Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У зв`язку з тим, що 01 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Авангард" та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди № 01-03/2015, згідно якого позивач передав у оренду відповідачу нежитлове приміщення площею 100 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язувався щомісячно сплачувати орендну плату на протязі 5 днів після отримання рахунку про оплату, і у випадку прострочення орендних платежів сплатити штраф у розмірі суми заборгованості, позивач виконав свої обов`язки за договором оренди, однак відповідач не виконував договірних зобов`язань і станом на 06 листопада 2019 року має заборгованість за період з 01 січня 2019 року по 06 листопада 2019 року в сумі 15000 грн. 00 коп., позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також штраф за порушення виконання зобов`язань в сумі 101500 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. В ході розгляду справи представник позивача ТОВ "Будівельна компанія Авангард", адвокат Рубель О.М., неодноразово подавала заяви про збільшення позовних вимог. Згідно останнього розрахунку, сума боргу за період з вересня 2019 року до листопада 2020 року включно становить 24000 грн. 00 коп., а нараховані штрафи - 204000 грн. 00 коп. Представник позивача ТОВ "Будівельна компанія Авангард", адвокат Рубель О.М., в судовому засіданні позов з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог підтримала і просила його задоволити, суду пояснила, що 01 березня 2015 року між позивачем і відповідачем було укладено договір оренди, умовами якого передбачено порядок його розірвання, сплати орендних платежів, та нарахування штрафних санкцій. Починаючи з вересня 2019 року [PERSON] перестав виконувати свої договірні зобов`язання за договором оренди, а саме: сплачувати орендні платежі за користування орендованим приміщенням. Перед зверненням до суду ТОВ "Будівельна компанія Авангард" надсилало [PERSON] листа з попередженням про нараховану суму заборгованості та штрафних санкцій, якого він отримав і ніяк не відреагував, а тому позивач був змушений звертатися з позовом до суду про стягнення заборгованості. Докази, на які [PERSON] посилається при доведенні своєї позиції в суді, вважає недостатніми і неналежними, а тому просить позов задоволити. Підтримав в суді позов і інший представник позивача, директор ТОВ "Будівельна компанія Авангард" Рубель М.Ф., який ствердив, що дійсно [PERSON] орендував у товариства приміщення і оплатив орендну плату за серпень-вересень 2019 року, тоді як приміщення звільнив у грудні 2020 року. Даючи пояснення у слідчого, оговорився і пояснив, що орендна плата була оплачена по вересень 2020 року. Тобто, в тих поясненнях опечатка. Ствердив, що дійсно відповідач [PERSON] зробив дерев`яну бесідку, яка встановлена на земельній ділянці його дочки і вартість якої він мав зарахувати в рахунок орендної плати. Вважає, що з відповідача має бути стягнута заборгованість за орендну плату і сума штрафу. Відповідач [PERSON] , з`являючись в судові засідання, позов не визнавав, суду пояснення, що він звільнив орендоване приміщення 22 вересня 2019 року за проханням директора ТОВ "Будівельна компанія Авангард" [PERSON], який сказав, що в нього уже є інші орендарі. З листопада 2019 року приміщення, яке він раніше орендував, використовували вже інші люди. Лист-попередження про сплату заборгованості він отримав в жовтні 2019 року, однак ніяким чином не відреагував, бо думав, що [PERSON] його таким чином залякує, оскільки не хоче сплачувати за бесідку, яку в нього замовляв. Вважає позов безпідставним і просить відмовити в його задоволенні, оскільки ще у вересні 2019 року звільнив орендоване приміщення і ним не користувався. В останнє судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Враховуючи, що в судовому засіданні присутній його представник, а сам відповідач дав суду свої пояснення, суд визнав можливим завершити розгляд справи у відсутності відповідача. Представники відповідача, адвокати Самардак К.В. і Польова Е.М. в судовому засіданні позов не визнали. Адвокат Польова Е.М., пояснення якої підтримала інший представник, суду пояснила, що з 23 вересня 2019 року відповідач [PERSON] звільнив орендоване приміщення і передав ключі від нього [PERSON] . На наступний день там уже були поміняні замки. З жовтня 2019 року приміщення було передано іншому орендарю, а [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. З червня 2020 року по грудень 2020 року відповідач хворів і не міг працювати, що додатково свідчить про те, що орендоване приміщення в цей час він і не міг використовувати. Крім того, договір оренди був укладений 01 березня 2015 року строком на 2 роки і 10 місяців і 01 січня 2018 року він був пролонгований ще на один строк, тобто до 31 жовтня 2020 року. При цьому, незважаючи на те, що відповідачем орендоване приміщення не використовувалося з вересня 2019 року, позивач просить стягнути заборгованість аж до грудня 2020 року. З приводу сплати орендної плати, зазначила, що позивач не надсилав жодних рахунків на сплату орендних платежів, а тому прострочення по їх сплаті з боку відповідача не виникло. Оскільки позивач не довів належними доказами наявність заборгованості, то відсутні підстави для стягнення штрафу за прострочення по сплаті орендних платежів. Зважаючи на це просить відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] суду дав покази, що відповідач [PERSON] орендував приміщення по [ADDRESS] до кінця вересня 2019 року після чого там були поміняні замки і їх навіть не пускали в приміщення щоб забрати свої речі. В кінці жовтня 2019 року він разом з [PERSON] приїхав щоб забрати їх компресор з раніше орендованого приміщення і там вже були інші орендарі, які робили там ремонт. Свідок [PERSON] суду дав покази, що [PERSON] орендував вищевказане приміщення до жовтня 2019 року. Він кілька разів бачив, що відповідач розраховувався з [PERSON] за оренду приміщення. Між ними були нормальні відносини, але виник спір через бесідку, яку [PERSON] робив на замовлення [PERSON] і за яку останній не в повній мірі розрахувався. В тому приміщенні з жовтня 2019 року інші люди робили ремонт і жодних станків [PERSON] там не було. Свідок [PERSON] суду дав покази, що [PERSON] орендував приміщення під столярний цех. Коли точно відповідач звільнив приміщення йому не відомо, але після 27 вересня 2019 року він там бачив інших людей, які займалися машинами і зрозумів, що це нові орендарі. Після цього він там не бачив [PERSON] . Свідок [PERSON] суду дав покази, що в середині жовтня 2019 року він допомагав [PERSON] вивозити станки із раніше орендованого приміщення, а пізніше вони заїжджали щоб забрати інші речі, але їх туди не пустили, на дверях були нові замки. Свідок [PERSON] суду дав покази, що заточував [PERSON] інструменти і брав у нього дрова. Останній раз коли він хотів забрати дрова його вигнав [PERSON] з приміщення. Це було осінню 2019 року з того часу відповідач там не працює. Свідок [PERSON] суду дав покази, що на початку жовтня 2019 року він побачив біля столярного цеху, який раніше орендував [PERSON] , свого знайомого - [PERSON] , який сказав, що орендує там приміщення. Тоді він попросив дозволу зайти і побачив, що приміщення змінилося, там робився ремонт. [PERSON] не забажав бути свідком, але надав фотографії на яких видно, що в приміщенні дійсно робиться ремонт. Під час розгляду справи, судом встановлено, що 01 березня 2015 року між ТОВ "Будівельна компанія Авангард" та ФОП [PERSON] , який на час подачі позову вже припинив підприємницьку діяльність, було укладено договір оренди № 01-03/2015, на строк до 31 грудня 2017 року, згідно якого ТОВ "Будівельна компанія Авангард", як орендодавець, передає у тимчасове володіння нежитлове приміщення площею 100 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] , як орендар, приймає у тимчасове володіння вказаний об`єкт оренди. Відповідно до п.5.2. Договору оренди, орендна плата сплачується наперед в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 5 днів після отримання рахунку про оплату. Згідно п.4.3 даний договір вважається поновленим на тих же умовах, на той самий термін з дня наступного за днем закінчення строку даного договору, якщо з моменту закінчення строку дії даного договору оренди протягом 10 днів були відсутні письмові заперечення орендодавця. Як вбачається із Додаткової угоди до Договору оренди нежитлового приміщення № 01-03/2015 від 01 травня 2018 року, розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, в цілому складає 1500 грн. без ПДВ за один місяць. Крім цього, орендар компенсує пропорційно займаній площі плату за опалення, електроенергію, водопостачання та телекомунікаційні послуги (інтернет) згідно виставлених орендодавцем розрахунків. 01 жовтня 2019 року ТОВ "Будівельна компанія Авангард" надіслало [PERSON] лист-попередження про сплату заборгованості по орендній платі в сумі 13500 грн., який він отримав 04 жовтня 2019 року. Як вбачається із останньої довідки, сума боргу за договором оренди за період з вересня 2019 року до листопада 2020 року включно становить 24000 грн., а сума штрафних санкцій - 204000 грн. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 598 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Як передбачено нормами ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Статтею 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Зважаючи на те, що умовами договору оренди передбачено сплату орендної плати протягом п`яти днів після отримання рахунку про оплату, а також те, що жодних рахунків від ТОВ "Будівельна компанія Авангард" відповідач [PERSON] не отримував, а позивач не долучив до матеріалів справи доказів видачі рахунків, їх надсилання та вручення відповідачу, суд приходить до висновку, що прострочення по сплаті орендних платежів з боку відповідача не виникло, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по орендній платі і штрафних санкцій. Крім того, суд бере до уваги і вважає належними доказами покази свідків, які ствердили, що [PERSON] з 23 вересня 2019 року звільнив орендоване приміщення, забрав звідти інструменти та столярні станки, і не використовував вказане приміщення в цілях, передбачених договором оренди. Посилання представників позивача на те, що показання свідків не можуть братись до уваги, бо свідки є родичами або знайомими відповідача, тобто свідки є заінтересованими, не заслуговують на увагу, оскільки допит таких свідків не заборонено законом і вони давали свої показання безпосередньо в суді, склавши присягу свідка і будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Доказів того, що свідки давали неправдиві покази, позивач суду не надав. Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути заборгованість за період з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2019 року в той час, як із наданих виписок із рахунку вбачається, що в той період орендна плата вносилася, а в подальшому позивач подавав клопотання про зміну позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 жовтня 2019 року по 06 грудня 2020 року, коли договір оренди був фактично достроково припиненим, що свідчить про порушення позивачем ч.ч.2, 3 ст.13 ЦК України, які передбачають, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. На думку суду у відносинах із відповідачем [PERSON] позивач ТОВ "Будівельна компанія Авангард" діяв несправедливо і недобросовісно, порушуючи визначені ст.3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства, оскільки директору товариства було відомо про те, що відповідач звільнив приміщення і віддав ключі від цього приміщення. З жовтня 2019 року приміщення орендували інші орендарі. Позивач не надав суду доказів того, що відповідач користувався приміщенням після жовтня 2019 року, а лист № 6 від 02.03.2021 року (а.с.148) про те, що надати договір оренди, укладений між товариством і [PERSON] не має можливості, оскільки такий договір відсутній, свідчить лише про те, що такий договір відсутній і зовсім не свідчить про те, що він взагалі не укладався. А ст.81 ЦПК України передбачає обов`язок сторін надати суду ті докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд також приймає до уваги той факт, що відповідач зробив для директора ТОВ "Будівельна компанія Авангард" дерев`яну бесідку, за яку було сплачено частину коштів, а несплачені за неї кошти повинні були бути зараховані в рахунок орендної плати, що в суді підтвердив сам директор ТОВ [PERSON] . Але яка сума мала бути зарахована, він суду не назвав і доказів цього не надав. Крім того, розрахунки заборгованості за оренду приміщення, на протязі розгляду справи де-кілька разів змінювалися, виставлялися різні суми, але ці суми не підтверджувалися первинними бухгалтерськими документами, на вимогу суду такі документи надані не були. В цих розрахунках є помилка, на що звернула увагу представник відповідача Польова Е.М. і з цим погодилася представник позивача [PERSON] , але не заявила клопотання про виправлення помилки. Відповідно, суд не може стягувати заборгованість за розрахунком, який не базується на первинних бухгалтерських документах і містить помилки і який оспорює відповідач і його представник. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до норм ЦПК України, з відповідача не підлягають стягненню і судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: dismissed