Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Направленим до суду позовом [PERSON] просив ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою шляхом зобовязання [PERSON] та [PERSON] перенести паркан згідно меж такої земельної ділянки на підставі [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як на підставу звернення до суду з даною позовною заявою та у її обґрунтування позивач вказав, що відповідачі є власниками суміжної з належною йому земельною ділянкою на якій останні встановили паркан, що, в свою чергу, займає значну частину земельної ділянки заявника. На неодноразові прохання позивача, відповідачі відмовляються демонтувати паркан. Спрямованими до суду письмовими запереченнями проти позову (а.с.61-64, 80-81) відповідачі позов не визнали, адже, як вказують паркан був встановлений до приватизації земельної ділянки при отриманні земельної ділянки у користування, а позивач, в свою чергу, приватизував належну йому земельну ділянку пізніше. Накладка належних сторонам земельних ділянок, на переконання відповідачів, сталась в результаті порушення законодавства при приватизації земельної ділянки позивачем, внаслідок чого йому помилково виділили частині землі довжиною 6,95 м. і яка розташована на належній відповідачам земельній ділянці. У судове засідання сторони не зявились. Представники позивача спрямували до суду заяву, якою просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву про відтермінування розгляду справи у звязку з хворобою його матері, тобто іншого відповідача [PERSON] Разом з тим, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларується, що кожній людині гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Процесуальним Законом визначені стислі строки розгляду справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України). Підстави неявки у судове засідання обох відповідчів, на переконання суду, не є достатніми для подальшого відкладення розгляду справи і їх неявку суд визнає з не поважних причин. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять заяв відповідачів про слухання справи у їх відсутність, той факт, що представники позивача не заперечують щодо заочного порядку розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач являється власником земельної ділянки № 2120, кадастровий номер 1822083000:06:000:1583 загальною площею 0,0688 га, що знаходиться в обєднані садівничих товариств "Барашівський" Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, цільове призначення для ведення садівництва. Зазначене підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії "ЖТ" 08-12 № 001706, виданого30 листопада 1994 року на імя [PERSON] (а.с.10) та копією [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). У 2013 році на вищевказану земельну ділянку виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачу (а.с.19-43). Відповідачам на праві спільної часткової власності (розмір часток ? кожного) належить суміжна з вищевказаною і належною позивачу земельною ділянкою земельна ділянка площею 0,1093 га, кадастровий номер 1822083000:06:000:1277 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (а.с.69-70), яку [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON], якому така нерухомість належала на підставі Державного акта на право власності на землю, виданого 24 листопада 1994 року (а.с.66). З приводу неправомірних, на думку позивача, дій відповідачів він звертався із заявою до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області на яку отримав відповідь від 8 грудня 2014 року (а.с.44) про те, що при обстеженні вищевказаних земельних ділянок та проведення контрольних промірів зовнішніх меж (вказаних у правовстановлюючих документах) встановлено, що вони частково накладаються на площу 0,0060 га. Також Інспекцією встановлено, що [PERSON], шляхом встановлення паркану не дотримано межі своєї земельної ділянки, внаслідок чого було зайнято частину земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,01 га, про що складено відповідний акт (а.с.45-46). Також, з приводу порушених у позові вимог [PERSON] звертався до садового товариства "Хлібороб" (а.с.49), на засіданні від 17 серпня 2013 року якого правління товариства запропонувало відповідачу [PERSON] перенести паркан за згодою сторін на що остання у письмовому вигляді відмовилась (а.с.49 зворот), мотивуючи відмову тим, що належна, зокрема їй земельна ділянка приватизована правомірно і межа відповідає акту приватизації. Проведеною у справі, за ініціативою як позивача так і відповідача, судовою земельно-технічною експертизою зроблено наступні висновки. 1. Розмір та конфігурація земельних ділянок [PERSON] відповідає розміру та конфігурації земельних ділянок, зазначених в державному акті на право приватної власності на землю з даними Державного земельного кадастру. Розмір та конфігурація земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] частково відповідає розміру та конфігурації земельних ділянок, зазначених в державному акті на право приватної власності на землю з даними Державного земельного кадастру. 2. Площа земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні [PERSON]Г становить 0,0504 га; [PERSON] та [PERSON] 0,1117га. 3. Межі земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] (кадастровий номер 1822083000:06:000:1277) накладаються на земельну ділянку [PERSON] (кадастровий номер 1822083000:06:000:1583). Ширина накладки в точках її перетину становить 6,67м, площа накладки - 0,0184 га. Крім того, експертом встановлені розбіжності меж земельної ділянки. 4. Перенесення паркану можливе лише з урахуванням меж території ОСТ масиву "Барашівський" та проведення землевпорядних робіт щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості з врахуванням інтересів суміжних землекористувачів. 5. Межа поділу відповідно до схематично зображеного генерального плану СТ "Хлібороб" Барашівського масиву не співпадає з лінією огорожі, що встановлена між ділянками № 2120 (земельна ділянка належна позивачу) та № 2121 (належна відповідачам земельна ділянка), а саме: в північній частині огорожа зміщена на 17 см. в сторону ділянки № 2120, в південній на 50 см. в сторону ділянки № 2120. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі врегульовані наступними нормами матеріального закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 3 ст. 41 Конституції України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 Кодексу). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ч. 2, п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України). Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей (ч. 2 ст. 158 ЗК України). Враховуючи і резюмуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. В ході розгляду даної справи, зокрема і на основі проведеної у ній експертизі, що була призначена за ініціативою та переліком запитань обох сторін, встановлено, що належний відповідачам паркан знаходиться на земельній ділянці, що є власністю позивача, чим створює останньому перешкоди у користуванні таким нерухомим майном. Відтак, права позивача підлягають судовому захисту у обраний ним і передбачений законом спосіб. До тверджень відповідачів, зокрема стосовно того, що фактично існує накладка земельних ділянок одна на одну, внаслідок допущених порушень при приватизації позивачем земельної ділянки № 2120, і з огляду на це йому помилково виділено частину землі, суд відноситься критично, адже такі доводи нічим не підтвердженні. Більше того, право власності на частину земельної ділянки позивача, яка, за словами відповідачів буцімто виділена йому неправомірно і територію якої охоплює паркан, ніким не оспорювалась. Разом з тим, частковість задоволення позову полягає у наступному. Так, позивач просив усунунити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення паркану згідно меж земельної ділянки, встановлених на підставі [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак, оскільки такий [PERSON] не містить інформації про місцезнаходження вищевказаного паркану, суд вважає, доцільним буде зобовязати відповідача перенести його згідно кадастрового плану земельної ділянки, що належить позивачу. Одночасно, кадастровий план земельної ділянки відповідача доповнює дійсну інформацію стосовно спірної межі. Крім цього, оскільки позовна заява підлягає до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору розміром 487,20 гривень та витрат, повязаних із проведення судової експертизи у сумі 3\~148,80 гривень, а всього 3\~636 гривень, тобто по 1\~818 гривень із кожного з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial