Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ "Банк "Демарк" про стягнення 10200 доларів США та відшкодування за рахунок відповідача 0,5 % від затриманої суми за кожен день прострочки з дати подання письмової заяви до ПАТ «Банку «Демарк». Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.08.2014 року між ним та ПАТ "Банк Демарк" було укладено договір банківського рахунку в іноземній валюті №660045, відповідно до п. 2.1. якого банк зобов'язується: виконувати розпорядження клієнта про перерахуванню коштів з поточного рахунку за кордон чи в інші уповноважені банки України згнічено з існуючим законодавством; кошти з рахунку клієнта, згідно діючому законодавству, виплачувати готівкою: в іноземній валюті, в національній валюті за офіційним курсом НБУ на день сплати, в гривневому еквівалентів після продажу на міжбанківському валютному ринку України. Вказує, що 12.08.2014 року та 15.08.2014 року звернувся з вимогою надати письмову відповідь щодо причин порушення ПАТ «Банку «Демарк» умов дії договору, а саме п. 2.1. Листом від 01.09.2014 року позивача повідомили, що банк не має можливості для виплати частини або усіх коштів згідно договору чи їх перерахування до іншого банку. Станом на дату подання позовної заяви свої зобов'язання ПАТ «Банком «Демарк» виконано не було. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав можливим справу розглянути у відсутність представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 2014 року між [PERSON] та "Банк "Демарк" було укладено договір банківського рахунку в іноземній валюті №660045, на підставі якого позивачу було відкрито банківський (поточний) рахунок № [NUMBER] в Долар США. Зазначений договір підписаний сторонами, що дає підстави вважати, що сторони узгодили всі істотні умови договору та прийняли на себе виконання зобов'язань. Згідно п. 2.1 вказаного договору відповідач прийняв на себе наступні зобов'язання: виконувати розпорядження клієнта про перерахуванню коштів з поточного рахунку за кордон чи в інші уповноважені банки України згнічено з існуючим законодавством; кошти з рахунку клієнта, згідно діючому законодавству, виплачувати готівкою: в іноземній валюті, в національній валюті за офіційним курсом НБУ на день сплати, в гривневому еквівалентів після продажу на міжбанківському валютному ринку України (а.с.6). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідно розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. 12.08.2014 року та 15.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявами про повернення 10200,00 Доларів США по договору банківського рахунку в іноземній валюті № 660045 від 06.08.2014 року розрахунковий рахунок № [NUMBER]. Зазначені заяви були отримані банком, що підтверджується відміткою банку про прийняття заяви від 12.08.2014 року та вхідним № 175-Б від 15.08.2014 року (а.с.10,11). Згідно виписки по депозитному рахунку [PERSON] станом на 11.08.2014 року залишок коштів на рахунку позивача становить 10200 доларів США (а.с.7). Доказів на підтвердження виплати позивачу грошових коштів з його банківського рахунку відповідачем суду не надано. Відповідно до змісту ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року № 14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошей в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів, а отже вимога позивача щодо стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку в іноземній валюті №660045 від 06.08.2014 року в сумі 10200 доларів США (що на день ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ (12,95) еквівалентно 132190 грн. 00 коп.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимога позивача про відшкодування за рахунок відповідача 0,5 % від затриманої суми за кожен день прострочки з дати подання письмової заяви до ПАТ «Банку «Демарк», задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога позивачем не обґрунтована, розрахунок відшкодування суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір (від сплати якого позивач звільнений) у розмірі 1320,90 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial