Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач, вказуючи на те, що він є публічною людиною, громадянином України, мешканцем міста Чернівці, батьком трьох дітей, пенсіонером та ветераном органів внутрішніх справ, громадським діячем, головою громадської організації "Європейський рух" та Головою Громадської Ради при управлінні Служби Безпеки України в Чернівецької області, обирався депутатом Чернівецької міської ради (2002-2006 роках) та Чернівецької обласної ради (2006-2010роках), звернувся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] року на всесвітньому інтернет веб-сайті "YouTubе" під назвою користувача [PERSON], на веб-сайті газети "Час", а також інтернет-порталі "[INFO]" було розміщено відео прес-конференції заступника голови Самооборони м. Чернівці [PERSON] та на 4 хвилині 34 секунді вказаного відео зафіксовано вислови [PERSON] наступного змісту: "Також там є досить цікаве лице, цікава персона [PERSON] свого часу пан [PERSON] був вигнаний з лав міліції за проступок про який навіть говорити грішно, так само потім він був вигнаний із Скандалом з Управління державної служби, а зараз прибився до пана [PERSON]. Також що стосується до пана [PERSON], оскільки нам відомо по ньому відкрита кримінальна справа,, номер провадження шістсот п'ятдесят від двадцятого березня дві тисячі чотирнадцятого року, заявник [PERSON] стаття двісті вісімдесят дев'ята частина друга, заволодіння, силове заволодіння автомобілем. В мене напрошується питання, таке, скажіть будь ласка, як така людина може очолювати комітет а-а, громадський комітет по співпраці з СБУ, зараз менше з тим". Вважає, що вказані вислови містять в собі неправдиву інформацію, є такими що ображають його честь і гідність як особистості, громадянина та батька і шкодять його діловій репутації як громадського діяча та репутації його родини, оскільки характер висловлювань створює негативне враження і відношення до нього, про що свідчать коментарі користувачів Інтернету до розміщеного на вказаних веб-сайтах та інтернет-порталі відео виступу голови Самооборони м.Чернівці [PERSON] Крім того, вказував на те, що [INFO] року він особисто був присутній під час виступу [PERSON], крім того на вказаній конференції були присутні ряд журналістів, та почувши виступ голови Самооборони м.Чернівці, зауважив, що сказані ним вислови є неправдивими та надуманими, [PERSON] особисто з ним не знайомий, а тому не може робити відповідних висловлених ним висновків. Не зважаючи на зазначенні позивачем зауваження на веб-сайтах "YouTubе" під назвою користувача [PERSON], на веб-сайті газети "Час", а також інтернет-порталі "[INFO]" було розміщено відео прес-конференції заступника голови Самооборони м. Чернівці [PERSON]. Вважає, що такими діями було поширено про нього неправдиву інформацію, що призвело до погіршення його самопочуття, адже 23.04.2014 року після перегляду вказаного відео на зазначених веб-сторінках та інтернет-потрталі, він змушений був звернутись до лікаря-невропатолога, а також відчував душевні хвилювання, крім того незручності були завдані також необхідністю пояснювати рідним, близьким та знайомим людям, що вказана інформація є неправдивою. Крім того, вказував на те, що з отриманої усної інформації йому стало відомо, що на веб-сайті "[INFO]"( власник веб-сайту [PERSON]) відео прес-конференції під назвою "[INFO]" розмістив [PERSON], який також на вказаному веб-сайті розміщував відео прес-конфернції 14.05.2014 року та у своєму коментарі до вказаного відео написав: "Их оппоненты всячески пыталась (уже не впервой!) раскритиковать правильней, очернить!) самообороновцев за то, что они преследуют их (тех кто против Буковинской самообороны)собственных протеже во властные кресла, прежде всего, в силовых структурах. Накануне это был [PERSON]. В этот раз, камнем преткновения стала ГР при СБУ, включая и сомнительную фигуру, во всех отношениях, главу даної Громадської Ради - [PERSON]!" Також, з усної інформації шеф-редактора газети "Час" йому стало відомо про те, що відео -сайті "YouTube" під назвою "[INFO]" та інтернет сайті газети "Час" під назвою "[INFO]" було відзняте та розміщене в інтернеті працівницею газети "Час". Посилався на те, що [INFO] року на веб-сайті "[INFO]"- Чернівецької інформа ційної незалежної агенції, засновником якої є [PERSON], вийшла стаття під назвою: "[INFO]". В комента рях до зазначеної статті, а саме в коментарі під №3 підписант "[PERSON]",- надруковано "чому не порушена кримінальна справа проти [PERSON](в жовтій сорочці на відео) він угнав мій автомобіль опель з ул.Грушевського?" В коментарі під №4 підписант "[PERSON]": "колись давно [PERSON] працював начальником міліції на калинці і був зпійманий СБУ за махінаціі, тоді СБУ керував [PERSON], [PERSON] з ним все порєшал, і справу зам'яли, і він поїхав вчитись на час коли скандал утихне. Згодом [PERSON] повернувся назад в міліцію і був вигнаний за те, що побив проститутку [PERSON] в сауні. Виплив [PERSON] на хвилі Майдану за гроші [PERSON], коли [PERSON] потрібна була підтримка громадськості, тому так колуарно і була створена рада оборотнів в погонах". Крім того, [INFO] року о 23 год. 24 хв. на інтернет-порталі "[INFO]" в статті "[INFO]" було розміщено коментарі наступного змісту: "Если [PERSON] голова уволеный с мусарни за аморалку, то кто остальные "члэни" можно только догадыватся" підписант "[PERSON]" [INFO] 16:26, "Колись давно [PERSON] працював начальником міліції на Калинці і його СБУ спіймало на кришуванні продажу наркоти на ринку, тоді начальником СБУ був [PERSON], [PERSON] з ним порешал за бабло, його непосадили і цей перевертень в погонах пішов вчитись на час коли утихне хвиля, [PERSON] зам'яв справу, [PERSON] повернувся в міліцію в УБОЗ, але через пів року його вигнали за побиття проститутки [PERSON] в сауні. Зараз це чудо виплило на хвилі Майдану та доларах [PERSON]" підписант "[PERSON]" [INFO] 23:24. Вважає, що таким чином на вказаних Інтернет ресурсах розміщуються коментарі з брехливою інформацією про нього, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію в родині та в громадській думці з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Крім того, [INFO] року на другому антикорупційному форумі 2014 року на Буковині, який відбувся в Мармуровій залі Чернівецького національного університету і де було присутні біля 300 учасників форуму, та представники ЗМІ, громадянин [PERSON], виступаючи з трибуни повідомив наступне: ".. Стосовно громадської ради при СБУ, якою керує [PERSON], це дуже непорядна людина, набирає туди будь кого попало і роздає посвідчення з якими п'яні сидять в барах і понтуються. Сам [PERSON] є корупціонером і відносно нього відкрито дві кримінальні справи". В ході судового розгляду справи, позивач неодноразово уточнював та збільшував свої позовні вимоги, вказуючи при цьому на те, що звернувшись з даним позовом до суду він почав відчувати тиск з боку відповідачів, зокрема шеф-редактора газети "Час" [PERSON], засновника Інформаційного порталу "[INFO]" - [PERSON] та громадянина [PERSON] ("[INFO]"), який здійснюється через розміщення різного роду інформації на зазначених інтернет-сторінках із залученням посадових осіб Чернівецької області, а громадянин [PERSON] вдався до маніпулювання громадською думкою з метою приниження його честі, гідності та ділової репутації, залишивши в мережі Інтернет через веб-сайти "[INFO]" і "[INFO]", коментар під назвою "[INFO]". Крім того, збільшуючи розмір позовних вимог, позивач посилався на те, що веб-сайти "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]", "[INFO]", на яких поширювалася на його думку недостовірна інформація про нього, згідно витягів з державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств від 22.08.2014 року не є засобами масової інформації (інформаційним агентством), оскільки інформація про їх реєстрацію відсутня, а тому вони не є суб'єктами інформаційної діяльності, разом з тим, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаних веб-сайтів, що підтверджується листом Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю від 30.07.2014 року, а тому вважає, що відповідачі як фізичні особи, що порушили його особисті немайнові права. Посилався на те, що [INFO] року на веб-сайті "[INFO]" у своєму блозі [PERSON] (користувач веб-сайту) виклав статтю, яка на даний час розповсюджена в мережі Інтернет, під назвою "[INFO]", а [INFO] року, вдався до маніпулювання громадськістю з метою приниження честі, гідності і ділової репутації позивача, залишивши в мережі Інтернет через веб-сайт "[INFO]" коментар під № 4 до статі "[INFO]" і веб-сайті "[INFO]", у своєму блозі статтю під назвою "[INFO]". В подальшому, [INFO] року на веб-сайті ""[INFO]" залишив коментар № 10 до статті "[INFO]". Зокрема, [PERSON] в своїй статті зробив наступні висновки: "Пользуясь случаем, Я ОБРАЩАЮСЬ К ПРАВООХРАНИТЕЛЬНЫМ ОРГАНАМ проверить изложенную гр. [PERSON] информацию в статье "[INFO]"? и при подтверждении факта подделки документов (Повідомлення в Чернівецькому РЕМу) на оснований ч. 1 ст. 214 КПК (... або з інших джерел ) внести в ЕРДР и открыть уголовное производство по ст. 366 ККУ в отношении [PERSON]"; "А то, что она подала на него в суд, вообще, решил от неё избавиться и издал приказ о проведении внутреннего расследования (которое было проведено в тот же день и всего один день!) и тут же издал следующий приказ о её увольнении." "ВООБЩЕМ, ЗАПУТАЛИСЬ И ЗАВРАЛИСЬ, ВЫ, гр. [PERSON]", "высокопоставленный государственный чиновник госслужащий 7-5 рангов, ранги получал через каждые два года, что противоречит закону "Про госслужбу"". Також вказує, що [PERSON] втручається в його особисте життя, що на його думку підтверджується наступними висловами: "Кстати, у меня по поводу Вашей инвалидности огромный вопрос: "Как Вам удавалось так долго работать на разных руководящих государственных должностях имея инвалидность (II гр)?!!! Это, как-то, не вяжется (противоречит) с законом Украины "Про госслужбу", а також назвами статей "[INFO]", "[INFO]", вважає, що у вказаній статті відповідач називає його "негідною людиною", та такою що протиставляє себе громадськості, журналістам та керівникам області. Посилався на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як власники зазначених вище інтернет-сторінок, розмістивши статті [PERSON], відео виступу [PERSON], що в подальшому спричинило до розповсюдження невстановленими та анонімними особами (користувачами інтернету) в коментарях на вказаних інтернет-ресурсах неправдивої інформації, принизили його честь, гідність та ділову репутацію. Вказував на те, що він зазнав значної моральної шкоди, внаслідок зазначених дій відповідачів, звертався за лікуванням до невропатолога та зокрема, вважає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] здійснили на нього наклеп, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допустивши розміщення вказаної неправдивої інформації, поширили її з метою знеславити, зганьбити, заплямувати його честь, гідність та ділову репутацію, а тому завдану їх діями моральну шкоду оцінює в сумі 2000000 грн. На підставі наведеного, посилаючись на норми матеріального права просив наступне: 1. Визнати, що інформація про [PERSON], оприлюднена [PERSON] на прес-конференції [INFO] року, а саме "Також там є досить цікаве лице, цікава персона [PERSON], свого часу пан [PERSON] був вигнаний з лав міліції за поступок про який навіть говорити грішно, так само потім він був вигнаний зі скандалом з правління державної служби, а зараз прибився до пана [PERSON]. Також що стосується до пана [PERSON], оскільки нам відомо по ньому відкрита кримінальна справа номер провадження шістсот п 'ятдесят від двадцятого березня дві тисячі чотирнадцятого року, заявник [PERSON] стаття двісті вісімдесят дев'ята третина друга, заволодіння, силове заволодіння автомобілем. В мене напрошується питання, таке, скажіть будь ласка, як така людина може очолювати комітет а-а, громадський комітет по співпраці з СБУ, зараз менше з тим" - є неправдивою та такою, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію. 2. Визнати, що інформація про [PERSON], оприлюднена громадянами [PERSON] [INFO] року на Другому антикорупційному форумі 2014 на Буковині, а саме "..стосовно громадської ради при СБУ, якою керує [PERSON], це дуже непорядна людина, набирає туди будь кого попало і роздає посвідчення з якими п'яні сидять в барах і понтуються. Сам [PERSON] є корупціонером і відносно нього відкрито дві кримінальні справи" - є неправдивою та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 3. Визнати, що інформація про [PERSON], поширена в мережі інтернет на веб-сайті: "[INFO]" під назвою "[INFO]" - є неправдивою та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 4. Визнати, що інформація про [PERSON], поширена в мережі Інтернет на веб-сайті "[INFO]", під назвою "[INFO]" та коментарях до статті "[INFO]" було розміщено коментарі наступного змісту: "Если [PERSON] голова уволеный с мусарни за аморалку, то кто остальные "члэни" можно только догадыватся" підписант "[PERSON]" і "Колись давно [PERSON] працював начальником міліції на Калинці і його СБУ спіймало на кришуванні продажу наркоти на ринку, тоді начальником СБУ був [PERSON], [PERSON] з ним порешал за бабло, його непосадили і цей перевертень в погонах пішов вчитись на час коли утихне хвиля. [PERSON] зам'яв справу, [PERSON] повернувся в міліцію в УБОЗ, але через півроку його вигнали за побиття проститутки [PERSON] в сауні. Зараз те чудо виплило на хвилі Майдану та доларах [PERSON]" в коментарі [PERSON] "[INFO]", до статті "[INFO]" від [INFO] є неправдивою та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 5. Визнати, що інформація про [PERSON] поширена в мережі інтернет на веб-сайті "youtube.com" під назвою "[INFO]" - є неправдивою та такою., що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 6. Визнати, що інформація [PERSON] в коментарі до прес-конференції під назвою "[INFO]" від [INFO], розміщеної на веб-сайті "[INFO]", "включая и шишельную фигуру, во всех отношениях, главу даної Громадської Ради - [PERSON]! на -сайті "[INFO]" в коментарі № 4 до статі "[INFO]" віл [INFO] року в коментарі № 10 до статті "[INFO]" від [INFO] і його блозі на веб-сайті [INFO] в статтях "[INFO]" від [INFO] року та "[INFO]" від [INFO] року - є неправдивою та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 7. Визнати, що інформація в коментарях, залишених користувачами на веб-сайті "[INFO]", в статті під назвою: "[INFO]" під №3 "[PERSON]",- надруковано а) "чому не порушена кримінальна справа проти [PERSON](в жовтій сорочці на відео) він угнав мій автомобіль опель з вул.Грушевського?" б) "колись давно [PERSON] працював начальником міліції на калинці і був зпійманий СБУ за махінації, тоді СБУ керував [PERSON], [PERSON] з ним все порэшал, і справу зам'яли, і він поїхав вчитись на час коли скандал утихне. Згодом [PERSON] повернувся назад в міліцію і був вигнаний за те, що побив проститутку [PERSON] в сауні. Виплив [PERSON] на хвилі Майдану за гроші [PERSON], коли [PERSON] потрібна була підтримка громадськості, тому так колуарно і була створена рада оборотнів в погонах", - є неправдивою та такою, що порушує особисте немайнове право позивача і недоторканість ділової репутації, чим завдано позивачу моральної шкоди та фізичних страждань. 8. Зобов'язати відповідачів: ●? [PERSON] протягом п'яти днів з дня набрання законної сили Рішення суду, видалити інформацію з мережі Інтернет на веб-сайтах: "[INFO]" під назвою "[INFO]", "youtube.com" під назвою "[INFO]"; ●? [PERSON] протягом п'яти днів з дня набрання законної сили Рішення суду, видалити інформацію з мережі Інтернет на веб-сайті "[INFO]", під назвою "[INFO]" від [INFO] року, "[INFO]" від [INFO] та коментар [PERSON]. Також видалити коментарі в статті "[INFO]" наступного змісту: а) "Если [PERSON] голова уволений с мусарни за аморалку, то кто остальные "члэни" можно только догадыватся" б) "Колись давно [PERSON] цював начальником міліції на Калинці і його СБУ спіймало на кришуванні продажу наркоти ринку, тоді начальником СБУ був [PERSON], [PERSON] з ним порєшал за бабло, його непосадили і цей перевертень в погонах пішов вчитись на час коли утихне хвиля. [PERSON] зам'яв справу, [PERSON] повернувся міліцію в УБОЗ, але через пів року його вигнали за побиття проститутки [PERSON] в сауні Зараз чудо виплило на хвилі Майдану та доларах [PERSON]" та коментар [PERSON] "противостояние общественного деятеля с общественностью продолжается. новый выпад против ообороны и журналистов", до статті "[INFO]" від [INFO].; ●? [PERSON] протягом п'яти днів з дня набрання законної сили рішення суду, видалити інформацію з мережі Інтернет на веб-сайті "[INFO]", а саме залишені користувачами коментарі у статті під назвою: "[INFO]", а саме під №3 "[PERSON]",- надруковано а) "чому не порушена кримінальна справа проти [PERSON](в жовтій сорочці на відео) він угнав мій автомобіль опель з вул.Грушевського?", б) "колись давно [PERSON] працював начальником міліції на калинці і був зпійманий СБУ за махінації, тоді СБУ керував [PERSON], [PERSON] з ним все порэшал, і справу замяли, і він поїхав вчитись на час коли скандал утихне. Згодом [PERSON] повернувся назад в міліцію і був вигнаний за те, що побив проститутку [PERSON] в сауні Виплив [PERSON] на хвилі Майдану за гроші [PERSON], коли [PERSON] потрібна була підтримка громадськості, тому так кулуарно і була створена рада оборотнів в погонах", коментар № 4 [PERSON] "[INFO]" від [INFO] року та коментар № 10 до статті: "[INFO]" від [INFO] "этот бывший мент ([PERSON]) вместе со своей группой поддержки (человек десять), устроил под судом пикет с плакатами против меня. Причём, из х 10 пикетчиков, восемь [PERSON] в глаза не видели. Интриги, распространение сплетен, грубой лжи, втаптывание в грязь за спинсй человека, которого [PERSON] люто ненавидит - это есть способы расправы [PERSON] (этому аморальному человечишку!)"; ●? [PERSON] протягом п'яти днів з дня набрання законної сили Рішення суду, видалити інформацію з мережі Інтернет на веб-сайті "[INFO]" (блог [PERSON]), а саме статті "[INFO]" та від [INFO] року "[INFO]" від [INFO] року; ●? [PERSON], через засоби масової інформації, та інші видання, зареєстровані в Чернівецькій області, та всеукраїнські спростувати неправдиву інформацію про позивача, а саме словами "Інформація, висловлена мною в ході прес-конференції [INFO] року у приміщенні Чернівецької міської ради, відносно [PERSON], яку я висловив умисне для приниження честі і гідності [PERSON], є неправдивою і я її спростовую"; ●? [PERSON], через засоби масової інформації, зареєстровані в Чернівецькій області, спростувати неправдиву інформацію про позивача, а саме словами "Інформація, висловлена мною [INFO] року на Другому антикорупційному форумі 2014 на Буковині, відносно [PERSON], яку я висловив зумисне для приниження честі і гідності [PERSON], є неправдивою і я її спростовую"; ●? [PERSON] через засоби масової інформації, зареєстровані в Чернівецькій області, спростувати неправдиву інформацію про позивача, а саме словами "інформація, викладена мною в коментарі до прес-конференції під назвою "[INFO]" від [INFO] розміщеної на веб-сайті "[INFO]", "включая и сомнительную фигуру, во всех отношениях, главу даної Громадської Ради - [PERSON]!", коментарі № 4 до статі "[INFO]" від [INFO] року, коментарі № 10 до статті "[INFO]" від [INFO] на веб-сайті "[INFO]" та статтях "[INFO]" від [INFO] року та "[INFO]" від [INFO] року у моєму блозі на веб-сайті "[INFO]" відносно [PERSON], яку я висловив зумисне для приниження честі і гідності [PERSON], є неправдивою і я її спростовую"; 9. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду розмірі 400 000(чотириста тисяч) гривень; 10. 10. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду розмірі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень; 11. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 400 000(чотириста тисяч) гривень; 12. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 200 000(двісті тисяч) гривень; 13. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень; 14. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень; 15. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень; 16. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] витрати на отримання довідки про судимість в сумі 50 грн. 40 копійок (п'ятдесят гривень сорок копійок) - згідно квитанції. 17. Стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] витрати на отримання інформації про відповідачів власників веб-сайтів, в сумі 95 (дев'яносто п'ять) гривень 50 копійок - згідно квитанції. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та письмових пояснень, долучених до матеріалів справи в судовому засіданні, просили позов задовольнити з підстави викладених ними письмово та відповідно до усних пояснень, наданих суду під час судового розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважаючи позов безпідставним та просили в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, в його інтересах на підставі довіреності в судовому засіданні діяв представник [PERSON], який позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених ними у письмових запереченнях, в яких вказували на те, що вислови, які позивач вважає, такими що принижують його честь, гідність та ділову репутацію містять оціночні судження їх авторів, а також позивач піддається підвищеній критиці з боку журналістів та громадськості у зв'язку з його активною громадською діяльністю. Крім того, зазначили, що позивач як на підставу для задоволення позову посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 10 жовтня 2013 року у справі "Дельфі АС проти Естонії", відповідно до якого власник Інтернет порталу несе цивільну відповідальність за образливі коментарі, опубліковані читачами під он-лайн статтями, розміщеними на цьому порталі, проте 17 лютого 2014 року Колегія в складі п'яти членів великої палати Європейського суду з прав людини задовольнила звернення заявника про передачу справи на розгляд Великої палати. Таким чином , рішення від 10 жовтня 2013 року по справі "Дельфі АС проти Естонії не є джерелом права та не може застосовуватись судом при вирішенні даної справи. Представники відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні також позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, вважаючи доводи на які посилається позивача як на підставі своїх позовних вимог надуманими та інформацію, яка була поширена щодо особи [PERSON] в мережі інтернет, а також висловлена [PERSON] та [PERSON] такою, що не може порушувати особисті немайнові права позивача, враховуючи характер його діяльності як громадського діяча, зокрема Громадської Ради при управлінні Служби Безпеки України в Чернівецької області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була присутньою на форумі під час виступу громадянина [PERSON], який з трибуни говорив не правдиві та не приємні слова про позивача, зокрема називав його корупціонером та повідомив про наявність порушених двох кримінальних справ відносно нього, при цьому він не наводив жодних доказів своїм словам, крім того про наявність кримінальних справ порушених щодо [PERSON] також говорив [PERSON] у своєму виступі на прес-конференції. Вказувала на те, що їй особисто не відомо про те, що позивач є публічною особою та громадським діячем, разом з тим, враховуючи особисті відносини з [PERSON], їй відомо про душевні переживання, яких останній зазнав після оприлюднення інформації, яка є предметом розгляду по даній справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона на протязі багатьох років особисто знайома з позивачем та інформація про події в сауні, а також щодо наркотиків на ринку, яка була розміщена на деяких інтернет-сайтах, зокрема "Час" та "[INFO]", її шокувала, крім того дану інформацію також бачили інші знайомі їй люди, які постійно намагались обговорити ці події. Зазначала, що їй відомо, що позивача ніколи не виганяли з роботи та ті коментарі, які опубліковані в Інтернеті негативно вплинули на його самопочуття, у зв'язку з чим він лікувався у лікаря-кардіолога. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові та інші докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно положень ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, вказано, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Застосовуючи положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян (абз. 6 п. 3 Рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003). Крім того, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Також, у справі "Джерусалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що не тільки політичні діячі, але й приватні особи та асоціації, виходячи на арену громадських дискусій, також представляють себе на загальний огляд. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є громадським діячем, головою громадської організації "Європейський рух" та Головою Громадської Ради при управлінні Служби Безпеки України в Чернівецької області, працював в органах внутрішніх справ, а також був головою Управління державної служби України в Чернівецькій області, що в свою чергу підтверджується копією трудової книжки [PERSON], витягом з постанови президії Чернівецької обласної профспілкової організації працівників державних установ від 13.06.2008 року, характеристикою від 02.02.2006 року,випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, протоколом №1 Конференції представників громадських організацій Чернівецької області (а/с 15,21,22,24,27). Таким чином, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач, певний період часу працював в сфері публічної влади та державної служби, на даний момент являється громадським діячем, а тому його діяльність підлягає ретельному громадському контролю та може зазнавати критики з боку звичайних громадян, журналістів, засобів масової інформації тощо. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, судом встановлено, що відповідно до довідки головного редактора газети "Час" від 24.04.2014 року, на сайті газети час [INFO] року було висвітлена інформація під назвою "[INFO]" (відео). Прес-конференцію проводив заступник голови Самооборони м.Чернівці [PERSON] (а/с 30). Відповідно до абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. За змістом ст.297, ст. 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Честь, гідність та ділова репутація фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Положеннями ч. 1 ст. 275 ЦК України закріплено право фізичної особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, і права на недоторканність честі та гідності належить позивачеві. Зокрема, до спеціальних способів захисту відносяться і спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 Цивільного кодексу України). Позивачем, в обґрунтування своїх позовних вимог, надано роздруківки з веб-сайтів мережі Інтернет, а також відеозапис прес-конференції заступника голови Самооборони м. Чернівці [PERSON], окрім того, сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, визнано факт поширення щодо позивача тієї інформації на яку він посилається в позовній заяві та яку вважає такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а тому суд приходить до висновку, що в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України факт поширення в мережі Інтернет тієї інформації на яку вказує позивач, а також виступ [PERSON] на Другому антикорупційному форумі 2014 року, є обставинами, які не підлягають доказуванню, разом з тим, щодо характеру вказаної інформації, слід зазначити наступне. Згідно ст. 1 Закону України "Про телекомунікації" інтернет - всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. Відповідно до рекомендацій висвітлених в Резолюції № 1120 "Про вплив нових комунікативних та інформаційних технологій на демократію", Декларації про Європейську політику в області нових інформаційних технологій, Декларації про свободу комунікацій в Інтернеті щодо діяльності Інтернет-ЗМІ, вбачається, що Інтернет-ЗМІ передовсім ґрунтуються на принципах стимулювання саморегуляції їхньої діяльності та мінімізації державного контролю і обмежень на поширенні інформації в Інтернеті, неможливості встановлення обмежень для контенту в Інтернеті, більших, ніж обмеження для інших медіа. Реєстрація інтернет-ЗМІ українським законодавством не передбачена, проте діяльність ЗМІ в Україні регулюється законами "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про інформацію", "Про рекламу", "Про телебачення та радіомовлення" тощо, відповідно до яких неодмінною умовою діяльності засобів масової інформації є їх державна реєстрація. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.9, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо недостовірна інформація, яка порочить ділову репутацію, розміщена в мережі інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону України "Про пресу", редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. Так, судом встановлено, що відповідно до скорочених витягів з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності, інформація щодо реєстрації в якості суб'єктів інформаційної діяльності "[INFO]" Чернівецька незалежна інформаційна агенція [INFO], [INFO] [INFO], Українська газета "Час" [INFO], [INFO] в Державному реєстрі відсутня (а/с 211-214). Згідно ст.435 ЦК України, первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору. Судом встановлено, що автором інформації, яку позивач вважає такою, що принижує його честь та гідність є [PERSON], який залишив наступні коментарі "інформація, викладена мною в коментарі до прес-конференції під назвою "[INFO]" від [INFO] розміщеної на веб-сайті "[INFO]", "включая и сомнительную фигуру, во всех отношениях, главу даної Громадської Ради - [PERSON]!", коментарі № 4 до статі "[INFO]" від [INFO] року, коментарі № 10 до статті "[INFO]" від [INFO] на веб-сайті "[INFO]" та статтях "[INFO]" від [INFO] року та "[INFO]". Крім того, [PERSON] у своєму виступі на прес-конференції [INFO] року у приміщенні Чернівецької міської ради вказав наступне: "Також там є досить цікаве лице, цікава персона [PERSON], свого часу пан [PERSON] був вигнаний з лав міліції за поступок про який навіть говорити грішно, так само потім він був вигнаний зі скандалом з правління державної служби, а зараз прибився до пана [PERSON]. Також що стосується до пана [PERSON], оскільки нам відомо по ньому відкрита кримінальна справа номер провадження 650 від 12.03.2014 року, заявник [PERSON] ст. 289 ч.3,2 заволодіння, силове заволодіння автомобілем. В мене напрошується питання, таке, скажіть будь ласка, як така людина може очолювати комітет а-а, громадський комітет по співпраці з СБУ, зараз менше з тим". Також, громадянин [PERSON], [INFO] року на Другому антикорупційному форумі 2014 на Буковині під час свого виступу вказав наступне: "..стосовно громадської ради при СБУ, якою керує [PERSON], це дуже непорядна людина, набирає туди будь кого попало і роздає посвідчення з якими п'яні гидять в барах і понтуються. Сам [PERSON] є корупціонером і відносно нього відкрито дві кримінальні справи". У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Окрім того, рішенням Європейського суду з прав людини у справі Українська прес-група проти України, у якій політичні діячі оскаржували на національному рівні поширення про них неправдивої інформації у газеті "День" (власник - "Українська Прес-група"), і національні суди прийняли рішення про відшкодування їм моральної шкоди, у зв'язку із чим "Українська Прес-група" (заявник) звернулася до Європейського суду за захистом права, передбаченого статтею 10 Європейської конвенції, Європейський суд дійшов висновку, що "українське право і практика чітко запобігали тому, щоб суди розрізняли оціночні судження, справедливі коментарі чи твердження, що не підлягають доказуванню, а отже, містили не гнучкі елементи, які в разі їх застосування могли стати причиною прийняття рішень, що не узгоджуються зі статтею 10 Конвенції" Таким чином, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про Інформацію" оціночним судженням, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Як вбачається з висловлювань [PERSON] та [PERSON], а також публікації [PERSON] в мережі інтернет, останні не містять фактичних даних, оскільки відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідної дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Вказані особи, висловлювали свою думку з точки зору підвищеної критичності та уваги до особи позивача як до громадського діяча та представника влади в минулому, крім того, вказані твердженням авторів зазначених висловів є вираженням їх особистих поглядів щодо особи [PERSON], оцінкою його дій як публічної особи, а тому їх не можна тлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять чітких тверджень про причетність позивача до корупційних діянь та вчинення аморальних вчинків, порушення моральних принципів та інших протиправних діянь із зазначенням місця, дати, події тощо, а лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб'єктивними переконаннями. Крім того, коментарі залишені інтернет-користувачами сайту "[INFO]" у коментарях до статті "[INFO]", а саме: "Если [PERSON] голова уволеный с мусарни за аморалку, то кто остальные "члэни" можно только догадыватся", а також "Колись давно [PERSON] працював начальником міліції на Калинці і його СБУ спіймало на кришуванні продажу наркоти та ринку, тоді начальником СБУ був [PERSON], [PERSON] з ним порешал за бабло, його непосадили і цей перевертень в погонах пішов вчитись на час коли утихне хвиля. [PERSON] зам'яв справу, [PERSON] повернувся в міліцію в УБОЗ, але через півроку його вигнали за побиття проститутки [PERSON] в сауни Зараз те чудо виплило на хвилі Майдану та доларах [PERSON]" не можуть вважатись такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки в першому випадку не містять фактичних даних про особу позивача та є оціночними судженнями авторів щодо [PERSON] безпосередньо, в другому випадку прізвище позивача не вживається взагалі. Також, суд приходить до висновку, що коментарі, залишені інтернет-користувачами на сайті "[INFO]", а саме у статті під назвою: "[INFO]", під №3 "[PERSON]",- надруковано а) "чому не порушена кримінальна справа проти [PERSON](в жовтій сорочці на відео) він угнав мій автомобіль опель з вул.Грушевського?", б) "колись давно [PERSON] працював начальником міліції на калинці і був зпійманий СБУ за махінації, тоді СБУ керував [PERSON], [PERSON] з ним все порэшал, і справу замяли, і він поїхав вчитись на час коли скандал утихне. Згодом [PERSON] повернувся назад в міліцію і був вигнаний за те, що побив проститутку [PERSON] в сауні Виплив [PERSON] на хвилі Майдану за гроші [PERSON], коли [PERSON] потрібна була підтримка громадськості, тому так кулуарно і була створена рада оборотнів в погонах", також не є такими, що принижують честь, гідність та дулову репутацію позивача, виходячи з наступного. Так, відповідно до витягу з ЄРДР №12014260040000650 від 20.03.2014 року, за заявою громадянина [PERSON], були внесені відомості в ЄРДР по факту того, що 02.09.2012 року, [PERSON], перебуваючи біля Черніевцької ОДА в м.Чернівці, силоміць заволодів автомобілем [PERSON], марки "Опель Вектра" вартістю 118000 грн. відомостей щодо результатів досудового розслідування вказаного кримінального провадження матеріали справи не містять (а/с 152 Том 1). Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Так, відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи", суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте, якщо в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України Таким чином, звернення особи не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами, не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам іншої особи. Отже, коментар "чому не порушена кримінальна справа проти [PERSON] (в жовтій сорочці на відео) він угнав мій автомобіль опель з вул.Грушевського?" в контексті аналогічного по змісту звернення до правоохоронних органів являється наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а тому не може вважатись таким, що порушує особисті немайнові права позивача. Крім того, коментар "колись давно [PERSON] працював начальником міліції на калинці і був зпійманий СБУ за махінації, тоді СБУ керував [PERSON], [PERSON] з ним все порэшал, і справу замяли, і він поїхав вчитись на час коли скандал утихне. Згодом [PERSON] повернувся назад в міліцію і був вигнаний за те, що побив проститутку [PERSON] в сауні Виплив [PERSON] на хвилі Майдану за гроші [PERSON], коли [PERSON] потрібна була підтримка громадськості, тому так кулуарно і була створена рада оборотнів в погонах" також не може вважатись таким, що порушує права позивача, виходячи з наступного. Так, позивач є публічною особою, а тому постійно підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації, з приводу того, як він виконував або виконує свої функції. Межа допустимої критики щодо позивача, на думку суду, є значно ширшою, аніж відносно приватної особи, на відміну від останньої, позивач неминуче та свідомо виставляє себе та виставляв себе у минулому як представник публічної влади, свої слова та вчинки на суворий суд журналістів та широкої громадськості. З огляду на вказане, висловлювання наведені у вище вказаному коментарі є лише критикою та вираженням громадських поглядів щодо особи позивача. Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Рішенням Європейського суду з прав людини від 10.06.2006 року, яке набрало статусу остаточного, ухваленого у справі "Ляшко проти України", було встановлено порушення ст.10 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до "інформації" чи "ідей", які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Преса відіграє важливу роль в демократичному суспільстві. Хоча вона не повинна переступати певні межі, зокрема, що стосується захисту репутації та прав інших, а також розголошення конфіденційної інформації, обов'язком преси, тим не менш, є поширення інформації та ідей у спосіб, сумісний із її обов'язком і відповідальністю, щодо всіх питань, що становлять громадський інтерес, включаючи питання правосуддя. Це не тільки завдання преси - поширювати подібну інформацію та ідеї - суспільство також має право отримувати їх. Інакше чи здатна була б преса відігравати цю життєво важливу роль "вартового пса демократії". Межі припустимої критики за певних обставин можуть бути ширшими, коли йдеться про державного службовця, що виконує свої повноваження, ніж коли йдеться про фізичних осіб. Вирішуючи даний спір по суті позовних вимог, суд визнає, що всі статті, вислови та коментарі відносно позивача було викладено в надзвичайно жорстких термінах, проте, з огляду на той факт, що вони були написані з питань серйозного суспільного та громадського інтересу та особи [PERSON] як громадського діяча, а тому застосована термінологія не може вважатися надмірною. За таких обставин, враховуючи той факт, що позивач є публічною особою, а тому постійно підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної критики, інформація, яку він вважає такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію є оціночними судження, думками, переконаннями, критичною оцінкою певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідної дійсності, а тому не можуть бути предметом судового захисту, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Окрім вище наведеного, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] протягом п'яти днів з дня набрання законної сили Рішення суду, видалити інформацію з мережі Інтернет на веб-сайті "youtube.com" під назвою "[INFO]", суд виходить також з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували, що саме [PERSON] має безпосереднє відношення до розміщення зазначеного відео на вказаному сайті, а також ставлячи вимогу про вчинення дій щодо інформації розміщеної на сайті "youtube.com", позивач не вказує, що власником даного велю-сайту є [PERSON], штаб-квартира якого знаходиться в Сан-Франциско, штат Каліфорнія, США, разом з тим вказана особа не була залучена до участі у справі в якості сторони або третьої особи, а тому суд не може вирішувати питання про його права і обов'язки, крім того заявлені вимоги позивача не узгоджуються з роз'ясненнями, які містяться в у п.9, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року. Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Враховуючи те, що судом не встановлено факту порушення права позивача в частині приниження його честі, гідності та ділової репутації з боку відповідачів, як наслідок, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди. Таким чином, в силу ст. 88 ЦПК України не підлягають також стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed