Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Клинцівської сільської ради Кіровоградського району та області, ТОВ "Рассвет- Агро" про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1992 році за договором купівлі- продажу придбала в колишньому колгоспі "Рассвет" житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Під час купівлі-продажу житлового будинку між нею та колгоспом " Рассвет" було досягнуто усіх істотних умов договору, однак даний договір не був зареєстрований в КООБТІ. Право власності на будинок зареєстровано за колишнім його власником [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 20.02.1989 року, яка даний будинок продала та виїхала в Російську Федерацію, проте ніяких документів стосовно даного факту не збереглося. Починаючи з 1992 року і по теперішній час позивач разом з чоловіком постійно проживає в даному будинку, слідкує за станом будинку, зробила необхідний ремонт будинку, встановила огорожу, побудувала літню кухню, гараж, баню, виготовила технічний паспорт на будинок та приватизувала земельну ділянку, на якій розташований будинок. Вважає, що вона добросовісно заволоділа даним будинком і відкрито продовжує ним володіти більше 10 років, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення по обставинах справи. Представники відповідачів Клинцівської сільської ради Кіровоградського району та області, ТОВ "Рассвет-Агро" в судове засідання не з"явилися, надали до суду заяви, в яких позов визнали та просили розглядати справу без участі їх представників. Судом встановлено, що 21 квітня 1992 року позивач за договором купівлі- продажу, який посвідчений секретарем виконкому Клинцівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 20, придбала в колишньому колгоспі "Рассвет" житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Під час купівлі-продажу житлового будинку між нею та колгоспом " Рассвет" було досягнуто усіх істотних умов договору, що не заперечувалося сторонами по справі та підтверджується договором купівлі-продажу, розрахунком вартості будинку, довідкою ТОВ "Рассвет-Агро", наявними в матеріалах справи ( а.с. 6, 7, 9). Згідно довідки № 152 від 30.08.2013 року правонаступником колгоспу "Рассвет" є ТОВ "Рассвет -Агро" відповідно до протоколу № 3 від 10.06.2006 року ( а.с. 8). Відповідно архівної довідки ОКП "КООБТІ" від 12.03.2014 року (а.с.13) право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.02.1989 року. Як вбачається з пояснень позивача та її представника, про існування іншого власника [PERSON] їм стало відомо лише в 2014 році, ніяких документів щодо продажу даного житлового будинку [PERSON] не збереглося, в КООБТІ також відсутні будь -які документи підтверджуючи даний факт. Згідно довідки Клинцівської сільської ради № 207 від 02.04.2014 року [PERSON] в 1992 році виписалася з будинку та вибула до Російської Федерації (а.с.22). Відповідно довідки Клинцівської сільської ради № 208 від 02.04.2014 року спірний будинок належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1992 року (а.с.23). Згідно свідоцтва про право власності від 01.03.2014 року земельна ділянка по [ADDRESS] на якій розташований будинок, належить позивачу по справі [PERSON] ( а.с. 20, 21). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб"єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи, що ЦК набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 даного Кодексу поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач на вказану дату відкрито, безперервно володіла і продовжує володіти спірним будинком, а тому, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання за позивачем права власності на будинок за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 344, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, та

Outcome: approved