Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивувала тим, що у травні 2011 року відповідач взяла у неї в борг 45000 грн., які зобов'язалася повернути на протязі місяця, тобто в червні 2011 року. У зазначений строк суму боргу не повернула. Позивач звернулась в органи міліції із заявою про відкриття кримінального провадження, під час розслідування відповідач написала розписку про те, що борг вона визнає в сумі 27000 грн. У вересні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідач суми боргу в сумі 45000грн. При попередньому слуханні справи відповідач написала розписку, в якій вказала, що зобов'язується щомісяця виплачувати їй по 1000 грн., до повного погашення суми боргу у розмірі 27000 грн. З листопада 2013 року відповідачем сплачено тільки 2000 грн. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача борг у сумі 40000 грн., проценти за користування грошовими коштами, 3% річних, починаючи з травня 2011 року та моральну шкоду. Під час розгляду справи позивачем доповнено позовні вимоги - просила стягнути з відповідача борг у сумі 45000 грн., 3% річних у сумі 3650 грн., інфляційні втрати у сумі 4500 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн., всього 63 150 грн.(а.с.36). Позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що відповідач взяла у неї в борг 45000 грн., що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження, у серпні 2011 року відповідач зобов'язалася повернути борг. 30 березня 2013 року під час досудового розслідування за кримінальним провадженням відповідач написала розписку про борг у сумі 27 000 грн., зобов'язалась щомісячно погашати по 1000 грн. У квітні-серпні 2013 року щомісячно погашено відповідачем по 500 грн., у жовтні - 1000 грн.,у листопаді 2013 року - 1000 грн., лютому-травні 2014 року - по 1000 грн. щомісячно, всього 8500 грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що відповідач взяла у позивача за декілька разів борг на загальну суму 45000 грн. протягом травня - серпня 2011 року. Відповідач позов визнала частково. Пояснила, що за декілька разів взяла у позивача кошти у борг, 05-06 травня 2011 року вперше взяла гроші у борг з кінцевим терміном погашення у серпні 2011 року. У 2011-2012 роках повертала кошти, але позивач зарахувала виплачені кошти як проценти за користування, с чим вона змушена була погодитися. 30 березня 2013 року відповідач склала розписку про наявність боргу у сумі 27 000 грн. та регулярно почала погашати борг, у теперішній час погашено борг у сумі 8500 грн., залишок боргу складає 18 500 грн. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що відповідач станом на 30 березня 2013 року визнала борг у сумі 27 000 грн., зобов»язалась щомісячно погашати борг у сумі 1000 грн., про що склала розписку, у теперішній час борг частково погашений. Не визнає позовні вимоги в частині стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. Згідно розписок від 30 березня 2013 року, 23 жовтня 2013 року відповідач зобов'язалася сплачувати позивачу по 1000 грн. щомісяця до фактичного погашення боргу у сумі 27000 грн. (а.с.4,15). 23 квітня 2013 року постановою Торезького міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с.71-72). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст.1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно поштових переказів позивачу в 2013 році були переказані грошові суми, а саме: у квітні у розмірі 500 грн. 00 коп., у травні у розмірі 500 грн. 00 коп., у червні у розмірі 500 грн. 00 коп., у липні у розмірі 500 грн. 00 коп., у серпні у розмірі 500 грн. 00 коп., у жовтні у розмірі 1000 грн. 00 коп. та у листопаді у розмірі 1000 грн. 00 коп. (а.с.6,7,59,60,61,62,63,64, 65). Згідно письмових розписок позивач отримала у відповідача у лютому, березні, квітні та травні 2014 року по 1000 грн. 00 коп., всього 4000 грн. 00 коп. (а.с.66,67,68,69). Сторони погодилися, що після складання відповідачем 30 березня 2013 року розписки про суму боргу у розмірі 27 00 грн., починаючи з 07 квітня 2013 року відповідач виплатила у погашення боргу у сумі 8500 грн. За таких обставин, суд не бере до уваги поштовий переказ від 05 березня 2013 року у сумі 300 грн.(а.с.5,58). Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач взяла у борг 45 000, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження, виходячи з положень ч. 1 ст. 218 ЦК України, за якими заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Отже судом встановлено, що 30 березня 2013 року та 23 жовтня 2013 року відповідач зобов'язалася сплачувати позивачу по 1000 грн. щомісяця до фактичного погашення боргу у сумі 27000 грн. на теперішній час зобов'язання відповідача по договору позики не виконані у сумі 18500 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню за договором позики борг в сумі 18500 грн. 00 коп. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем зроблено розрахунок вимог про стягнення три проценти річних від простроченої суми, інфляційних втрат, починаючи з серпня 2011 року по травень 2014 року(а.с.57). Судом перевірено розрахунок вимог та встановлено наступне. За період з вересня 2011 року по 07 квітня 2013 року, виходячи з розміру простроченої суми - 27000 грн. та строку прострочення - 584 днів три проценти річних складають: 27000 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 584 дн. = 1296 грн. 00 коп. У квітні 2013 року - 26500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 23 дн. = 50 грн. 10 коп. У травня 2013 року - 26000 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 31 дн. = 66 грн. 25 коп. У червні 2013 року - 25500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 30 дн. = 62 грн. 88 коп. У липні 2013 року - 25000 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 31 дн. = 63 грн. 70 коп. У серпні-вересні 2013 року - 24500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 61 дн. = 122 грн. 84 коп. У жовтні 2013 року -23500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 31 дн. = 59 грн. 88 коп. У листопаді 2013 року - 22500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 30 дн. = 55 грн. 48 коп. За період з грудня 2013 року по січень 2014 року - 22500 грн. : 100 % х 3% : 365 дн. х 62 дн. = 114 грн. 66 коп. У лютому 2014 року - 21500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 28 дн. = 49 грн. 48 коп. У березні 2014 року - 20500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 31 дн. = 52 грн. 23 коп. У квітні 2014 року - 19500 грн. : 100 % х 3% : 365дн. х 30 дн. = 48 грн. 08 коп. Всього за період з вересня 2011 року по квітень 2014 року (включно) три проценти річних складають у сумі 2041 грн. 58 коп. Розмір втрат від інфляційних процесів складає у сумі 1708 грн. 00 коп., виходячи з наступного розрахунку: №Період просрочкиПрострочена заборгованість Індекс інфляціїІнфляційні втрати початоккінець 1.01.09.201130.09.201127000 грн.100,1 %27,002.01.10.201131.10.201127000 грн.100,0 %0,003.01.11.201130.11.201127000 грн.100,1 %27,004.01.12.201131.12.201127000 грн.100,2 %54,005.01.01.201231.12.201227000 грн.99,8 %0,006.01.01.201331.01.201327000 грн.100,2 %54,007.01.02.201328.02.201327000 грн.99,9 %0,008.01.03.201331.03.201327000 грн.100,0 % 0,009.01.04.201330.04.201326500 грн.100,0 %0,0010.01.05.201331.05.201326000 грн.100,1 %26,0011.01.06.201330.06.201325500 грн.100,0 %0,0012.01.07.201331.07.201325000 грн.99,9 %0,0013.01.08.201330.09.201324500 грн.99,3 %0,0014.01.10.201331.10.201323500 грн.100,4 %94,0015.01.11.201330.11.201322500 грн.100,2 %45,0016.01.12.201331.12.201322500 грн.100,5 % 112,5017.01.01.201431.01.201422500 грн.100,2 %45,0018.01.02.201428.02.201421500 грн.100,6 %129,0019.01.03.201431.03.201420500 грн.102,2 % 451,0020.01.04.201430.04.201419500 грн.103,3 %643,50Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягають задоволенню частково - стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 18500 грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 2041 грн. 58 коп., інфляційні втрати у розмірі 1708 грн. 00 коп., всього у розмірі 22249 (двадцять дві тисячі двісті сорок дев'ять) грн. 58 коп. Стосовно задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає наступне. Згідно роз'яснень, що містяться у пункті 2 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, у випадках, передбачених нормами цивільного законодавства та іншими законодавчими актами, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Діючим законодавством стягнення моральної шкоди за порушення умов договору позики не передбачено, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 18500 грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 2041 грн. 58 коп., інфляційні втрати у розмірі 1708 грн. 00 коп., всього у розмірі 22249 грн. 58 коп. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру до суду оплачується ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. 00 коп. У ході розгляду справи позивачем збільшені позовні вимоги. Тому за подачу позову майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, тобто в сумі 531 грн. 50 коп., за подачу позову немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. При поданні позовної заяви позивачем частково сплачено судовий збір майнового характеру у розмірі 412 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с.1), судовий збір немайнового характеру у розмірі 243 грн. 60 коп. не сплачено. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем частково сплачено судовий збір майнового характеру у розмірі 412 грн. 00 коп., позовні вимоги задоволено частково у сумі 22249 грн. 58 коп., тому на користь держави підлягає до сплати сума судового збору у розмірі 119 грн. 50 коп. (531,50 грн. - 412,00 грн.). У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 223 грн. 23 коп. (22249 грн. 58 коп. : 53150 грн. 00 коп.) = 42 % х 531 грн. 50 коп.). У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог немайнового характеру відмовлено, а судовий збір позивачем не сплачено, тому з позивача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України підлягає стягненню: з відповідача на користь позивача судовий збір майнового характеру в сумі 173 грн. 04 коп.; з позивача на користь держави судовий збір немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial