Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

31 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Флагман» та [PERSON] було укладено договір № 10/С, відповідно до якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн. на строк до 31 липня 2010 року. Відповідно до п. 1.4 договору визначено плату за користування кредитом, яка складає 48 % річних від фактично залишеної суми кредиту. П. 5.4 договору передбачає, що сторони погоджують строк позовної давності за спорами, які виникають із цього договору, протягом п'яти років. Даний пункт договору визначено виходячи з положень ч. 1 ст. 259 ЦК в якій визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Останній платіж за кредитним договором відповідачем здійснено 30 квітня 2010 року у розмірі 100 грн., що свідчить про визнання ним свого боргу, переривання позовної давності та наявності заборгованості за зазначеним договором. 04 листопада 2009 року між первісним кредитором і членом первісного кредитора власником [PERSON] було укладеного договір № 04/09 про відступлення права вимоги та виконання зобов'язання. На виконання умов договору відступлення, первісним кредитором відступлено належне йому право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, що зазначені в реєстрі боржників, який є додатком № 1 до договору відступлення, серед яких відповідач - [PERSON]. З моменту відступлення права вимоги, первісним кредитором та позивачем проведено ряд процесуальних дій з інформування відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні та обов'язок боржника сплатити суму основної заборгованості на користь позивача, що вважалось би належним виконанням зобов'язанням. Однак, відповідач має наявну заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 4 974,41 грн., яка на момент звернення до суду не сплачена. Заборгованість виникла в результаті не своєчасної сплати відповідачем залишку боргу за договором. Враховуючи те, що боржник прострочив виконання грошових зобов'язань, [PERSON] нараховані інфляційні витрати за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми. Сума індексу інфляції та 3 % річних складає 1 024,49 грн. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 4 974, 41 грн., 3% річних та інфляційну складову в сумі 1024,49 грн., а також судові витрати. Позивач до судового засідання не з'явилась, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті надала до суду заяву, в якій позов не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] набула права грошової вимоги до вкладників кредитної спілки "Флагман", що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги та виконання зобов'язань №04/09 від 04.11.2009 року (а.с.6-7). Із копії анкети та копії заяви про надання кредиту (а.с. 10,11) встановлено, що відповідач [PERSON] бажала отримати кредит в сумі 6 000 гривень на ремонт будинку. В результаті між нею та КС "Флагман" було укладено договір, що підтверджено копією кредитного договору № 10/С від 31.07.2008 року укладеного між відповідачкою та КС "Флагман" (а.с.12). Кошти, передбачені договором позичальник [PERSON] отримала відповідно до видаткового касового ордеру №10 від 31.07.2008 року (а.с.14), що свідчить про виконання кредитором взятих на себе зобов'язань. Однак, відповідач порушував графік сплати кредиту (а.с.13), що призвело до заборгованості за кредитним договором, на яку відповідно було нараховано 3% річних та інфляційну складову (розрахунок боргу а.с.5). Про наявність боргу відповідач повідомлялась неодноразово, що підтверджено копіями повідомлень (а.с.19). В результаті наведеного утворилась сума боргу за вказаним договором, яка складає за основним боргом в сумі 4 974,41 гривень, 3% річних та інфляційна складова в сумі 1 024,49 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не бере до уваги заяву відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У даному випадку в п.п.4 кредитного договору №10/С від 31.07.2008 року (а.с.12) вказано про те, що сторони погоджують строк позовної давності за спорами, що виникають відносно даного договору протягом п'яти років. Ч. 1, 5 ст. 261 цього ж кодексу визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Ст. 262 ЦК України містить вказівку на те, що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тому, враховуючи те, що останній платіж відповідачем був проведений у квітні 2010 року, строк позовної давності на момент звернення до суду із вказаним позовом не закінчився. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved