Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У позові вказувала, що 26.01.2015 року уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02. В шлюбі народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Посилалася на те, що подружні відносини між ними на сьогоднішній день фактично припинені. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між взаєморозуміння і довіри. Вони не мають наміру зберегти шлюб. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Майнових спорів між ними немає. За спільною домовленістю діти залишаться проживати з нею. Зазначала, що з нею проживає неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. На скільки їй відомо, відповідач офіційно ніде не працює, однак отримує неофіційний дохід з виконання різних будівельних робіт на будовах, а отже може надавати належну матеріальну допомогу своїм дітям. Вважає, що розмір аліментів, на утримання їх малолітніх дітей, повинен становити хоча б 2852,00 грн. щомісячно. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 26.01.2015 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2852,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити. Погодилась на стягнення з відповідача аліментів у розмір 713,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав письмове заперечення проти позову, у якому позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав, а позовну вимогу про стягнення аліментів визнав частково. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 713,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 26.01.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.01.2015 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] від 03.06.2015 року, виданих виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем. Також судом установлено, що неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка КП «Житловик» Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2088 від 27.07.2017 року. Відповідач визнав, що він офіційно не працює та належної допомоги на утримання дітей не надає, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний я розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 1 та 2 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на їх утримання не надає. Позивач довела, а відповідач визнав, що він здоровий чоловік, аліменти нікому не платить, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має, офіційно не працює, а заробляє тимчасовими заробітками, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вимога про стягнення з нього аліментів є обґрунтованою, але підлягає до часткового задоволення, оскільки сума у 2852,00 грн. на двох дітей щомісячно є значною та завідомо непосильною для відповідача. При визначенні розміру аліментів, який необхідно стягувати з відповідача, Суд враховує, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 1 травня 2017 року відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1426,00 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України та стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано. На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial