Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення 19524 гривні 53 копійки недоплаченого страхового відшкодування, 533 гривні 44 копійки пені, 43 гривні 33 копійки 3% річних від прострочення виплати заборгованості та 850 гривень понесених витрат за проведене авто товарознавче дослідження. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що 04 березня 2016 року належний йому транспортний засіб потрапив в ДТП, вчинене з вини [PERSON], який керуючи транспортним засобом марки «MAN SU240» н.з. [NUMBER], в порушення ст. 124 КУпАП та п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mazda 6» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався попереду, що підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в СК «Глобус». Ним було замовлено авто товарознавче дослідження заподіяної його автомобілю шкоди та відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №63/16 автомобіль «Mazda 6» н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER] від 29.03.2016 року - вартість заподіяного йому матеріального збитку становить 42071 гривня 94 копійки. Однак 13.05.2016 року СК «Глобус» виплатило йому лише 22547 гривень 41 копійку, що підтверджується випискою по його банківському рахунку. До цього часу жодних інших доплат до суми належного йому страхового відшкодування на його банківський рахунок виплачено не було, що порушує його права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів , зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплати його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону; прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до п.36.5 вказаного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 УЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить суд стягнути з відповідача на його користь 14762 гривні 59 копійок недоотриманого страхового відшкодування; 3314 гривень 94 копійки пені; 322 гривні 75 копійок трьох процентів річних; 850 гривень витрат понесених за проведення автотоварознавчого дослідження 29.03.2016 року та 2640 гривень за проведення експертизи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення по позову. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 04 березня 2016 року [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «MAN SU240» н.з. [NUMBER], в порушення ст. 124 КУпАП та п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mazda 6» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався попереду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2016 року [PERSON] визнанно винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в СК «Глобус». Згідно автотоварознавчого дослідження №63/16 вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Mazda 6» н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER] від 29.03.2016 року становить 42071 гривня 94 копійки. 13.05.2016 року СК «Глобус» провела виплату страхового відшкодування розміром 22547 гривень 41 копійку, відповідно до акту розрахунку матеріальної шкоди №460/16 від 28 березня 2016 року, за яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без ПДВ складає 22547 гривень 41 копійка. Страховим полісом [NUMBER] від 25.01.2016 року встановлено франшизу в розмірі 0 гривень. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №163-1/16 - 14 грудня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda 6» н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 37310 гривень 66 копійок. Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 34 вказаного Закону передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не бере до уваги Акт № 460/15 розрахунку матеріальної шкоди від 28 березня 2016 року, складений спеціалістом сектору розрахунку матеріальної шкоди товариства, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди з урахуванням ПДВ, заподіяної позивачу становить 27056,89 грн.), оскільки з його змісту не вбачається, що особа, яка проводила це дослідження володіє відповідними знаннями, має досвід роботи та кваліфікацію, необхідну для проведення такого виду робіт у відповідності з вимогами Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" з урахуванням вказаних вище вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". А тому за таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума недотриманого розміру страхового відшкодування яка становить 14762 гривні 59 копійок (37310.66 грн.-22547,41грн.) . Також згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання договору страхування, в якому на відповідача покладено обов'язок по виплаті грошової суми відшкодування майнової шкоди, який ним не виконано, тому позовні вимоги в частині стягнення пені та виплат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК є правомірними. При цьому слід врахувати, що страховою компанією були порушені вимоги Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо строків виплати грошових коштів, тому відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання своїх грошових зобов'язань за договором страхування у вигляді сплати пені, 3% річних та інфляційних. Розрахунок вказаних сум, проведений позивачем у позовній заяві, не оспорювався страховою компанією, порушень у його проведенні судом не встановлено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3314 гривень 94 копійки пені; 322 гривні 75 копійок трьох процентів річних. Судові витрати між сторонами підлягають розподілу у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, при цьому суд вважає, що з відповідача не підлягає стягненню 850 гривень витрат пов'язаних із автотоварознавчим дослідженням та підлягає стягненню 2640 гривень за проведення експертизи, яка призначена судом під час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved