Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти, сплачені поручителем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 8679,99 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 21.06.2007 року між ТОВ "Фінанси та кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір №31-312/07-ШД, за умовами якого відповідач отримав від банку кредит у сумі 9000 грн. 00 коп., строком користування до 20.06.2010 року. Кредитні кошти були видані відповідачу під поручительство [PERSON] на підставі укладеного договору поруки №31-312/07-ШД-П від 21.06.2007 року. Вказувалося, що у зв'язку із невиконаннями [PERSON] умов кредитного договору №31-312/07-ШД по поверненню кредитних коштів, з [PERSON] на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 року було стягнуто утворену заборгованість відповідача перед ПАТ "Фінанси та кредит" за кредитним договором, суму судового збору та суму виконавчого збору на користь Богунського ВДВС Житомирського МУЮ на загальну суму 22280,73 грн Посилаючись на те, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2014 року позивачем в порядку регресу вже стягнуто з відповідача частину коштів в розмірі 13 600 грн. 84 коп., позивач просив стягнути в порядку регресу з відповідача залишок сплачених ним коштів у сумі 8 679,99 грн., що включає суму залишку боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання 01.12.2014, 23.12.2014, 21.01.2015, 26.02.2015, 07.04.2015, 05.05.2015 не з'явився, судові повістки, що направлялися за адресою його реєстрації, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 19-20, 22-23, 28-29, 33-34, 37-38, 42-43). Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, 21.06.2007 року між ТОВ "Фінанси та кредит" (правонаступником якого є ПАТ "Фінанси та кредит") як кредитором, [PERSON] як поручителем та [PERSON] як боржником було укладено договір поруки №31-312/07-ШД-П. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору [PERSON] зобов'язався перед ТОВ "Фінанси та кредит" відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором №31-312/07-ШД від 21.06.2007 року, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 9000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001 проценту річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 3-4). З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 року було стягнуто солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 20 070,88 грн. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в дольовому порядку на користь ПАТ «Фінанси та кредит» судові витрати по 100,35 грн судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 13.09.2011 р. (а.с. 5). Постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 11.10.2011 року відкрито виконавче провадження ВП №29180313 по примусовому виконання виконавчого листа №2-4268, виданого 13.09.2011 року Богунським районним судом м. Житомира на примусове виконання рішення суду від 01.11.2010 року (а.с. 6). Відповідно до постанови державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 15.06.2012 року звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] в розмірі 20% від заробітної плати боржника (а.с. 7). Згідно довідки ТОВ «СП «Атем-Франк» №122/1 від 07.10.2014 р. із заробітної плати [PERSON] з червня 2012 р. по серпень 2014 р. було утримано суму 22 280,73 грн. та перерахована на рахунок Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції (а.с. 8). Відповідно до листа Богунського ВДВС Житомирського МУЮ №33277 від 28.10.2014 року із заробітної плати [PERSON] станом на 28.10.2014 року відраховано та перерахована на рахунок стягувана 20231,23 грн., по постанові про стягнення з боржника виконавчого збору стягнуто 2023,12 грн, по постанові про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій стягнуто 26,398 грн. Борг [PERSON], згідно рішення суду погашено в повному обсязі (а.с. 11). За положеннями ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Частиною 2 статті 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до п. 2.4. договору поруки №31-312/07-ШД-П 21.06.2007 року поручитель, що повністю виконав зобов'язання боржника, набуває усі права кредитора за кредитним договором. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2014 року у справі №296/10760/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплачених грошових коштів за кредитним договором №31-312/07-ШД від 21 червня 2007 року в розмірі 13 600 грн. 84 коп. та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. Рішення набрало законної сили 16.07.2014 р. (а.с.9, 10). Таким чином, позивачем в порядку ст. 544 та 566 ЦК України на підставі рішення суду вже стягнуто з відповідача в порядку регресу частину коштів, сплачених в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Фінанси та кредит» в розмірі 13 600 грн. 84 коп. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] в порядку регресу на користь [PERSON] залишку недостягнутої частини коштів, сплачених позивачем в рахунок погашення перед ПАТ «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №31-312/07-ШД від 21.06.2007 року в розмірі 6470 грн. 04 коп. (20 070 грн. 88 коп. - 13 600 грн. 84 коп.). Щодо вимог про стягнення з відповідача стягнутих з позивача виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, слід зазначити наступне. Так, позивач вважає, що сума, що складається із сплаченого виконавчого збору в розмірі 10% суми боргу та витрат на проведення виконавчих дій, який був стягнутий з позивача у зв"язку з невиконанням рішення в наданий виконавчою службою строк, сплачена з вини відповідача та повинна бути ним відшкодований. Як вже зазначалося вище стаття 556 ЦК України встановлює, що до поручителя, який виконав зобов"язання, забезпечення порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов"язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відшкодування сплаченої позивачем суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій договором поруки №31-312/07-ШД-П від 21.06.2007 року не передбачена. В даному випадку позивач добровільно не виконав своїх зобов"язань за договором поруки, в зв"язку з чим рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2010 року у справі №2-4268/2010, внаслідок чого з нього солідарно стягнутий борг у сумі 20070,88 грн. та в дольовому порядку судові витрати на суму 100,35 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 60 грн. Далі позивач не виконав постанову №1424-3 від 10.08.2006р. про відкриття виконавчого провадження - добровільно не виконав судове рішення, внаслідок чого з позивача стягнуто сума 22 280,73 грн. (борг та 10% виконавчого збору). Тобто позивач мав добровільно виконати умови договору та рішення суду, але не зробив цього, а тому сплата суми виконавчого збору не є необхідною умовою виконання договору поруки. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача стягнутих з позивача виконавчого збору у сумі 2 023,12 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 26,398 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 181 грн. 58 коп. (6 470,04 грн / 8 679,99 грн. х 243,60 грн.).

Outcome: partial