Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У серпні 2015 р. [PERSON] звернувся з вказаною заявою, у якій просить: - винести рішення про усиновлення ним [PERSON], яка народилась [INFO] р.; - записати його батьком [PERSON] та внести ці зміни до актового запису про її народження; - змінити прізвище [PERSON] на [PERSON] та внести ці зміни до актового запису про її народження. [PERSON] та Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області заяву підтримали. [PERSON] проти задоволення заяви не заперечив, що випливає з його заяви від 09.2015 р., у якій він також просить розглянути справу за його відсутності. Дитина \- [PERSON], висловила думку про те, що бажає бути усиновленою [PERSON], оскільки він нею опікується дуже довгий час, вона вважає його своїм батьком, хоче змінити своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] з приводу нез'явлення у судове засідання [PERSON] дали пояснення про те, що він перебуває за межами м. Бердичева Житомирської області на заробітках, на які поїхав наприкінці серпня 2015 р. Він вчора телефонував, про судове засідання знає, думку про усиновлення [PERSON] не змінив. Коли повернеться - не відомо, оскільки працює у бригаді. Телефонує кожного дня. Суд, враховуючі ці пояснення, а також думку дитини - [PERSON], про те, що вона бажає бути усиновленою [PERSON], якого вона вважає своїм батьком, вважає за можливе розглянути справу за відсутності [PERSON], у присутності представника останнього, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народилась [INFO] р. у м. Бердичеві Житомирської області (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 112 від 14.02.2007 р., зроблений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області), її батьками є [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.07.2014 р. серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, а. с. 6) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії від 12.07.2014 р. серії № [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (а. с. 7). Таким чином, [PERSON] може бути усиновленою. Частиною першою, абзацом першим частини другої статті 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] бути усиновлювачем. Так, [PERSON] народився [INFO], що підтверджується його паспортом серії [NUMBER] від 23.01.2008 р., виданим Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області (а. с. 9), тобто він не молодше двадцяти одного року та старший за дитину, яку він бажає усиновити, більше як на п'ятнадцять років. У матеріалах справи відсутні будь-яки докази того, що [PERSON] обмежений у дієздатності або визнаний недієздатним, позбавлений батьківських прав, і ці права не були поновлені, був усиновлювачем (опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з його вини, був засуджений за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, а також того, що його інтереси суперечать інтересам дитини - [PERSON]. При цьому судом встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, у шлюбі з особою, яка не може бути усиновлювачем, не перебуває, що підтверджується довідкою від 15.06.2015 р. № 6, виданою Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7 (а. с. 8), висновком від 12.06.2015 р. про стан здоров'я особи (а. с. 11), довідкою від 15.06.2015 р. № 266 про доходи, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Бердичівський пивоварний завод" (а. с. 12), актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженим 18.06.2015 р. начальником служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 13), довідкою б/д № 15160597134130267346 (станом на 11.06.2015 р.) Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Управління МВС України в Житомирської області (а. с. 16), а також поясненнями [PERSON] та [PERSON], допитаних як свідків. Таким чином, [PERSON] може бути усиновлювачем. Відповідно до частин першої та п'ятої статті 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Згідно зі статтею 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. [PERSON], який, як було встановлено раніше, є батьком [PERSON], надав згоду на усиновлення останньої [PERSON], що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою від 09.06.2015 (а. с. 18) [PERSON], яка, як було встановлено раніше, є матір'ю [PERSON] та дружиною [PERSON], надала згоду на усиновлення останньої [PERSON], що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 16.06.2015 р., а також особистими поясненнями, наданими під час розгляду справи. Частиною першою, другою та четвертою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як зазначалось раніше, дитина \- [PERSON], висловили думку про те, що хоче бути усиновленою [PERSON], вона вважає його своїм батьком. Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Як було встановлено судом раніше, [PERSON] не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, має житло та постійний заробіток (доход), не страждає на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості не має, у розшуку не перебуває, за станом здоров'я не потребує постійного стороннього догляду, є громадянином України, перебуває у шлюбі з [PERSON], яка є матір'ю дитини - [PERSON]. Допитана як свідок [PERSON] дала пояснення про те, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з літа 2011 р. [PERSON] з дитиною - [PERSON], конфліктів не мав, гарно до неї відносився. Дитина спочатку на нього "папа" не казала, але два останні роки говорить на нього "папа". [PERSON] приймає участь у вихованні дитини, багато з нею спілкується, матеріально турбується, допомагає у навчанні. [PERSON] алкогольних напоїв та наркотичних речовин не вживає взагалі. Допитана як свідок [PERSON] дала пояснення про те, що [PERSON] проживає разом з нею та дитиною - [PERSON], з червня 2011 р. Спочатку стосунки між ним та дитиною були дружні, конфліктів не було. Потім відносини переросли в батьківські. [PERSON] водив дитину до дитячого садка, займався з нею уроками, проводив з нею вільний час, вони разом їздили на свята до родичів. Дитина вважає його своїм батьком. [PERSON] алкогольних напоїв, тютюнових виробів та наркотичних речовин не вживає. Дитина - [PERSON], як випливає з зазначеного раніше, гарно ставиться до [PERSON], вважає його своїм батьком та бажає бути усиновленою ним. Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 17.06.2015 р. про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] громадянином України - [PERSON], у якому зазначив, що вважає усиновлення малолітньої [PERSON] [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а. с. 20 - 21). Беручи до уваги наведене, суд вважає, що [PERSON] здатен забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - [PERSON], а тому його заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення його усиновлювачем цієї дитини. Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини четвертої статті 218 Сімейного кодексу України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з абзацом першим частини першої, частинами другою та четвертою статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Як зазначалось раніше, дитина \- [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON], вважає його своїм батьком та бажає змінити своє прізвище на [PERSON]. Зважаючи на вказане, суд задовольняє заяву [PERSON] в частині запису його батьком дитини \- [PERSON] та зміни її прізвища.

Outcome: approved