Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з уточненою в подальшому позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 647000,47 гривень, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є співзасновником та директором ТОВ «Бон Аппеті». [PERSON] неодноразово надавалася відповідачеві поворотна фінансова допомога з метою поповнення обігових коштів Відповідача, підвищення обсягів виробництва, тощо. Зокрема між Відповідачем та Позивачем був укладений Договір поворотної фінансової допомоги б/н від 05.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] у якості поворотної фінансової допомоги були надані Відповідачу грошові кошти в загальній сумі 251\~252 грн. Відповідно до умов договору від 05.05.2008 року кошти вносились у касу Відповідача протягом річного періоду з моменту укладення зазначеного договору. Внесення коштів оформлювалось прибутковими касовими ордерами, зокрема: ПКО №118 від 05.05.2008 року 16500 грн; ПКО №137 від 23.05.2008 року 5000 грн; ПКО №163 від 25.06.2008 року 8800 грн; ПКО №171 від 01.07.2008 року 25200 грн; ПКО №178 від 08.07.2008 року 4700 грн; ПКО №201 від 31.07.2008 року 4500 грн; ПКО №209 від 06.08.2008 року 12582 грн; ПКО №217 від 14.08.2008 року 12000 грн; ПКО №222 від 22.08.2008 року 10000 грн; ПКО №229 від 28.08.2008 року 7425 грн; ПКО №232 від 01.09.2008 року 8000 грн; ПКО №238 від 08.09.2008 року 10000 грн; ПКО №241 від 11.09.2008 року 9095 грн; ПКО №244 від 22.09.2008 року 11500 грн; ПКО №246 від 24.09.2008 року 8000 грн; ПКО №248 від 30.09.2008 року 5000 грн; ПКО №250 від 30.09.2008 року 4000 грн; ПКО №251 від 02.10.2008 року 5300 грн; ПКО №253 від 08.10.2008 року 8000 грн; ПКО №256 від 13.10.2008 року 12000 грн; ПКО №258 від 15.10.2008 року 8000 грн; ПКО №262 від 16.10.2008 року 3000 грн; ПКО №263 від 17.10.2008 року 10000 грн; ПКО №269 від 29.10.2008 року 2500 грн; ПКО №271 від 31.10.2008 року 3450 грн; ПКО №273 від 05.11.2008 року 6350 грн; ПКО №275 віл 12.11.2008 року 8050 грн; ПКО №281 від 26.11.2008 року 4960 грн; ПКО №292 від 23.12.2008 року 5240 грн; ПКО №6 від 14.01.2009 року 2000 грн; ПКО №12 від 27.01.2009 року - 1500 грн; ПКО №33 від 26.02.2009 року 8600 грн. Відповідно до п. 7 Договору від 05.05.2008 року, фінансову допомогу має бути повернуто Засновнику за його першою вимогою, але не пізніше шести років від дати укладення цього договору. Відповідно до п. 8 Договору від 05.05.2008 року, якщо на дати вимоги [PERSON] про повернення фінансової допомоги не сплив зазначений шестирічний термін, то фінансову допомогу має бути повернуто у строк, вказаний у вимозі Засновника. Відповідно до п.12 Договору від 05.05.2008 року Засновник має право вимагати повернення фінансової допомоги за умови повідомлення про це Товариству у письмовій формі за один місяць. Строк дії договору від 05.05.2008 року передбачений п. 7 сплив 04.05.2014 року. 28.03.2014 року представником Відповідача було отримано письмову вимогу Позивача від 27.03.2014 року, відповідно до якого поворотна фінансова допомога у сумі 251\~252 грн. мала бути повернута Позивачеві не пізніше 04.05.2014 року. Між позивачем та відповідачем був укладений Договір №1/16 про надання поворотної фінансової допомоги від 09.02.2016 року, відповідно до якого позивачем якості поворотної фінансової допомоги були надані відповідачеві грошові кошти в сумі 14000 грн. Кошти було внесено на поточний рахунок Відповідача № [NUMBER] , відкритий у Маріупольській філії ПАТ "КБ "ПриватБанк", що підтверджується квитанцією №1122106293_102414199 від 10.02.2016 року. Відповідно до п. 2.4 Договору №1/16, поворотну фінансову допомогу було надано до моменту вимоги її повернення засновником, але не пізніше ніж до спливу 365 днів з дати надання цієї вимоги. Відповідно до п. 3.1.Договору 1/16 поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Засновника. Відповідно до п. 7.1 Договору №1/16, Засновник має право вимагати дострокового повернення наданої ним поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Підприємству за 15 робочих днів. 19.10.2016 року представником Відповідача було отримано письмову вимогу Позивача від 18.10.2016 року відповідно до якої поворотна фінансова допомога у сумі 1400 грн. мала бути повернута Позивачеві не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання представником Відповідача вимоги. Отже, фінансову допомогу за договором №1/16 Відповідач мав повернути не пізніше 09.11.2016 року. Проте, Відповідачем не був виконаний його обов`язок щодо повернення коштів. Отже, оскільки Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів за договором від 05.05.2008 року та договором №1/16 у строки, визначені умовами зазначених договорів, Позивачем відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України було прийнято рішення про звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Згідно з "Рекомендаціями відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", викладеними в листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.97 року, для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, з яких складається цей період помножити між собою. Оскільки зобов`язання Відповідача за договором від 05.05.2008 року повинне було бути виконане не пізніше 04.05.2014 року, але виконане не було, то зазначене зобов`язання вважається порушеним з 05.05.2014 року. На момент подання уточненої позовної заяви (29.01.2019) загальний час прострочення за договором від 05.05.2008 року склав 1731 день. Індекс інфляції за період з травня 2014 року по грудень 2018 року становить 235,77%. Розрахунок інфляційних витрат щодо суми боргу за договором від 05.05.2008 року: 251252 грн.*235,77%-251252 грн.=341124,84 грн. Розрахунок 3% річних від простроченої суми за договором від 05.05.2008 року: 251252 грн. *3%*1731/365=35746,62 грн. Оскільки зобов`язання Відповідача за договором №1/16 повинне було бути виконане не пізніше 09.11.2016 року, але виконане не було, то зазначене зобов`язання вважається порушеним з 10.11.2016 року. На момент подання уточненої позовної заяви (29.01.2019) загальний час прострочення за договором №1/16 склав 811 днів. Індекс інфляції за період з листопада 2016 року по грудень 2018 року становить 128,17%. Розрахунок інфляційних витрат щодо суми боргу за договором №1/16: 14000грн.* 128,17%-14000 грн.=3943,80 грн. Розрахунок 3% річних від простроченої суми за договором №1/16: 14000 грн.*3%*811/365=933,21 грн. Відтак, Позивач вимагає сплатити заборгованість за договором від 05.05.2008 року з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних за весь період прострочення у загальній сумі 251252 грн. + 341124,84 грн. + 35746,62 грн. = 628 123,46 грн. Заборгованість за договором №1/16 з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних за весь період прострочення у загальній сумі 14000 грн. + 3943,80 грн. + 933,21 грн.=18877,01 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за договорами становить 647000,47 грн. Ухвалою суду від 19.12.2016 року відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання у справі за №266/4873/16-ц (с. [PERSON] ). Ухвалою суду від 09.02.2017 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні (с. [PERSON] ). 07.04.2017 року представник ТОВ "Бон Аппеті" на підставі довіреності Продан Т.В. надала заяву від 06.04.2017 року вих.№11 про визнання позову. Ухвалою суду від 28.09.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору [PERSON] 23.01.2018 на адресу суду надійшли пояснення [PERSON] , в яких вона зазначає, що є співзасновником ТОВ "Бон Аппеті" з червня 2005 року з часткою у статутному капіталі у розмірі 50%. З 2005 року до вересня 2014 року працювала в ТОВ "Бон Аппеті" на посаді заступника директора по економіці. У 2008 році співзасновником, окрім [PERSON] та [PERSON] була [PERSON] , з часткою у статутному капіталі підприємства у розмірі 10%, яка також працювала в ТОВ "Бон Аппеті" на посаді заступника директора по загальним питанням. Всі засновники в залежності від виробничої необхідності, вносили грошові вклади для поповнення оборотних коштів відповідача та при наявній фінансовій можливості підприємства здійснювали повернення вкладів з ТОВ "Бон Аппеті". Рішень про залучення фінансової допомоги зборами засновників не оформлялося, оскільки про внесення вкладів всі засновники були повідомлені. Ніяких договорів фінансової допомоги (позики) ні з ким з засновників не укладалося. Вважає, що прибуткові ордери та договори фінансової допомоги на поворотній основі б/н від 05.05.2008 року та №1/16 від 09.02.2016 року з`явилися недавно. Вважає, що співзасновники повинні були підписувати такі договори, а не головним бухгалтером. Акти звірки здані, а вклади повернуті засновникам. В оригіналі акту звірки між [PERSON] та [PERSON] описані обороти підприємства за 2008 рік, які мають оригінали підписів. Звірка оборотів за 2008 рік проводилася 28.04.2014 року. Та даний документ не підтверджує наявність заборгованості перед [PERSON] . Третя особа посилається на те, що позивач та відповідач не надали суду підтверджуючого балансу підприємства за 2008-2009 роки, зробленого незалежним аудитором. Надані документи, у вигляді прибуткових касових ордерів від імені [PERSON] , не можуть бути визнані у якості доказів, оскільки відсутній достовірний бухгалтерський облік за період 2008-2009 року ТОВ "Бон Аппеті". Окрім того, відповідно до податкового законодавства всі внесені грошові кошти та не повернуті в строк, повинні бути оприбутковані у звітний період з оплатою відповідних податків та зборів. Посилається, що справа повинна розглядатися в рамках кримінального провадження, а не в рамках цивільного. 06.02.2018 року на адресу суду надане клопотання представника позивача, відповідно до якого, зазначили, що згідно з п. 7.4.3. Статуту ТОВ "Бон Аппеті" (як в редакції від 2005 року, що діяла на момент укладення договору б/н від 05.05.2008 року, так і в редакції від 2012 року, що діяла на момент укладення договору №1/16 від 09.02.2016 року) директор товариства в межах своєї компетенції, зокрема, укладає будь-які угоди та інші юридичні акти, а також видає доручення. Відтак законом та статутом директорові товариства надано повноваження на укладення будь-яких угод та право уповноважувати інших осіб на вчинення аналогічної дій шляхом надання їм довіреності. В преамбулі договору б/н від 05.05.2008 року зазначено, що [PERSON] діє від імені ТОВ "Бон Аппеті" на підставі довіреності. Отже, доказом наявності у [PERSON] повноважень на підписання зазначеного договору від імені ТОВ "Бон Аппеті" є дана довіреність. В преамбулі договору №1/16 від 09.02.2016 року зазначено, що [PERSON] діє від імені ТОВ "Бон Аппеті" на підставі довіреності №31 від 01.02.2016 року. Отже, доказом наявності у [PERSON] повноважень на підписання зазначеного договору від імені ТОВ "Бон Аппеті" є довіреність. Відповідно до довіреності від 02.05.2008 року ТОВ "Бон Аппеті" в особі директора Ірха В.Є., яка діє на підставі Статуту, довіреністю уповноважила головного бухгалтера ТОВ "Бон Аппеті" Продан Т.В. укладати від імені довірителя з засновниками ТОВ "Бон Аппеті" договори про надання товариству поворотної фінансової допомоги. [PERSON] надаються права підписувати зазначені договори поворотної фінансової допомоги, іншу документи, пов`язані з укладенням, виконанням чи розірванням зазначених договорів. Строк дії довіреності шість років від дати її підписання. Відповідно до відзиву на позовну заяву від 06.02.2018 року представник відповідача [PERSON] повідомляє, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Бон Аппеті" у підприємства станом на 01.01.2017 року мається невиплачена заборгованість з фінансової допомоги перед засновниками, а саме перед [PERSON] 268,5 тис. грн., перед [PERSON] 11,5 тис.грн. Заборгованість зазначених сум відтворена в балансі ТОВ "Бон Аппеті" за 2016 рік, сума відображена у рядку 1690. Надати баланс підприємства ТОВ "Бон Аппеті" за 2008-2009 роки неможливо, оскільки у підприємства вони не збереглися. Звітність передавалася до управління статистики в паперовому вигляді. Проте, у них звітність також не збереглася у зв`язку з аварією водопровідних мереж. Також, багато документів, у тому числі й звітність були втрачені 07.09.2012 року у зв`язку з проведенням обшуків працівниками СВ Маріупольської ОДПІ Донецької області ДПС України. Були вилучені всі документи, в тому числі й архівні. Зазначає, що сума заборгованості з фінансової допомоги підтверджується даними бухгалтерського обліку та первинними документами квитанціями від прибуткового касового ордеру. Не заперечувала й проти нарахування на суму заборгованості суму індексації та 3% річних, оскільки це передбачено законодавством, проте, у разі можливості не нараховувати, просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення суми індексації та 3% річних. Кошти, які вносилися [PERSON] в касу підприємства у якості фінансової допомоги, використовувалися на поточні потреби, а саме виплату заробітної плати, оплату за поставку сировини. Кошти, призначені для оплати сировини, вносилися на розрахунковий рахунок, а заробітна плата виплачувалася готівкою з каси підприємства. У зв`язку з цим у виписках по розрахунковому підприємству відсутні деякі з сум фінансової допомоги. Ухвалою суду від 22.05.2018 року у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено. Ухвалою суду від 22.05.2018 року у прийнятті визнання відповідачем ТОВ "Бон Аппеті" позову відмовлено. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 року, цивільна справа № 266/4783/16-ц (провадження № 2/266/18/20) за позовом [PERSON] до ТОВ "Бон Аппеті" про стягнення суми боргу, третя особа: [PERSON] була розподілена на суддю Д`яченко Д.О. Ухвалою суду від 18.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.01.2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Бон-Аппеті". Ухвалою суду від 27.02.2019 року задоволено заяву представника позивача, роз`яснено ухвалу Приморського районного суду м.Маріуполя від 18.01.2019 року. 25.03.2019 року до суду надійшли доповнення до пояснень, згідно яких третя особа без самостійних вимог [PERSON] зазначила, що відповідно до статуту ТОВ "Бон Аппеті" у редакції від 2005 року, який діяв на момент укладення так званого договору б/н від 05.05.2005 року, засновниками товариства були громадяни України, а саме: [PERSON] 50% частки в статутному капіталі, [PERSON] 10% частки в статутному капіталі, [PERSON] 40% частки в статутному капіталі. Згіднно п. 7.1. Статуту ТОВ "Бон Аппеті" управління товариством здійснюють: -загальні збори учасників товариства; -виконавчий орган товариства. Пунктом 7.2. Статуту Товариства передбачено, що посадовими особами товариства визнаються: -директор товариства; -голова ревізійної комісії. Такими посадовими особоми товариства, відповідно до загальних зборів ТОВ "Бон Аппеті" стали: директором Ірха В.Є. (протокол №3 від 01.06.2005 року), а ревізором - Березіна Т.В. (протокол №8 від 14.06.2005 року). 28.01.2010 року у зв`язку з виходом зі складу засновників ТОВ "Бон Аппеті" [PERSON] , якій належало 10% частки в статутному капіталі Товариства, [PERSON] придбала вказану частку, відповідно до Договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ, посвідченому приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Пожидаєвою В.О. за реєстраційним №210. Таким чином частка [PERSON] складає 50% статутного капіталу ТОВ "Бон Аппеті", що відображено в п.5.3. Статуту Товариства у новій редакції 2012 року. Вважає, що вищезазначені договори про надання фінансової допомоги є нікчемними. Про існування договорів [PERSON] дізналася лише з моменту залучення судом до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тобто 28.09.2017 року. На момент укладення договору б/н від 05.05.2008 року в складі засновників, крім [PERSON] , були [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу були ще й посадовими особами товариства, відповідно до п. 7.2. Статуту в редакції 2005 року. Таким чином, [PERSON] повинна була укладати договір з [PERSON] або [PERSON] , а не з підпорядкованим їй головним бухгалтером. Про штучний характер договору б/н від 05.05.2008 року свідчить і те, що маючи несплачений борг за договором б/н від 05.05.2008 року [PERSON] укладає ще один договір з головним бухгалтером №1/16 від 09.02.2016 року. Головний бухгалтер, яка підпорядковується директору, знаходиться в прямій службовій залежності від її керівника, не є самостійною в прийнятті рішень, які відносяться до компетенції керівника підприємства, в тому числі, щодо розпорядження фінансами підприємства, а в цьому випадку, щодо виплат грошових сум засновнику [PERSON] , навіть якщо б і існувала заборгованість, без рішення керівника, а саме директора Товариства [PERSON] , або рішення загальних зборів Товариства. Вищезазначені договори про надання поворотної фінансової допомоги не відповідають положенням ЦК України, фактично договори укладені з однією сторони засновником [PERSON] , а з іншої сторони ТОВ "Бон Аппеті", засновником та директором, якого є позивач [PERSON] , тобто договори направлені на реалізацію інтересів однієї особи, а саме [PERSON] , яка намагається заволодіти майном підприємства. Даний позов має штучний характер, про що свідчать і заяви сторін, які знаходяться в матеріалах справи, в яких позивач [PERSON] та її представник звертаються до суду з проханням розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов у повному об`ємі, а представник відповідача-бухгалтер [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, яку їй надала директор [PERSON] , визнає позов та прохає задовольнити позовні вимоги. Позивач, яка є співзасновником та директором відповідача ініціювала даний позов, приховуючи від співзасновника [PERSON] про існування даної цивільної справи, про що свідчать ухвали Приморського районного суду м.Маріуполя від 19.12.2016 року та 09.02.2017 року, в яких свідомо не залучаються до участі у справі в якості третьої особи. Та тільки 28.09.2017 року ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя було залучено третю особу, яка не заявляю самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів існування заборгованості перед [PERSON] , оскільки відсутній бухгалтерський облік за 2008-2009 роки. Позивач, як і відповідач ТОВ "Бон Аппеті", не надав суду підтвердженого балансу підприємства за 2008-2009 роки, засвідченого належним аудитором. Представлені документи, у вигляді прибуткових касових ордерів від імені [PERSON] , не можуть бути визнані в якості належних та достовірних доказів, оскільки відсутній достовірних бухгалтерський облік за вказаний період 2008 початок 2009 року ТОВ "Бон Аппеті". Порушені, відповідно до ст. 4 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", основні принципи ведення бухгалтерського обліку безперервність, послідовність, повне висвітлення. Фактом надуманості фінансових претензій з боку позивача, являється оригінал акту звірянь між [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначаються обороти підприємства за 2008 рік. На цьому акті є оригінали підписів [PERSON] і [PERSON] . Звіряння оборотів за 2008 рік проводилося 28.04.2014 року. Цей документ не підтверджує наявність заборгованості перед [PERSON] за 2008 рік в розмірі вказаному в позовній заяві. У випадку наявності заборгованості ТОВ "Бон Аппеті" перед засновником [PERSON] , та це питання могло бути вирішене співзасновником без розгляду спору в суді. У листах-вимогах позивач звертається до головного бухгалтера [PERSON] з вимогою виплатити заборгованість, за раніше внесені фінансові кошти, при цьому розуміючи, що без наказу, як директора, головний бухгалтер не в змозі виконати такі дії. Таким чином [PERSON] адресує вимоги сама собі. Таким чином вважає, що Договір поворотної фінансової допомоги б/н від 05.05.2008 року та Договір №1/16 про надання поворотної фінансової допомоги від 09.02.2016 року відповідно до ст.ст.203, 238 ч. 3 ЦК України є нікчемними договорами з моменту їх вчинення. Ухвалою суду від 26.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з ТОВ "Бон Аппеті" суму боргу з врахування інфляційних втрат та 3% річних у загальній сумі 647000,47 коп., судові витрати у сумі 7238,41. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] просила позов задовольнити частково. Третя особа [PERSON] зазначила, що документи надані до позовної заяви мають штучний характер задля обмеження прав та зменшення долі при продажу активів підприємства, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у позові в повному обсязі. Представники третьої особи [PERSON] зазначив, що позов має штучний характер, про існування договору поворотної фінансової допомоги [PERSON] дізналася лише 28.09.2017 року. Позивачем не надано належних та достовірних доказів існування заборгованості перед [PERSON] . Договори є нікчемними з моменту їх вчинення. Представники третьої особи [PERSON] позов не підтримав, просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 14.01.2021 пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знає, між ними є конфлікт щодо ТОВ "Бон Аппеті". ЇЇ були 10 % при покупці ТОВ "Бон Аппеті", та потім їх викупила [PERSON] [PERSON] була директором, [PERSON] - заступник. Фінансова допомога підприємству, начебто, не надавалась. Договори поворотної допомоги не укладалися при ній. Щодо наявності заборгованості невідомо. Суд, вислухавши думку учасників процесу, в тому числі викладену в письмових поясненнях, відзиву, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 1, 2, 4, 5, 7, 8, 10 Договору поворотної фінансової допомоги б/н від 05.05.2008 року Засновник надає Товариству поворотну фінансову допомогу, а Товариство зобов`язується повернути отримані гроші в установлені строки. Поворотна фінансова допомога надається для поповнення оборотних засобів Товариства. Фінансова допомога вноситься Засновником окремими платежами на протязі одного року від підписання цього договору. Проценти та інші види плати за користування фінансовою допомогою не нараховуються. Фінансова допомога повинна бути повернута Засновнику за його першою вимогою, але не пізніше шести років від підписання даного договору. Якщо на момент вимоги [PERSON] про повернення фінансової допомоги на сплинув строк, зазначений у п. 7 цього договору, то фінансова допомога повинна бути повернута у строк, зазначений у вимозі Засновника. За невиконання своїх обов`язків по даному договору сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Поворотна фінансова допомога була перерахована відповідно до Квитанцій до прибуткового касового ордеру: №118 від 05.05.2008 року 16500 грн; №137 від 23.05.2008 року 5000 грн; №163 від 25.06.2008 року 8800 грн; №171 від 01.07.2008 року 25200 грн; №178 від 08.07.2008 року 4700 грн; №201 від 31.07.2008 року 4500 грн; №209 від 06.08.20078 року 12582 грн; №217 від 14.08.2008 року 12000 грн; №222 від 22.08.2008 року 10000 грн; №229 від 28.08.2008 року 7425 грн; №232 від 01.09.2008 року 8000 грн; №238 від 08.09.2008 року 10000 грн; №241 від 1109.2008 року 9095 грн; №244 від 22.09.2008 року 11500 грн; №246 від 24.09.2008 року 8000 грн; №248 від 30.09.2008 року 5000 грн; №250 від 30.09.2008 року 4000 грн; №251 від 02.10.2008 року 5300 грн; №253 від 08.10.2008 року 8000 грн; №256 від 13.10.2008 року 12000 грн; №258 від 15.10.2008 року 8000 грн; №262 від 16.10.2008 року 3000 грн; №263 від 17.10.2008 року 10000 грн; №269 від 29.10.2008 року 2500 грн; №271 від 31.10.2008 року 3450 грн; №273 від 05.11.2008 року 6350 грн; №275 віл 12.11.2008 року 8050 грн; №281 від 26.11.2008 року 4960 грн; №292 від 23.12.2008 року 5240 грн; №6 від 14.01.2009 року 2000 грн; №12 від 27.01.2009 року - 1500 грн; №33 від 26.02.2009 року 8600 грн. Відповідно до листа від 27.03.2014 року Засновник ТОВ "Бон Аппеті" [PERSON] звернулася до головного бухгалтеру ТОВ "Бон Аппеті" з вимогою повернути грошові кошти, внесені у якості поворотної фінансової допомоги за договором б/н від 05.05.2008 року у сумі 251 252 грн. не пізніше 04.05.2014 року. Відповідно до п. 1.1. Договору № 1/16 поворотної фінансової допомоги від 09.02.2016 року Засновник надає Підприємству поворотну фінансову допомогу, а Підприємство зобов`язується повернути отримані грошову кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 14000 грн. без ПДВ. Вся сума надається [PERSON] не пізніше трьох робочих днів з дати підписання даного Договору. Відповідно до п. 2.2. Поворотна фінансова допомога надається Підприємству на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Пунктом 2.4. договору поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Засновником, але не пізніше ніж 365 днів з дати надання поворотної фінансової допомоги. П.3.1. Договору передбачає, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Засновника. Квитанцією №1122106293_102141499 від 10.02.2016 року [PERSON] перерахувала 14000 грн. на р/р отримувача ТОВ "Бон Аппеті". Відповідно до листа від 18.10.2016 року Засновник ТОВ "Бон Аппеті" [PERSON] звернулася до головного бухгалтеру ТОВ "Бон Аппеті" з вимогою повернути грошові кошти, внесені у якості поворотної фінансової допомоги за договором №1/16 від 09.02.2016 року у сумі 14000 грн. у строк не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання даного листа. Відповідно до Статуту ТОВ "Бон Аппеті", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Бон Аппеті", протокол від 14.03.2012 року, державна реєстрація змін до установчих документів проведена 27.03.2012 року за №12741050010002038, учасниками Товариства є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до розділу 5 Статутний капітал Товариства, у п. 5.1., 5.3. зазначено, що Статутний капітал Товариства складається з суми вкладів Учасників і становить 742154,00 грн. Статутний капітал розподіляється на частки, які належать Учасникам Товариства. Частка кожного учасника у статутному капіталі Товариства складає: [PERSON] 50% - 371077,00 грн., [PERSON] 50% - 371077,00 грн. Учасники формують свої внески до статутного капіталу Товариства у порядку, строки та засобами, які визначені рішенням загальних зборів учасників. За погодженням між учасниками розмір статутного капіталу Товариства може бути змінено (збільшено або зменшено). Відповідно до бухгалтерської довідки від 05.02.2018 року заборгованість ТОВ "Бон Аппеті" станом на 01.01.2018 року перед засновниками з фінансової допомоги складає 283,6 тис. грн., в тому числі перед [PERSON] 272,1 тис. грн., перед [PERSON] 11,5 тис. грн. Станом на 05.02.2018 року заборгованість ТОВ "Бон Аппеті" перед засновниками з фінансової допомоги складає 286,9 тис. грн., в тому числі перед [PERSON] 275,4 тис. грн., перед [PERSON] 11,5 тис. грн. Відповідно до фінансового звіту суб`єкту малого підприємства ТОВ "Бон Аппеті" від 01.01.2017 року інші поточні зобов`язання (рядок 1690) складають: на початок звітного періоду 267,0 тис. грн., на кінець звітного періоду 280,0 тис. грн. Відповідно до протоколу обшуку від 07.09.2012 року слідчим СВ Маріупольського ОДПІ Донецької області ДПС України, на підставі Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 23.08.2012 року, було проведено обшук офісного приміщення ТОВ "Бон Аппеті", у зв`язку з відмовою (частковою видачею) необхідного. Відповідно до роздруківок рахунку № [NUMBER] були зараховані грошові кошти у сумі: 05.05.2008 року 16500,00 грн. (прибутковий касовий ордер (ПКО), призначення: 32-поповнення поворотних коштів); 23.05.2008 року 5000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника); 25.06.2008 року 8800,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок у статутний фонд); 01.07.2008 року 25200,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника без НДС); 31.07.2008 року 4500,00 грн. (ПКО, призначення: 32-поповнення поворотних коштів); 06.08.2008 року 13000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-поповнення поворотних коштів); 14.08.2008 року 12000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-поповнення поворотних коштів); 22.08.2008 року 10000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 28.08.2008 року 7425,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 01.09.2008 року 8000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 08.09.2008 року 10000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 11.09.2008 року 17300,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 22.09.2008 року 11500,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 24.09.2008 року 8000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 30.09.2008 року 4877,00 грн. (ПКО, призначення: 32-поповнення поворотних коштів); 02.10.2008 року 5300,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС); 08.10.2008 року 8000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС через [PERSON] ); 13.10.2008 року 12000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника без НДС через [PERSON] ); 15.10.2008 року 8000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС через [PERSON] ); 16.10.2008 року 3000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС через [PERSON] ); 17.10.2008 року 10000,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС через [PERSON] ); 05.11.2008 року 6350,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника); 12.11.2008 року 8050,00 грн. (ПКО, призначення: 32-внесок засновника [PERSON] без НДС через [PERSON] ). Загальна сума зарахованих коштів відповідно до прибуткових касових ордерів складає - 222802,00 грн. Тобто, стягнення згідно договору б/н від 05.05.2008 підлягає сума у розмірі 222802.00 грн. Сума, яка підлягає стягнення за договором №1/16 від 09.02.2016 року складає 14000,00 грн. Загальна сума заборгованості за договорами №1/16 від 09.02.2016 та б/н від 05.05.2008 складає 236802,00 грн. Відповідно до протоколу №8 загальних зборів засновників ТОВ "Бон Аппеті" від 14.06.2005 року головою Товариства обрано [PERSON] , обрано ревізійну комісію у складі [PERSON] та [PERSON] . Головою ревізійної комісії обрано [PERSON] . Відповідно до протоколу №3 загальних зборів засновників ТОВ "Бон Аппеті" від 01.07.2005 року Директором Товариства з правом першого підпису на розрахунково-платіжних та звітних документах обрано [PERSON] . Так, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 263 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні спору між сторонами, суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004. Згідно ст. 10-13 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією і законами України, як і застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як то визначено п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» вказано на принципі рівності сторін, як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, згідно підпункту 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Порівняння диспозицій наведених норм права дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, аналогічне правове регулювання. Окрім цього, необхідно врахувати, що у законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім того, відповідно до ст. 1047\~ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі,\~якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої і другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч. 2 ст. 207 ЦК України\~передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Позивачем надано належні та достатні докази, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру, виписку з руху коштів по рахунку № [NUMBER] , щодо отримання Товариством коштів на підставі договорів поворотної фінансової допомоги (позики): від 05.05.2008 року 16500,00 грн., від 23.05.2008 року 5000,00 грн., від 25.06.2008 року 8800,00 грн., від 01.07.2008 року 25200,00 грн., від 31.07.2008 року 4500,00 грн., від 06.08.2008 року 13000,00 грн., від 14.08.2008 року 12000,00 грн., від 22.08.2008 року 10000,00 грн., від 28.08.2008 року 7425,00 грн., від 01.09.2008 року 8000,00 грн., від 08.09.2008 року 10000,00 грн., від 11.09.2008 року 17300,00 грн., від 22.09.2008 року 11500,00 грн., від 24.09.2008 року 8000,00 грн., від 30.09.2008 року 4877,00 грн., від 02.10.2008 року 5300,00 грн., від 08.10.2008 року 8000,00 грн., від 13.10.2008 року 12000,00 грн., 15.10.2008 року 8000,00 грн., від 16.10.2008 року 3000,00 грн., від 17.10.2008 року 10000,00 грн., від 05.11.2008 року 6350,00 грн., від 12.11.2008 року 8050,00 грн., квитанція №1122106293_102141499 від 10.02.2016 року - 14000 грн. Також, п.4.1 Договорів поворотної фінансової допомоги (позики) та додатковими угодами передбачено строк повернення поворотної фінансової допомоги. Позичальник зобов`язаний повернути суму позики в останній день строку, встановленого п. 4.1. цього договору або в інший узгоджений сторонами день, шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця та/або шляхом видачі грошових коштів з каси позичальника. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Позивачем доведено факт укладення договорів поворотної фінансової допомоги (позики), факт отримання відповідачем коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, що визнається відповідачем. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Три відсотки річних за договором №б/н від 05.05.2008 року за період з 05.05.2014 по 29.01.2019 становить: 222802.00 грн.*3%*1730/365=31680,61 грн. Три відсотки\~річних задоговором №1/16 від 09.02.2016 за період з 09.11.2016 року по 29.01.2019 року складає:14000,00 грн.*3%*811/365=933,21 грн. Загальна сума 3% річних за договором №б/н від 05.05.2008 року та за договором №1/16 від 09.02.2016 складає 32613,82 грн. Згідно з "Рекомендаціями відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", викладеними в листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.97 року, для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, з яких складається цей період помножити між собою. Відповідно до офіційних даних Державної служби статистики України, індекс інфляції становив: у травні 2014 року 103,8%; у червні 2014 року 101,0%; у липні 2014 року 100,4%, у серпні 2014 року 100,8%; у вересні 2014 року 102,9%; у жовтні 2014 року 102,4%; у листопаді 2014 року 101,9%; у грудні 2014 року - 103,0%; у січні 2015 року 103,1%; у лютому 2015 року 105,3%; у березні 2015 року 110,8%; у квітні 2015 року - 114%; у травні 2015 року 102,2%; у червні 2015 року 100,4%; у липні - 99%; у серпні 2015 року 99,2%; у вересні 2015 року 102,3%; у жовтні 2015 року 98,7%; у листопаді 2015 року 102%; у грудні 2015 року 100,7%; у січні 2016 року 100,9%; у лютому 2016 року 99,6%; у березні 2016 року 101,0%; у квітні 2016 року 103,5%; у травні 2016 року 100,1%; у червні 2016 року 99,8%; у липні 2016 року 99,9%; у серпні 2016 року 99,7%, у вересні 2016 року 101,8%; у жовтні 2016 року 102,8%; у листопаді 2016 року 101,8%; у грудні 2016 року 100,9%; у січні 2017 року 101,1%; у лютому 2017 року 101%; у березні 2017 року 101,8%; у квітні 2017 року 100,9%; у травні 2017 року 101,3%; у червні 2017 року 101,6%; у липні 2017 року 100,2%; у серпні 2017 року 99,9%; у вересні 2017 року 102%; у жовтні 2017 року 101,2%; у листопаді 2017 року 100,9%; у грудні 2017 року 101%; у січні 2018 року 101,5%; у лютому 2018 року 100,9%; у березні 2018 року 101,1%; у квітні 2018 року 100,8%; у травні 2018 року 100,0%; у червні 2018 року 100,0%; у липні 2018 року 99,3%; у серпні 2018 року 100,0%; у вересні 2018 року 101,9%; у жовтні 2018 року 101,7%; у листопаді 2018 року 101,4%; у грудні 2018 року 100,8%; у січні 2019 року 101,0%. Індекс інфляції за договором №б/н від 05.05.2008 року за період з 05.05.2014 по 31.12.2018 становить 222802,00*235,77%-222802,00=302498,28 грн. Індекс інфляції за договором №1/16 від 09.02.2016 року за період з 09.11.2016 по 31.12.2018 становить 14000,00*128,17%-14000,00=3943,80 грн. Загальна сума індексу інфляції за договором №б/н від 05.05.2008 року за період з 05.05.2014 по 31.12.2018 та за договором №1/16 від 09.02.2016 року за період з 09.11.2016 по 31.12.2018 складає 306442,08 грн. Сума заборгованості за договором №б/н від 05.05.2008 року та за договором №1/16 від 09.02.2016 року, 3% річних, індекс інфляції складає 575857,90 грн.

Outcome: partial