Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобовязання вчинити дії, що до вивільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленого кіоску. Представник позивача вказує, що комісія з питань упорядкування розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг на території м.Миколаєва актом від 15.11.2013р. було вирішено доручити адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради демонтувати самовільно встановлений відповідачем ФОП [PERSON] кіоску по вул.Володарській ріг вул.Сиваської Дивізії на зупинці громадського транспорту, згідно рішення Миколаївської міської ради №7/13 від 07.07.2011р. Відповідач було притягнуто адміністративної відповідальності, останній був попереджений про необхідність демонтувати кіоск з приведення самовільно зайнятої земельної ділянки у придатний до використання стан в термін до 18.06.2014р. Проте, відповідач попередження не виконав та перешкоджає примусовому демонтажу самовільно встановленої пересувної споруди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач позов на визнав з підстав вказаних в письмовому запереченні на позов. Позивач, зокрема, вказав, що ТОВ «СТІВ» має переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки. Окрім цього, відповідач вказує, що неодноразово звертався до позивача з пропозицією продовжити дію договору оренди спірної земельної ділянки, проте позивач зволікає з вирішенням даного питання. Третя особа - [PERSON] до суду не з?явилася. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Судом досліджено договір оренди землі від 04.12.2008р. згідно якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 30.10.2008р. за №29/40 продовжила ТОВ фірмі «СТІВ» оренду земельної ділянки, яка була надана рішення міської ради №15/9 від 16.10.2003р. для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного кіоску по вул.Сиваської дивізії-ріг вул.Володарського, на п?ять років. Отже, закінчення строку дії даного договору - 16.10.2013р. Судом досліджено лист №8361/02026/03/14/15 від 21.08.2015р. Виконавчого комітету Миколаївської Міської ради згідно якого договір оренди земельної ділянки для обслуговування торгівельного кіоску з ТОВ «СТІВ» на новий строк не продовжувався. Судом досліджено лист Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради №02-03/1943 від 08.09.2015р. згідно якого на засіданні депутатської комісії (протокол №02-05/3224 від 08.10.2013р.) вирішено не продовжувати договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «СТІВ». При цьому, в ході розгляду справи було встановлено, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, так як згідно договору оренди спірної земельної ділянки сторонами договору були ТОВ "СТІВ" та Миколаївська міська рада. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України\~в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.33 ЦПК України\~ суд не вправі за власної ініціативи без відповідного клопотання позивача замінити неналежного відповідача належним.Суд також був позбавлений можливості залучити до участі в розгляді даної справи ТОВ«СТІВ», оскільки справа з таким суб?єктим складом - міська рада та ТОВ«СТІВ» (дві юридичні особи) не підсудна Центральному районному суду м.Миколаєва як місцевому суду загальної юрисдикції. Отже, судом встановлено, що позов заявлено до особи, яка не може відповідати за даним позовом, оскільки правовідносини щодо користування спірною земельної ділянкою виникли між позивачем та ТОВ "СТІВ", а не між позивачем та відповідачем [PERSON], окрім цього обєкт демонтажу щодо якого заявлені позовні вимоги також належить ТОВ "СТІВ", а не відповідачу [PERSON]

Outcome: dismissed