодування з відповідача на користь банку як вигодонабувача (а.с. 89-90). Представник Регіонального відділення ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із постанови Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2013 у справі №295/14435/13-п, 26.08.2013 року о 10 год. 30 хв. громадянин [PERSON] не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху автомобіля марки CHERY, д.н.з. [NUMBER], який в подальшому почав рух та здійснив наїзд на будівлю в дворі будинку № 189 по вул. Максютова в м. Житомирі, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Даною постановою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, 09 серпня 2013 року між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №073273 (по тексту - Договір). Згідно умов договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль CHERY Tiggo, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору - по 24 год. 00 хв. 10.08.2014 року. Відповідно до особливих умов страхування обрано варіант виплати страхового відшкодування «Майстерня» (а.с. 4-8). Вищевказаним договором страхування в якості вигодонабувача визначено ПАТ «ПУМБ», яке має право вимагати від страховика на підставі ст. 985 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про страхування» здійснити страхову виплату на свою користь. Положеннями п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Позивач звернулась до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом відповідача від 03.10.2013 року у здійсненні виплати було відмовлено з огляду на положення п. 4.1.1 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с. 11, 62-67). Відповідно до положення п. 4.1.1 вказаного вище договору відшкодуванню не підлягають збитки, що сталися безпосередньо внаслідок недбалого ставлення до забезпеченого/застрахованого транспортного засобу та/або його додаткового обладнання, зокрема: зберігання транспортного засобу у місцях підвищеної небезпеки (кваліфікація дій страхувальника та/або водія визначається згідно чинних Правил дорожнього руху та/або відповідно до приписів заводу-виробника). Посилання на п.4.1.1 договору, а також на п.15.12 Правил дорожнього руху міститься також і в запереченнях відповідача на позовну заяву як на підставу для відмови в задоволенні вимог щодо стягнення суми страхового відшкодування. Згідно п.15.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 19 постанови від 01 березня 2013 року № 4, з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Суд не вважає обґрунтованим посилання відповідача на вказані вище пункти договору та ПДР, оскільки відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що позивачем не було вжито всіх заходів щодо проникнення до автомобіля, а посилання на зберігання транспортного засобу у місцях підвищеної небезпеки взагалі не може бути прийнято до уваги, так як автомобіль CHERY Tiggo, д.р.н. [NUMBER], в момент ДТП 26.08.2013 року перебував у дворі приватного будинку по вул. Максютова, 189, що згідно п.2.1.15 договору відноситься до місця безпечного зберігання. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно п. 10.2 договору страховик здійснює виплату страхового відшкодування у строк 30 робочих днів, починаючи з дня одержання письмового повідомлення про настання випадку, що може бути кваліфікований як страховий. Пунктом 10.7.2 договору встановлено, що якщо в особливих умовах страхування обрано варіант виплати страхового відшкодування «Майстерня»: при частковому пошкодження застрахованого транспортного засобу відшкодування виплачується страховиком вигодонабувачу або за письмовою згодою вингодонабувача та за дорученням страхувальника - на СТО, письмово погоджену із страховиком. Як вбачається із заяви регіонального відділення ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" від 12.09.2013 №315, страховик звернувся до вигодонабувача ПАТ «ПУМБ» із заявою про визначення отримувача страхового відшкодування. При цьому повідомлялось, що згідно заяви страхувальника [PERSON] страхове відшкодування у сумі 10 346 грн. 41 коп., яку доречи визначив сам страховик, буде перераховане по реквізитам ПАТ «Житомир-Авто» (а.с. 9). В матеріалах справи міститься заява ПАТ «Житомир-Авто» від 12.01.2015 №0005 про те, що станом на 12.01.2015 на розрахунковий рахунок товариства кошти в сумі 10 346 грн. 41 коп. від ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" за ремонт автомобіля CHERY Tiggo, д.р.н. [NUMBER], не надходили (а.с. 75). Із листів ПАТ «ПУМБ» від 15.07.2015 та 02.06.2015 вбачається, що позивач [PERSON] отримала за договором № 6714667 від 12.08.2008р. кредит на придбання автомобіля марки CHERY Tiggo, 2008 року випуску, в сумі 12 327,00 дол. США терміном на 84 місяці. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 12.08.2008 між позивачем та ПАТ «ПУМБ» було укладено Договір застави транспортного засобу № 6759427, відповідно до умов якого банк прийняв в заставу автомобіль CHERY Tiggo, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. 4.1 Договору застави, протягом всього строку дії договору застави Предмет застави має бути застрахований на користь Заставодержателя (як вигодонабувача, який в разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика). У п.7.10 Договору застави закріплено, що договір застави припиняє чинність з моменту, зокрема, припинення Кредитного договору від 12.08.2008 №6714667. Судом встановлено, що листом від 15.07.2015 за №ZI2-50.4/29 ПАТ «ПУМБ» повідомило, що станом на 15.07.2015 заборгованість по кредиту та відсоткам за користування зазначеним вище кредитом відсутня, кредит погашено повністю. За таких обставин суд приходить до висновку, що права вигодонабувача за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №073273 фактично перейшли до страхувальника [PERSON] З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що ДТП, яка трапилась 26.08.2013 року за участю автомобіляCHERY Tiggo, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], є страховим випадком в розумінні ст. 8 Закону України «Про страхування», у зв'язку із чим вимоги позивача щодо стягнення із ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" страхового відшкодування в сумі 10 346 грн. 41 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами по справі, є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише у тому випадку, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України). Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про страхування», та ЦК України, норми якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок відмови у виплаті страхового відшкодування. У договорі добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №073273 від 09 серпня 2013 року сторони також не передбачили відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу також не підлягають задоволенню через не визначення суми таких витрат та відсутності документального підтвердження їх понесення. Оскільки позов задовольняється частково, із відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial