Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №33 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Дружби (колишня Артема), який належав [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26 грудня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 26 грудня 2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку №33 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Дружби. Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, але у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити (а.с. 31). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 32). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 грудня 2009 року помер чоловік Позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №247969 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 33, за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Дружби (колишня Артема). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] У свідоцтві про укладення шлюбу серії ХІ-ВЛ №606394 (а.с. 9) прізвища зазначені російською мовою «Величко». Згідно свідоцтва про смерть чоловіка Позивача його прізвище значиться як «Велічко», згідно паспорту громадянина України прізвище Позивача значиться як «Величко», що пояснюється невірно проведеною транслітерацією прізвищ. Будинок №33 за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Артема було побудовано чоловіком Позивача на власні кошти, на відведеній для цієї цілі земельній ділянці загальною площею 1500 кв. м (а.с. 11), що підтверджується дозволом на виконання робіт по індивідуальному житлобудівництву від 20.09.1992 р. (а.с. 12), що відповідає чинному на той час законодавству, тобто до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Також з чоловіком Позивача було укладено договір про користування електричною енергією №47384, як із споживачем електроенергії за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Артема, 33 (а.с. 13, 14). Відповідно до технічного паспорта вказаний житловий будинок №33 побудований у 1993 році (а.с. 15-20). З 05 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто на час побудови спірного будинку передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію. Зазначеною постановою встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням Держбудом. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що введення в експлуатацію приватних житлових будинків є підставою для визнання на них права власності. Вищезазначений житловий будинок був побудований в 1993 році, був введений в експлуатацію, власником згідно по господарської книги значиться [PERSON]. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права, яке вже виникло до її проведення, тобто сама реєстрація згідно з законодавством не є правовстановлюючим чинником, а є лише фактом визнання цього права з боку держави. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (який діє на момент звернення до суду), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012р. №6-54цс12). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~ В передбачений законом строк Позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але прийняла спадщину, так як на момент смерті постійно проживала разом зі спадкодавцем, хоча і не була зареєстрована. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Відповідач, є донькою спадкодавця, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, зі спадкоємцем на день його смерті постійно не проживала. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, тому

Outcome: approved