Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №НМА1АN02007435 від 31.05.2007 року [PERSON] отримав 01.06.2007 року кредит в сумі 27350 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору сторони 31.05.2007 року уклали договір застави рухомого майна ( надалі договір - застави). Згідно з умовами якого відповідач передав в банківську заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210700-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], жителю [ADDRESS]. Станом на 20.12.2013 року кредитна заборгованість відповідача становить - 17532 грн.88 коп., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6267 грн.47 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6810 грн.48 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 325 грн.12 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4129 грн.81 коп. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк», який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до вимог ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ч.5 ст.74, ч.4 ст.169, ч.1 ст. 224 ЦПК України та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи без відповідача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, оглянувши матеріали справи та оцінивши дослідженні докази в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31.05.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №НМА1АN02007435, згідно якого останній отримав 01.06.2007 року кредит в сумі 27350 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору сторони 31.05.2007 року уклали договір застави рухомого майна (надалі договір - застави). Згідно з умовами якого відповідач передав в банківську заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210700-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], жителю [ADDRESS]. Згідно представленого свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» погодженого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 17.07.2009 року та копії статуту відбулась зміна найменування ЗАТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Станом на 20.12.2013 року кредитна заборгованість відповідача становить - 17532 грн.88 коп., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 6267 грн.47 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6810 грн.48 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 325 грн.12 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 4129 грн.81 коп. Зазначені обставини підтверджуються: розрахунком заборгованості за договором №НМА1АN02007435 від 31.05.2007 року станом на 20.12.2013 року; реєстром претензій від 28.10.2013 року; кредитно- заставним договором №НМА1АN02007435 від 31.05.2007 року; графіком погашення кредиту до кредитно - заставного договору №НМА1АN02007435 від 31.05.2007 року. Статтею 526 ЦК України передбачено що, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). З метою звернення стягнення на предмет забепечувального обтяженя в позасудовому порядку банком відповідно до ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" 26.10.2013 року направлено відповідачу повідомленя. Оскільки, відповідачем не вчинено дій щодо передачі заставленого майна для задоволення вимог кредитора, досудовий порядок звернення стягнення на предмет застави став неможливий, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених справ. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідно задоволити вимоги позивача та передати в заклад позивачу предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ, модель: 210700-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], жителю [ADDRESS], а також необхідно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НМА1АN02007435 від 31.05.2007 року звернути стягнення на предмет застави вказаний автомобіль шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Оскільки, договором застави рухомого майна від 31.05.2007 року укладеного між сторонами передбачено, що при зверненні стягнення на предмет застави заставодержатель встановлює початкову ціну предмету застави, вказаний пункт договору узгоджується з вимогами передбаченими статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". А тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в рішенні суду необхідно зазначити, що початкова ціна вищевказаного предмета застави встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого при подачі позову. На підставі ст. 20 Закону України «Про заставу»; ст.ст.24, 5, 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; ст.ст. 526, 589, 590, 610, 611, 625, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved