Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

18 липня 2019 року позивач звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 30 липня 2016 року. Шлюб було зареєстровано Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 30 від 30 липня 2019 року. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Також на її утриманні перебувають ще двоє дітей від попереднього шлюбу. Сторони проживають окремо. Позивачці не відоме місце роботи відповідача, про те він має задовільний стан здоров`я та є батьком їхніх дітей, а тому зобов`язаний їх утримувати. Позивачка не взмозі забезпечити належний рівень матеріального забезпечення спільних дітей, оскільки перебуває у відпустці по догляду за молодшим сином до досягнення ним трирічного віку. Відповідач знаходиться у працездатному віці, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Позивач просила стягувати з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину з врахуванням індексу інфляції, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в силу ст. 128, 131 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі "Судова влада України". Про причини неявки не повідомив, заперечень проти позовних вимог не надіслав. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 травня 2015 року, встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 5 жовтня 2016 року, встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки № 02-03-07-705 від 17 липня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Діти: [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні (а.с.8). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року) (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідача та наявні у справі докази, аліменти слід стягнути в розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину, що є достатнім для належного утримання неповнолітніх дітей. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Зважаючи на те, що сторони по справі не з`явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їхньої участі, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Outcome: approved