Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки, зазначаючи, що 25 червня 2018 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2018 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2018 року. 20 листопада 2019 року рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Спільна дитина [PERSON] , на підставі згоди батьків, залишилась проживати з матір`ю. З липня 2021 року батьки дійшли згоди щодо місця проживання дитини - [PERSON] за місцем проживання батька - [PERSON] .. Позивач перейняв на себе витрати по утриманню, вихованню та розвитку дитини у повному обсязі. Тому просить суд звільнити його від сплати аліментів. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Кривоозерського відділу ДВС у Первомайському районі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Положення ч.1 ст.192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін є донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 07 травня 2018 року(а.с.4). Судовим наказом у справі №479/633/18 від 25 червня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2018 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.7-8). Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] "(а.с.9-10). Спільна дитина [PERSON] , на підставі згоди батьків, залишилась проживати з матір`ю. Державним виконавцем Кривоозерського районного відділу державної виконавчої служби Сигляник Т.В. 12 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61502173 з виконання судового наказу №479/633/18 від 25 червня 2018 року(а.с.14). Донька [PERSON] на теперішній час проживає без реєстрації за місцем реєстрації батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено даними довідки Кривоозерського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№19.07.01-12/1250 від 18 жовтня 2021 року(а.с.13). За заявою батька [PERSON] від 16 серпня 2021 року, дитина [PERSON] , прийнята до Кривоозерського ЗДО №6 "Барвінок"(а.с.12). Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він здійснює догляд та утримання дитини, яка з липня 2021 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved