Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

07 квітня 2020 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до Кредитної спілки "Мрія" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.05.2008 між нею, [PERSON] , як членом спілки, та Кредитною спілкою "Мрія" в особі начальника Рахівського відділення КС "Мрія" [PERSON] , було укладено в письмовій формі Договір №12 про внесення внеску (вкладу) членом кредитної спілки. На даний час нею, як членом кредитної спілки, внесено на депозитний рахунок спілки 70000 гривень, строком на три місяці з можливістю автоматичного продовження (пролонгуванням) згідно з п. 6.4 даного договору, та з виплатою 24% щомісячно в останній поточний день поточного місяця. Згідно з п.3.3.1 договору, у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи члена КС термін повернення грошових коштів та виплата відсотків здійснюється спілкою протягом 40 днів з моменту отримання відповідного листа (заяви) від вкладника попередивши КС за 20 днів. Вказаний внесок в загальній сумі 70000 грн, здійснені нею як вкладником, шляхом внесення грошових коштів у національній валюті готівкою в касу кредитної спілки "Мрія", що підтверджується квитанціями прибуткового касового ордеру №11469 від 27.11.2008, № 5717 від 22.05.2008, № 8468 від 31.07.2008, № 7577 від 07.07.2008 та 5713 від 22.05.2008. Вона, як вкладник, 28.10.2015 звернулася до представника відповідача у Рахівське відділення кредитної спілки "Мрія" з письмовою заявою повернути вклад (внесок) у повній сумі у зв`язку з розірванням дії договору згідно п.3.3.1 Договору. Представник відповідача прийняв заяву та як виявилося через місяць зник, а телефоном безпідставно грубо та в нецензурній формі відмовив у видачі їй вкладу, чим порушив умови Договору. Відповідач на свій розсуд розпоряджається її коштами, при цьому не сплачує відсотки з вересня 2015 року. 11.01.2017 вона повторно надіслала заяву про розірвання Договору з КС "Мрія" та безрезультатно. Кошти, які їй належать, вона не отримала по сьогодні. У зв`язку з наведеним просить стягнути з відповідача на її користь грошове стягнення в загальній сумі 90020, з яких 70000 гривень грошової суми, внесеної нею готівкою в касу відповідача, 20 гривень сплаченого членського пайового внеску та 20000 гривень моральної шкоди. Ухвалою Рахівського районного суду від 08.04.2020 відкрито провадження за позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.00 год. 06 травня 2020 року. Відповідач відзиву у визначений судом строк не подав, однак 27.07.2020 голова правління КС «Мрія» Козак В.І. надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив застосувати у даному спорі строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. Жодна з сторін не надала суду клопотання про їх виклик в судове засідання. Разом з тим, в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.04.2020 відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на день судового розгляду справи відповідач КС «Мрія» суду не надав. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 22 травня 2008 року між сторонами, зокрема Кредитною спілкою «Мрія», в особі начальника Рахівського відділення Репко Ольгою Миколаївною, з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, укладено Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого [PERSON] передала КС «Мрія», а КС «Мрія» прийняла грошову суму в розмірі 70000 грн на строк до 22.09.2008, зі сплатою \~24 % річних (п.п. 1.1, 1.3). Відповідно до 2.2 умов Договору Відповідач зобов`язався повернути з депозитного рахунку вкладника на підставі заяви вкладника. Згідно з п. 2.6 Договору Спілка зобов`язалася повернути Члену КС суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на Внесок, після закінчення терміну дії договору, попередивши письмово за 30 днів. Однак, в порушення зобов`язань за договором, вклад [PERSON] відповідач КС «Мрія» не повернула. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~\~\~\~Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до вимог статті 23 Закону України «Про кредитні спілки», вклади (внески) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти Договором передбачено строк дії договору до 22 вересня 2008 року (п. 1.1). Проте п. 6.4 Договору регламентовано, що при закінченні терміну дії договору, договір вважається пролонгований на той самий термін, якщо ні одна зі сторін не заявила письмово про розірвання даного договору на протязі 10 днів. Як зазначила [PERSON] , вона 28.10.2015 звернулася до КС «Мрія» із письмовою заявою про повернення їй вкладу у повній сумі, у зв`язку\~з розірванням Договору. Отже, строк дії Договору закінчився. На думку суду наведені обставини не заперечуються відповідачем КС «Мрія», оскільки, звернувшись до суду із заявою про застосування строків позовної давності, такі керівником КС «Мрія» [PERSON] не спростовувались. Таким чином, відмова КС «Мрія» повернути вкладнику [PERSON] її кошти порушує права вкладника та умови укладеного між сторонами договору. Отже, КС «Мрія» порушила умови договору в частині неповернення депозиту, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, тому позов [PERSON] у частині повернення вкладу в сумі 70\~000 гривень є підставним та підлягає до задоволення. Що стосується вимоги [PERSON] про повернення їй членського пайового внеску в сумі 20 гривень, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки [PERSON] , хоч і надала суду докази сплати 20 гривень обов`язкового членського пайового внеску згідно з угодою №12 (квитанція до прибуткового касового ордера №5713 від 22 травня 2008 року), однак Договір №12 про залучення внеску (Вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, не містить ні природу походження цього внеску, ні обов`язку КС «Мрія» повернути зазначені кошти, як і не встановлено такого обов`язку Законом. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. З аналізу змісту\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~випливає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб (частина перша\~ст. 1167 Цивільного кодексу України). Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 3\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.95\~визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру\~\~внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~\~ Отже, чинне законодавство встановлює, що моральна шкода\~\~може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,\~\~у\~\~порушенні\~\~права\~\~власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних\~\~життєвих\~\~зв`язків\~\~через\~\~неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточенням, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 абзацу 2 вказаної вище Постанови, зазначено, що відповідно до\~\~загальних\~\~\~\~підстав\~\~ цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та\~\~вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується\~факт\~заподіяння\~\~ позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З наведеного випливає, що факт звернення до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди покладає на позивача у даній справі обов`язок довести, що зазначені ним втрати немайнового характеру не є абстрактними, а дійсно були понесені позивачем. Необхідно також відмітити, що прецедентна\~\~практика Європейського суду\~\~з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду,\~\~кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі\~\~встановлювати\~\~правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Так,\~ЦПК України\~встановлено процедуру визнання судом доказів наданих сторонами по справі належними та допустимими, що відповідає практиці Європейського суду з якої випливає, що конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980). Крім того, цивільним процесуальним законом забезпечена рівність, змагальність сторін та можливість реалізувати свої процесуальні права в наданні доказів в межах та в кількості, які на думку сторін можуть підтвердити або спростувати викладені у справі обставини, реалізовувати право надання сторонам правової допомоги та інші права передбачені законом. Однак, саме суд оцінює докази та

Outcome: partial