Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 09 червня 2007 року по 22 грудня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] року у неї народився син [PERSON] Як стверджувала [PERSON], відповідач тривалий час не спілкується з сином, не бере участі у його матеріальному забезпеченні, не цікавиться ним, його розвитком та навчанням. Позивач зазначила, що дитина постійно мешкає з нею, перебуває на її утриманні, вона змушена самостійно дбати про фізичний та духовний розвиток сина. З цих підстав позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2007 року по 22 грудня 2010 року (а. с. 6, 8). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з висновку Комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 06 листопада 2017 року №104-9443, відповідач у справі, батько малолітнього [PERSON], всупереч наведених законодавчих норм ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно свого сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, про здоров'я дитини, не цікавиться її навчанням та розвитком, матеріальної допомоги на її утримання не надає, участі у її вихованні не приймає. У характеристиці учня 3-го класу школи-дитячого садка І ступеня Турбота [PERSON] зазначено, що батько не цікавиться моральним станом дитини, її здоров'ям, фізичним розвитком та успіхами у навчанні, жодного разу не відвідував школу-дитячий садок "Турбота", не надавав матеріальної допомоги сину (а. с. 11). Вихованням [PERSON], [INFO], займається його мати [PERSON], з якою малолітній постійно мешкає. Позивач створила всі необхідні умови для комфортного проживання та розвитку дитини. Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання дитини [PERSON] (а. с. 9). Також [PERSON] цікавиться навчанням сина, що засвідчується характеристикою учня 3-го класу школи-дитячого садка І ступеня "Турбота" [PERSON] (а. с. 11). П. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачем у такій справі, згідно ст. 165 СК України та абз. 1 п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", може бути один з батьків. Комісія з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у своєму висновку від 06 листопада 2017 року №104-9443 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] За таких обставин, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлено 22 серпня 2017 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн та присуджує з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн в дохід держави. Також суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у сумі 420,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 56, 58, 61, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та,

Outcome: approved