Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача, дострокове повернення коштів за договором банківського вкладу, розірвання договору банківського вкладу мотивуючи тим, що 30.12.2014 року між ним та ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" був укладений договір-заява № 331832/278085/370-14 строкового банківського вкладу „Пенсійний" , строком на 370 днів в національній валюті. Позивач вклав на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 130000 грн. на строк з 30.12.2014 року по 04.01.2016 року за процентною ставкою вкладу 26,10 % річних. Відповідно до умов договору банк зобов'язався забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими відсотками і повернути вкладнику його вклад після закінчення строку , визначеного п.1 Договору - заяви в порядку та на умовах , передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. У відповідності з п. 5. договору - заяви вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку , визначеного п.1 цього Договору -заяви, у порядку та на умовах , викладених у п.5.3 Основних умов ... Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти на письмову вимогу позивача не повернув, в зв"язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач прохає суд розірвати договір - заяву № 331832/278085/370-14 про банківський строковий вклад (депозит)"Пенсійний" на 370 днів в національній валюті від 30.12.2014 року , укладений між [PERSON] та ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит", стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу (депозит)"Пенсійний" № 331832/278085/370-14 в сумі 130000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, прохає їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений , що підтверджується поштовими повідомленнями, ніяких заперечень на позов не надав. Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 30.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" був укладений договір - заява № 331832/278085/370-14 строкового банківського вкладу „Пенсійний" , строком на 370 днів в національній валюті. Позивач вклав на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 130000 грн. на строк з 30.12.2014 року по 04.01.2016 року за процентною ставкою вкладу 26,10 % річних, що підтверджується копією договору - заяви, меморіальним ордером (а.с.5-7). Відповідно до п. 5. договору - заяви вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку , визначеного п.1 цього Договору -заяви, у порядку та на умовах , викладених у п.5.3 Основних умов ... Відповідно до п.5.3 Основних умов повернення Строкового вкладу , до дати закінчення строку розміщення вкладу , визначений договором - заявою , вважається достроковим поверненням вкладу із розірванням договору. У випадку дострокового розірвання договору за ініціативою Вкладника , Вкладник для повернення Вкладу зобов'язаний повідомити про це Банк не менше ніж за 10 (десять) банківських днів до передбачуваної дати розірвання Договору шляхом надання Банку відповідної заяви у 2-х примірниках, що позивачем було виконано відповідно до цих умов . У відповідності з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 13.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про вимогою достроково розірвати договір - заяву депозитного вкладу в сумі 130000 грн., яка була отримана та зареєстрована представником відповідача 19.03.2015 року, що підтверджується письмовими доказами (а.с.8). Згідно довідки АТ Банк"Фінанси та Кредит" Придніпровського регіонального департаменту залишок на депозитному рахунку згідно депозитного договору №331832/278085/370-14 [PERSON] станом на 03.04.2015 року становить 130000 грн., що підтверджується довідкою банку ( а.с.9) На теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти на вимогу позивача не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, що не було виконано відповідачем по теперішній час, незважаючи на письмові вимоги вкладника [PERSON] З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку , що позовні вимоги про розірвання договору та повернення грошового вкладу є правомірними , оскільки чинним законодавством не допускається обмеження права вкладника на отримання належного йому вкладу на першу вимогу, в тому числі до закінчення строку дії договору строкового банківського вкладу, відповідачем порушено зобов'язання за договором банківського вкладу щодо повернення позивачу депозитних коштів, тому є всі підстави для задоволення позову. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів відповідає умовам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави .

Outcome: approved