Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 2 624,66 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (а. с. 3). В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 06 січня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений договір № 003-03505-060111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті з кредитною лінією на суму 30 000,00 грн. та на день укладенні договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000,00 грн. та відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками - зі сплатою 14,99% річних за користування кредитною лінією, платою за обслуговування кредитного залишку (включає в себе надання послуг інформування Держателя про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку) у розмірі 3,33%, 3% річних на позитивний залишок, 48% річних на недозволений овердрафт, строком дії - до повного виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним договором у нього виникла заборгованість перед банком, яку позивач і просив суд стягнути з відповідача. Представник позивача у позовній заяві просив суд розглянути дану цивільну справу за своєї відсутності, також вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 3). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, надав суду письмові заперечення проти позову (а. с. 21-23), в яких посилався на неправильне нарахування позивачем відсотків, суми штрафів, тощо. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06 січня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений договір № 003-03505-060111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті з кредитною лінією на суму 30 000,00 грн. та на день укладенні договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000,00 грн. та відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками - зі сплатою 14,99% річних за користування кредитною лінією, платою за обслуговування кредитного залишку (включає в себе надання послуг інформування Держателя про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку) у розмірі 3,33% від суми використаних кредитних коштів, 3% річних на позитивний залишок, 48% річних на недозволений овердрафт, строком дії - до повного виконання зобов'язань за договором. Викладене підтверджується копіями вказаного договору, Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет "Класичний" (а. с. 5-6). З заяви на видачу готівки № 7148070 від 06 січня 2011 року, а також з квитанції № 1316 від 06 січня 2011 року, які були надані відповідачем у судовому засіданні для огляду, вбачається, що на виконання вказаного договору [PERSON] отримав 2 975,00 грн. (а. с. 24). Також судом встановлено, що 18 липня 2011 року [PERSON] звернувся на адресу банку з заявою про надання тимчасової відстрочки по щомісячному погашенню кредиту зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами на підприємстві, де працює відповідач (а. с. 25). Відповідно до пояснень, наданих відповідачем у судовому засіданні, останній зателефонував за телефоном, вказаним у п. 3.17 12 договору № 003-03505-060111 від 06 січня 2011 року, за яким його повідомили про отримання листа від 18 липня 2011 року та погодилися надати відстрочку без нарахування штрафу. З листопада 2011 року [PERSON] знов почав платити щомісячні платежі. А 29 грудня 2011 року відповідачем на адресу позивача було направлено лист, в якому [PERSON] зазначив, що почав платити регулярні платежі та продовжує виконувати взяті на себе договірні зобов'язання (а. с. 26). Згідно з розрахунком заборгованості, доданим представником позивача до позовної заяви, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором, яка станом на 22 серпня 2014 року становить 2 624,66 грн. та складається лише з тіла кредиту (а. с. 4). Крім того, в своїх запереченнях проти позову відповідач зазначає про наступне. В розрахунку ціни позову позивач неправильно зазначає зниження тіла кредиту. Так, у самому першому платіжному періоді (01.02.2011-28.02.2011) тіло кредиту зазначається у розмірі 2999,90 грн. У колонці "сплачено" по кредиту зазначена грошова сума 158,04 грн. Але у наступному платіжному періоді (01.03.2011-31.03.2011) тіло кредиту зазначено у розмірі 2857,76 грн., а повинно бути 2841,86 грн. (2999,90 -158,04 = 2841,86), тобто тіло кредиту повинно було бути меншим, аніж зазначає позивач у розрахунку. У наступних періодах теж тіло кредиту неправильно зменшується (не на ту суму, яка була сплачена). Отже, відсотки та комісія розраховані невірно, оскільки розраховуються, виходячи з розміру тіла кредиту. Також, відповідно до п. 2.4. договору № 003-03505-060111 від 06 січня 2011 року проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховується банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування. Відповідно до Тарифів на обслуговування процент за користування кредитною лінією становить 14,99% річних. Отже, відсотки повинні розраховуватися виходячи з розміру тіла кредиту (сума використаних коштів). Таким чином, оскільки розмір тіла кредиту у наступному платіжному періоді знижується, то і сума розрахованих до сплати відсотків повинна бути меншою, ніж у попередньому періоді. Але у розрахунку ціни позову у періодах: 01.03.2011-31.03.2011; 01.04.2011-29.04.2011; 01.06.2011-30.06.2011; 01.09.2011-30.09.2011; 01.02.2012-29.02.2012; 01.06.2012-27.06.2012; 01.08.2012-31.08,2012; 01.11.2012-30.11.2012 - сума відсотків, розрахована до сплати, більше ніж у попередньому періоді. Отже, позивачем неправильно розраховано сума відсотків до сплати. Відповідно до п. 3.17 договору № 003-03505-060111 від 06 січня 2011 року держатель має право отримати будь-яку інформацію щодо умов виконання цього договору, у тому числі про стан рахунку, заборгованість за кредитною лінією та/або овердрафтом, за телефонами 044 428 95 95 або 0 800 500 600 за кодовим словом, визначеним в Анкеті держателем. Як зазначає відповідач, він завжди користувався даними телефонами, і йому зазначали розмір платежів, що підлягають сплаті. Останній платіж був зроблений відповідачем 01 березня 2012 року у розмірі 350,00 грн., як [PERSON] було зазначено за вищевказаним телефоном, у зв'язку з чим, а також враховуючи, що з зазначеного періоду часу і по сьогоднішній день відповідачу жодного разу не дзвонив позивач щодо наявної заборгованості за кредитом, останній дійшов висновку про погашення кредитної заборгованості у повному обсязі з 01 березня 2012 року. Крім того, жодної претензії на адресу [PERSON] позивачем не було надіслано, що також підтверджується матеріалами справи. При цьому, відповідно до п. 3.12 договору № 003-03505-060111 від 06 січня 2011 року банк щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, формує виписки, в якій відображають рух коштів на рахунку держателя за звітний період, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи цей день. Надання держателю виписок здійснюється в один із наступних способів: в паперовій формі в приміщенні банку на вимогу держателя; в паперовій формі шляхом доставки виписки за місцем проживання держателя за допомогою засобів поштового зв'язку; в електронній формі - на електронну адресу держателя. Конкретний спосіб передачі виписок Держателю обирається держателем самостійно та зазначається ним в анкеті держателя. Позивачем були порушені вимоги договору та п.1.5 Тарифів до договору, оскільки жодної виписки по рахунку не було направлено відповідачу, хоча плату за обслуговування щомісячно позивач розраховував. Таким чином, [PERSON] сплачувались грошові кошти за послуги інформування, в той час коли позивачем дані послуги не надавались. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. За змістом ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги викладене [PERSON] у своїх запереченнях проти позову, надані ним письмові докази, а також те, що позивачем не надано суду доказів інформування відповідача про необхідність внесення певних грошових коштів в погашення заборгованості за договором № 003-03505-060111 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 06 січня 2011 року, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат розгляду справи, витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачеві.

Outcome: dismissed