Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини Заява мотивована тим, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] [INFO] , який був зареєстрованийв [ADDRESS] , однак через хворобу та необхідність постійного догляду за ним, за місцем реєстрації не проживав. Дружина [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . Починаючи з 2014 року до дня своєї смерті [PERSON] проживав у дочки - заявника по даній справі - [PERSON] , фактично без реєстрації, за адресою [ADDRESS] . Похоронами батька [PERSON] займалась його заявник [PERSON] . Заявник зазначає, що за час свого життя [PERSON] та [PERSON] придбали будинок в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, загальною орієнтовною площею 0,60 га., якими [PERSON] та її чоловік [PERSON] користувалися за життя батька та продовжують користуватися до даного часу, що свідчить про прийняття спадщини заявником. Однак, через відсутність доказів спільного проживання заявника із спадкодавцем, заявник немає можливості реалізувати свої спадкові права, що й стало підставою длоя звернення нею до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 28.07.2020 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до судового розгляду. У судове засідання заявник та її представник не з`явились. Від представника заявника - адвоката Лавренчука А.С., надійшла письмова заява в якій він зазначає, що заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує в повному обсязі за обставин, викладених у заяві та просить її задоволити, судовий розгляд проводити без його участі та участі його довірителя. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення заяви не заперечив. Суд, дослідивши та вивчивши докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, враховуючи зміст заяви заявника та її представника, представника заінтересованої особи, дійшов наступного. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що заявник 31.01.1987 року одружилась із [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.05.2012 року. (а.с.8) Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.1967 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.02.1965 року, заявник [PERSON] є донькою - [PERSON] (а.с.12, 18). Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2007 року, Витягу з Державного реєстру правочинів та реєстраційного посвідчення від 01.08.2007 року, [PERSON] належиь квартира [ADDRESS] (а.с.9, 10, 11). Відповідно до акту від 05.06.2020 року, сусіди заявника [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно довідки виданої Брицькою сільською радою Липовецького району Вінницької області від 09.06.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] , однак з 2014 року за даною адресою не проживав. Лікарським свідоцтвом про смерть №126 від 17.03.2019 року підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2019 року, виданого Вінницьким міським віділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстицій у Вінницькій області, [PERSON] помер [INFO] у м. Вінниці (а.с.17). Як вбачається із копії Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 07.02.1965 року, [PERSON] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка змінила при цьому своє дошлюбне прізвище на " [PERSON] " (а.с.18). Копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2016 року підтверджується, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.20). Договором купівлі-продажу від 11.10.2001 року та копією Технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] підтверджується, що його власником була [PERSON] (а.с.21-25). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. В ході розгляду справи судом було встановлено, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із своїм батьком - [PERSON] з 2014 року до дня смерті останнього, а саме: [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником її спадкових прав як спадкоємця [PERSON] . Факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, підлягає залишенню за заявником. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved