Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "БУ-1 Прилуки" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та заподіяної моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 листопада 2014 року позивач був звільнений з посади машиніста погрузчика наказом ТОВ "БУ-1 Прилуки" №100 від 03 листопада 2014 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв"язку із скороченням штату працівників. Проте, при звільненні позивача, відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, що в загальному розмірі становить 11 580 грн. 93 коп. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача про повний розрахунок, кошти позивачу на момент пред'явлення позову не виплачені. В зв'язку із затримкою відповідачем розрахунку при звільненні, позивач і просить суд відповідно до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України стягнути з відповідача 11 580,93 грн. заборгованості по заробітній платі, 5592,54 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1000 грн. заподіяної моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з'явився, проте завчасно до суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки), а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Крім того, на час розгляду справи, згідно ухвали суду не надав жодних довідок, які витребовував суд. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно з копією трудової книжки вбачається, що [PERSON] 12 травня 1998 року на підставі наказу від 13 травня 1998 року був прийнятий в "БУ-1 Прилуки" машиністом погружчика (а.с.5-6). згідно з копією наказу ТОВ "БУ-1 Прилуки" від 03 листопада 2014 року №100 "Про звільнення у зв"язку зі скороченням" вбачається, що [PERSON] 03 листопада 2014 року звільнений з роботи у зв"язку із скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.7). У відповідності до копії відомості про заробітну плату [PERSON], за період з 01 квітня 2014 року по 03 листопада 2014 року, заборгованість ТОВ "БУ-1 Прилуки" по заробітній платі перед [PERSON] становить 11 580 грн. 93 коп. і таку відомість, за відсутності у справі інших доказів по заборгованості сум до виплат позивачеві, суд бере як належний і допустимий доказ у справі. (а. с.10). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Тобто відповідач повинен був здійснити повний розрахунок із позивачем 03 листопада 2014 року. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року зі змінами, якою був затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік" встановлені наступні показники робочих днів: вересень - 22; жовтень - 23; листопад - 20; грудень - 23. У відповідності до листа Міністерства соціальної політики від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік" встановлені наступні показники робочих днів: січень - 20. Виходячи із наявних у справі доказів, середньоденна заробітна плата позивача складає: (1181,11 + 1272,81 ) / 45 = 54 грн. 53 коп., де 1181 грн. 11 коп. - заробітна плата позивача за вересень 2014 року; 1272 грн. 81 коп. - заробітна плата позивача за жовтень 2014 року (а.с.10); 45 - кількість робочих днів за вересень - жовтень 2014 року. Середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення, тобто включно з 04 листопада 2014 року по 08 січня 2015 року буде складати: 54,53 *46 = 2508,38 грн., де 54,53 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, а 46 - кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні (починаючи з 04 листопада 2014 року по 08 січня 2015 року включно). Таким чином, як встановлено в судовому засіданні відповідач в день звільнення позивача 03 листопада 2014 року не виплатив належні йому у строки вказані в ст. 116 КЗпП України, суми, тому суд вважає, що заборгованість по заробітній платі в розмірі 11580 грн. 93 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 2508 грн. 38 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1000 грн. моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок не виплати йому в день звільнення 03 листопада 2014 року заробітної плати, внаслідок чого позивач зазнав моральних страждань. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України та

Outcome: partial