Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Генеральний директор ТзОВ ГФ "Камаз-Транс-Сервіс" Чалий С.І. звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] 27 904 гривні відшкодування збитків завданих джерелом підвищеної небезпеки та судових витрат по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2011 року о 13 год. 55 хв. на перехресті вулиць Чорновола-Мірющенка в м. Рівне, автомобіль Mercedes-Benz S 500, транзитний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автотранспортним засобом RENAULT реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом KRONE реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ ГФ "Камаз-Транс-Сервіс". Вина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2011 року. Внаслідок ДТП автотранспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим для позивача завдано значної матеріальної шкоди. Відповідачем не здійснено відшкодування завданої матеріальної шкоди в добровільному порядку, а тому справа про стягнення завданих позивачу джерелом підвищеної небезпеки збитків підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства. Представник позивача Опанасюк А.О. в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2011 року, 20 жовтня 2011 року, о 13 год. 55 хв., [PERSON] на перехресті вулиць Чорновола-Мірющенка в м. Рівне, керуючи автомобілем Mercedes-Benz S 500, д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, виконуючи поворот ліворуч при виїзді з перехрещення проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем RENAULT, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом KRONE, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився перед перехрестям, чим порушив п. 10.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. Даною постановою, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з наведеного, суд враховує, що вина відповідача у вчиненні вказаної ДТП є доведеною. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою , яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини [PERSON] був пошкоджений належний позивачу ТзОВ ГФ "Камаз-Транс-Сервіс" автомобіль RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], в зв'язку з чим позивачу завдано матеріальну шкоду пошкодженням майна. Факт заподіяння матеріальної шкоди позивачу, а також її розмір підтверджується актом виконаних робіт № 782 від 20 жовтня 2011 року та рахунком на відновлення автомобіля після ДТП № 782 від 20 жовтня 2011 року, згідно яких вартість роботи по відновленню транспортного засобу RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], становить 27 904 гривень. За змістом ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду в повному обсязі. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року (із послідуючими змінами) роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що завдана позивачу внаслідок ДТП матеріальна шкода у розмірі 27 904 грн. підлягає стягненню з власника джерела підвищеної небезпеки [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 279,05 грн. судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України та

Outcome: approved