Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.07.2000 року між [PERSON] та ТОВ „Люза", правонаступником якого являється ПрАТ „Фарлеп-Інвест" був укладений договір № 6312 на користування місцевим телефонним зв'язком. Відповідно до вказаного договору, [PERSON] як абонент, прийняла на себе зобов'язання своєчасно до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, оплачувати отримані послуги телефонного зв'язку. Враховуючи те, що [PERSON] має заборгованість за користування місцевим телефонним зв'язком, позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості у розмірі 21 111 грн. 58 коп., яка виникла станом на дату складання позовної заяви тобто станом на 24.12.2012 року, а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засіданні позивач не з'явився, від керуючого справами ЦФ ПрАТ „Фарлеп-Інвест" у м. Запоріжжя [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] також до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, письмові заперечення на позов, відповідно до яких просить суд в позові відмовити. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши письмові докази, суд вважає за обгрунтованим в позові ПАТ „Фарлеп-Інвест" відмовити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 19.07.2000 року між [PERSON] та ТОВ „Люза", правонаступником якого являється ПрАТ „Фарлеп-Інвест" був укладений договір № 6312 на користування місцевим телефонним зв'язком. Згідно листа ТОВ „Люза" від 12.04.2010 року № 76/Л.6.1, [PERSON] за період з 01.09.2008 року по 31.10.2009 року за телефонним номером 213-22-57 було надано послугу на суму 23 770 грн. 10 коп., з яких сплачено 2 658 грн. 52 коп. Станом на 01.11.2009 року сума заборгованості становить 21 111 грн. 58 коп. 01.11.2009 року телефонний номер 213-22-57 знято із обслуговування. Позивач в позовній заяві зазначає, що заборгованість відповідача виникла в результаті невиконання договірних зобов'язань та на час складання позовної заяви, тобто на 24.12.2012 року, становить 21 111 грн. 58 коп. Як вбачається з досліджених деталізації нарахувань рахунку № [NUMBER], [PERSON] має борг за телекомунікаційні послуги у розмірі 21 111 грн. 58 коп., який утворився станом на 01.11.2009 року. Як вбачається з акту звіряння взаємним розрахунків між ПрАТ „Фарлеп-Інвест" та відповідачем, сформованого 25.12.2012 року, [PERSON] має борг за телекомунікаційні послуги у розмірі 21 111 грн. 58 коп., який утворився станом на 31.10.2012 року. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У сукупності проаналізованих доказів суд встановив, що позивач не надав суду достовірних достатніх доказів про наявність у відповідача заборгованості станом на 24.12.2012 року, як зазначено у позовній заяві, у зв"язку з чим суд має сумніви стосовно достовірності викладених позивачем у позові обставин. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, а також те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, не може ґрунтуватися на сумнівах і припущеннях, виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 21 111 грн. 58 коп., яка виникла станом на 24.12.2012 року, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому в позові ПАТ „Фарлеп-Інвест" слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed