Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6 497,23 гривень. В обґрунтування позову зазначено наступне. У листопаді 2014 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, винним у якій судом визнано відповідача, який керував застрахованим позивачем автомобілем. Позивач виплатив потерпілій від даної ДТП стороні страхове відшкодування у названій вище сумі. Враховуючи те, що відповідач, як водій забезпеченого (застрахованого) транспортного засобу, у відповідності до вимог закону своєчасно не повідомив страховика про настання ДТП, виплачене третій стороні страхове відшкодування підлягає стягненню з нього в порядку регресу. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 30 травня 2014 року між ПАТ "Страхова група "Ю.БІ.АЙ", після перейменування ПАТ "Срахова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (а.с.21), та ПАТ "Житомирське АТП -1154" укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АІ/0786045 (а.с.9) відповідно до якого страхувальник застрахував у позивача цивільно-правову відповідальність водія, що керуватиме автомобілем марки "VOLVO", реєстраційний номер "АМ 8441 АС". Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року, що набрала законної сили 6 січня 2015 року (а.с.13) 12 листопада 2014 року о 18 годині 40 хвилин відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем марки "VOLVO", реєстраційний номер "АМ 8441 АС", з причепом марки "NOFRIE NF 27 A", по вул. ВКД у м. Києві, не витримав безпечну дистанцію руху, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, та внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "HYUNDAI", модель "ACCENT", реєстраційний номер "АА 8850 КО", що призвело до пошкодження транспортних засобів, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За вказаних подій автомобілем марки "HYUNDAI" керувала [PERSON], а його власником є [PERSON] Між останнім та ПАТ "Срахова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" 5 грудня 2014 року укладено Договір про врегулювання страхового випадку № 0293/14 (а.с.10), яким, серед іншого, сторони узгодили розмір страхового відшкодування, що мав бути виплачений [PERSON] у зв'язку з вищевказаною ДТП, а саме 6 497,23 гривень (а.с.8). Того ж дня представник [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та 19 грудня 2014 року така сума була виплачена останньому (а.с.7). Листом від 12 серпня 2015 року № 1210 позивач повідомив відповідача про необхідність відшкодування виплаченого на користь потерпілої від ДТП пригоди сторони страхового відшкодування у згадуваному вище розмірі (а.с.19). Зазначену вимогу, як вказує позивач, відповідач проігнорував. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Згідно ч. 5 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п. 38.1.1. " ґ " ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено в ході розгляду справи на підставі досліджених доказів, відповідач є винним у вчиненні описаної вище ДТП. Позивач, в свою чергу, сплатив потерпілій у даній ДТП стороні страхове відшкодування, та беручи до уваги той факт, що відповідач не повідомив позивача про її настання, позивач має право на отримання від відповідача виплаченої суми страхового відшкодування. Таким чином, позов є підставним та таким, що доведений позивачем. Крім цього, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 1 600,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved