Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2010 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та находиться на її утриманні. З відповідачем по справі у них склалися не дуже хороші стосунки, син потребує батьківської уваги, а батько ухиляється від виконання своїх обов'язків, також не надає матеріальної допомоги. Оскільки відповідач не працює, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, пояснивши, що син проживає разом з нею, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, всі матеріальні витрати щодо утримання вона несе самостійно. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 10, виданим виконавчим комітетом Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 33 (а.с.5). Згідно довідки від 29 січня 2014 року, виданої депутатом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області Корнієнком М.М., [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідач офіційно не працює. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачується щомісячно (п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню, оскільки батько нарівні з матір'ю зобов'язаний нести витрати на утримання дитини до досягнення нею повноліття, проте відповідачем не надано доказів того, що він добровільно утримує на належному рівні свою дитину. Згідно ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальне становище позивачки, відсутність доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, вік дитини, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку ( 1032 грн 00 коп для дитини віком до 6 - ти років), встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 року", те що баютки мають рівні права по утриманню дітей і приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення нею повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial