Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04.02.2011 року у розмірі 6703,68 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6700, 00 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 24.11.2014 року [PERSON] померла. Відповідно до ст.ст. 608, 1218,\~1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише гі зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 24.11.2014 року по 24.05.2015 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], що підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON], де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS]. На виконання вимог закону позивачем 29.03.2015 року була направлена претензія кредитора до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори на що 10.04.2015 року отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином. відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника, оскільки відповідач не відмовився від спадщини\~у\~передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 30.11.2015 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого банк пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце слухання справи, шляхом надіслання повідомлення рекомендованою поштою, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів.\~\~ Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 09.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.а.с. 7, 8-31). [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом. В звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року склала 6703,68 грн. з яких: 6673,07 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 30,61 грн. залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.а.с. 5-6). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 24.11.2014 року (а.с. 36). Згідно з частинами 1, 4\~статті 1231 ЦК України\~до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Крім того, згідно з пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від\~\~30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.ст.1282,\~1281 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~\~спадкоємець за заповітом чи за законом\~\~має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини\~\~з умов чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав\~\~разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно паспортів [PERSON] та [PERSON], адресою реєстрації обох зазначена адреса: [ADDRESS] (а.а.с.32-33,34-35). Статтями\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у\~\~встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 21.03.2015 року банком була надіслана претензія кредитора № SAMDN52000114168278 до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, на яку 10.04.2015 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що відомості щодо звернень спадкоємців [PERSON] до нотаріальної контори відсутні та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк" (а.а.с. 37, 38-40,41). Статями\~608,\~1219 Цивільного кодексу України\~\~передбачено, що\~\~у зв'язку зі смертю боржника припиняється лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та\~\~обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися в наслідок його смерті.\~\~\~\~ У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи(боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Отже виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а заборгованість за кредитом підлягає стягненню з [PERSON] та користь ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved