Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Так як в цьому будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно інформації наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26.12.2019 №28351-01-21 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7., п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживачі (відповідачі) зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги позивачу, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідачів) від оплати послуг повному обсязі. Крім того, відповідно до п.п. 5, 10, 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги» за цінами та тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг, інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Із [PERSON] 28.03.2013 року було підписано Договір №409/6 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Договір укладено на один рік. Згідно п.31 договору №409/6, договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Оскільки таких заяв сторонами не подавали, тому договір №409/6 є дійсним на час розгляду справи. Проте, відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2020 року складає 38531, 35 грн., що підтверджується листом - розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] . Крім того, відповідачам на суму боргу, відповідно до ст. 625 ЦК, нараховані інфляційні втрати в сумі 9 262 грн. 94 коп. та 3 % річних, що становить 2208грн. 93 коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 38531 грн35 коп., інфляційну складову боргу - 9 262 грн. 94 коп., 3% річних - 2208грн. 93 коп., а всього - 50003 грн. 22 коп. та сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 03.07.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Лекіашвілі В.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Просив при винесенні рішення врахувати, що відповідно до правової позиції Верховного Cуду від 19.08.2019 року в справі 226/1437/16-ц самовільне відключення від системи централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення від плати за послуги. Оскільки відповідачі не оформили відключення від мереж централізованого опалення Актом міжвідомчої комісії відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, відсутні підстави для зобов`язання позивача припинити нарахування коштів за послуги з теплопостачання у квартирі відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вказувала на те, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.07.2011 року встановлено, щозгідно довідки ВЖ РЕУ №6, виданої в ЧКТЕ, 22.10.2011р. в належній відповідачам квартирі [ADDRESS] був прорив пластинчатого радіатора, який не підлягає ремонту і був знятий працівниками управління, на дачний час радіатори в кімнаті та кухні квартири не встановлені, що окрім пояснення учасників процесу підтверджується актом від 29.11.2006р. затвердженого начальником РЕУ 6, актом від 25.01.2007р. затвердженого дочірнім підприємством "Черкаська ТЕЦ"ВАТ "Черкаськехімволокно", актом від 26.05.2010р. затвердженого начальником дільниці №3 КП "ССУБ", актом від 26.05.2011р. затвердженого ВП "Черкаська ТЕЦ"ВАТ "Черкаськехімволокно". Згідно припису ВП "Черкаська ТЕЦ"ВАТ "Черкаськехімволокно", викладеному в акті від 26.05.2011р. мешканцю квартири [ADDRESS] необхідно встановити радіатори, Соснівському СУБ налагодити гідравлічний режим будинку. На час розгляду справи теплопостачання в квартиру не налагоджено в належному стані. Таким чином судом було встановлено, що в період з 2000 року по час розгляду справи споживачі не отримували і не могли отримувати послуги із теплопостачання. Зазначеним рішенням визнано комунальне підприємство "Соснівська служба утримання будинків" стороною, що порушила умови договору від 23 липня 2002 року про участь у витратах та утримання будинку, які укладені з власниками квартири [ADDRESS] . Зобов`язано комунальне підприємство "Соснівську службу утримання будинків" провести роботи по встановленню належного тепловодопостачання (порушення гідравлічного режиму системи опалення) по стояку квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Черкаську міську раду виділити кошти комунальному підприємству "Соснівській службі утримання будинків" з міського бюджету на проведення робіт по встановленню належного тепловодопостачання в квартирі [ADDRESS] . Оскільки станом на теперішний час вказане рішення суду не виконано, тобто в квартирі відповідачів відсутні радіатори, на місце радіатора встановлені заглушки, просила відмовити у позові в частині стягнення заборгованості за опалення. В частинізаборгованості по гарячому водопостачанню, вказувала, що на погашення заборгованості регулярно вносить кошти, проте рахунки позивача не відповідають фактичним обставинам та підлягають уточненню. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив не подали. Враховуючи пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON] дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. В судовому засіданні встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. В судовому засіданні встановлено, що в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, тому відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з інформаційної довідки з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26.12.2019 № 28351-01-21 відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою 26.12.2019 №28351-01-21. Між ПАТ «Черкаськехімволокно» в особі Відокремленогопідрозділу «Черкаська ТЕЦ» та [PERSON] 28.03.2013 року було підписано Договір №409/6 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Договір укладено на один рік, оскільки жодна із сторін не заявила про його розірвання, договір є чинним в силу п.31 договору. Предметом договору відповідно до п.1 договору є обов`язок виконавця надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, та відповідний обов`язок споживача своєчасно оплачувати вказані послуги. Відповідно до п.16 вказаного договору споживач має право на зменшення розміру плати в разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів споживання (п.п. 4) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг протягом установленого Кабінетом Міністрів України строку (п.п.5); звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт (п.п.13). Зазначеним правам споживача кореспондують обов`язки виконавця, передбачені в п.19 договору та встановлена відповідальність сторін за невиконання обов`язків (п.20-21). Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси в справі 2-2919/11від 13.07.2011 року, яке є у вільному доступі (http://reyestr.court.gov.ua/) встановлено, що внаслідок прориву пластинчатого радіатора, який не підлягає ремонту та був знятий, радіатори в кухні та кімнаті не встановлені, що підтверджено довідкою ВЖ РЕУ №6, виданої в ЧКТЕ, 22.10.2011р. Крім того, вказані обставини також підтверджені актом від 25.01.2007р. затвердженого дочірнім підприємством "Черкаська ТЕЦ"ВАТ "Черкаськехімволокно", актом від 26.05.2010р. затвердженого начальником дільниці №3 КП "ССУБ", актом від 26.05.2011р. затвердженого ВП "Черкаська ТЕЦ"ВАТ "Черкаськехімволокно". На місці радіаторів встановлені заглушки. Згідно припису ВП "Черкаська ТЕЦ " ВАТ "Черкаськехімволокно", викладеному в акті від 26.05.2011р. мешканцю квартири [ADDRESS] необхідно встановити радіатори, Соснівському СУБ налагодити гідравлічний режим будинку. Зазначеним рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси в справі 2-2919/11 від 13.07.2011 визнано комунальне підприємство "Соснівська служба утримання будинків" стороною, що порушила умови договору від 23 липня 2002 року про участь у витратах та утримання будинку, які укладені з власниками квартири [ADDRESS] . Зобов`язано комунальне підприємство "Соснівську службу утримання будинків" провести роботи по встановленню належного тепловодопостачання (порушення гідравлічного режиму системи опалення) по стояку квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Черкаську міську раду виділити кошти комунальному підприємству "Соснівській службі утримання будинків"з міського бюджету на проведення робіт по встановленню належного тепловодопостачання в квартирі [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні, вказане рішення не виконано, як пояснила відповідач [PERSON] теплопостачання не відновлено, радіатори не були встановлені, на їх місці встановлені заглушки, квартира опалюється за допомогою електрообігрівачів. Відповідачка [PERSON] не заперечує того факту, що позивачем здійснювалось постачання теплової енергії до житлового будинку за вищевказаною адресою у спірний період, однак зазначає про те, що у належному їй житловому приміщенні відсутні радіатори, які підключені до загальної системи опалення будинку, що, на їїдумку, є підтвердженням відсутності такого підключення, а відтак і отримання теплової енергії, а тому не підлягає стягненню заборгованість у зазначеному позивачем розмірі. Правові відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, регулюються, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно зі ст. 4 названого Закону проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. Частинами 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 25 цього ж Закону встановлено обов`язок споживача по своєчасному укладенню договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Теплопостачання - це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Внутрішньо будинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. Згідно з пунктом 6.3.4. ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення. Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії з фактом її споживання. Отже, при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладених трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходяться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів. В той же час, для стягнення заборгованості за поставлену позивачем та фактично спожиту відповідачем теплову енергію, доказуванню підлягає факт поставки/споживання такої теплової енергії, обсяг спожитої теплової енергії та її вартість. Аналізуючи розрахунок заборгованості за теплопостачання в квартиру за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2013 року по березень 2020 року суд приходить до висновку, що позивачем не враховано те, що в квартирі відсутні радіатори. На думку суду, в даному випадку заборгованість необхідно обраховувати за фактичне споживання теплової енергії, які надходить від стояків та інших нагрівальних елементів, що знаходяться в квартирі відповідачів. Суд приймає до уваги твердження представника позивача [PERSON] про те, що позивачем на будинок надавалися послуги з теплопостачання в повному обсязі, проте, на думку суду, не доведено належними та допустимими доказами споживання відповідачами теплової енергії на суму 33 948,10 грн. Посилання позивача на те, що сама по собі відсутність радіаторів в квартирі відповідачів не впливає на відносини з теплопостачання, яким забезпечується цілий будинок, а тому повинна сплачуватись згідно встановлених норм та тарифів спростовується умовами укладеного договору №409/6 від 28.02.2013 року (п.16,19), які передбачають право споживача на зменшення розміру плати в разі ненадання послуги або надання не в повному обсязі та обов`язок виконавця проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання або надання не в повному обсязі. Судом не може бути прийняти до уваги правова позиція Верховного Суду від 19.08.2019 року, викладена в справі 226/1437/16-ц, оскільки за її обставинами споживач здійснив самовільне відключення від системи централізованого теплопостачання та не оформив відключення від мереж централізованого опалення Актом міжвідомчої комісії відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4. Натомість, у даній справі у відповідачів відсутні радіатори внаслідок прориву пластинчатого радіатора, який не підлягав ремонту та був знятий. Споживачі послуг у 2011 звертались до суду з метою зобов`язання обслуговуючої компанії- КП "Соснівська служба утримання будинків",установити радіатори в квартирі, проте рішення суду, ухвалене на користь споживачів послуг, не було виконано з невідомих причин. Тобто, в даному випадку відсутнє самовільне відключення від системи централізованого теплопостачання з боку відповідачів, навпаки, споживачі зверталися до суду з метою відновлення теплопостачання у квартирі, тобто з боку відповідачів відсутня бездіяльність у вигляді невжиття заходів щодо відновлення теплопостачання. Разом із тим, суд зазначає, що згідно умов договору №409/6від 28.02.2013 року, його предметом є обов`язок виконавця (позивач) надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вказані послуги (п.1). Аналізуючи зміст рішення Соснівського районного суду м.Черкаси в справі 2-2919/11 від 13.07.2011 та акти, які були складені під час та після зняття радіаторів, в тому числі за участі представників ВП "Черкаська ТЕЦ ВАТ «Черкаськехімволокно»,суд зазначає, що позивачем не надано відомостей, які саме ним вживалися заходи для виконання п.1 договору №409/6 від 28.02.2013 щодо відновлення централізованого опалення відповідної якості, позаяк рахунки за опалення позивачем нараховані у повному обсязі, як для житлового приміщення, в якому встановлені радіатори. З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про те, що наданий позивачем лист-розрахунок по ОР№60125048 за адресою: [ADDRESS] , не може бути взятий за основу для визначення розміру заборгованості за централізоване опалення, а тому у задоволені позову в цій частині слід відмовити у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами кількості наданих послуг та розміру заборгованості. Враховуючи те, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за опалення відмовлено в повному обсязі, то і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення інфляційний втрат та 3% річних, які є видами цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Натомість, відповідачами не спростовано належними та допустими доказами відсутність або часткове погашення заборгованості за постачання гарячої води, яка складає 4583,25 грн. Разом із тим, суд позбавлений можливості обрахувати інфляційні втрати та 3% річних в порядку ст.625 ЦК України на дану заборгованість за постачання гарячої води, оскільки в розрахунках вона зазначена сумарно із заборгованістю за опалення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, до стягнення із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Черкаської міської ради в зв`язку з частковим задоволенням позову, з підлягає судовий збір в сумі 189,18грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial