Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] 14.11.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, виклавши наступну позицію. Вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] вони 14.09.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Пояснила, що з квітня 2017 року із відповідачем не проживають разом та не підтримують сімейних стосунків. З того часу він матеріально не допомагає їй утримувати їхнього сина, однак для дитини потрібно купувати продукти харчування та гігієни, одяг, а також інші необхідні речі, у зв'язку з чим вона на даний час вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, Зазначила, що відповідач працює у ПП "Кардинал", де щомісяця отримує заробітну плату, тому має можливість та зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Також вказала, що на разі спору про майно між ними немає, спільне господарство не ведеться. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.12.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 22.01.2018 року із викликом сторін у справі (а.с.14). Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.18,19), в судове засідання не з'явились, подавши попередньо письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, за змістом яких позивач [PERSON] підтримала свій позов, а відповідач [PERSON] визнав заявлені до нього позовні вимоги у повному обсязі (а.с.20,22). За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку У відповідності до ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Згідно довідки Комунального підприємства "Жмеринкакомунсервіс" від 27.07.2017 року №2374 (а.с.5) позивач проживає без реєстрації в [ADDRESS], разом із сином [PERSON], [INFO]. З довідки про доходи від 14.11.2017 року №72/17 ТОВ "Блискмаркет" (а.с.21) вбачається, що позивач [PERSON] працює мерчендайзером з 07.07.2017 року, де отримує заробітну плату в розмірі, що перевищує прожитковий мінимум працездатних осіб. З довідки ТОВ "Синдикат Компанії" від 17.01.2018 року №CH-00000001 (а.с.23) вбачається, що відповідач [PERSON] займає посаду начальника виробництва та отримує мінімальну заробітну плату. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються, з урахуванням чого даний позов підлягає задоволенню, так як він достатньо обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону та принципам розумності і справедливості, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 640 грн..

Outcome: approved