Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АНТКОМ» З ЕКСПЛУАТАЦІЇ АДМІНІСТРАТИВНОГО БУДИНКУ, третя особа: АНТИМОНОПОЛЬНИЙ КОМІТЕТ УКРАЇНИ, в якій позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини між ним, [PERSON] , як тимчасово виконуючим повноваження керівника, та ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АНТКОМ» З ЕКСПЛУАТАЦІЇ АДМІНІСТРАТИВНОГО БУДИНКУ з 09 квітня 2020 року та стягнути на його користь з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АНТКОМ» З ЕКСПЛУАТАЦІЇ АДМІНІСТРАТИВНОГО БУДИНКУ заборгованість по заробітній платі в сумі 103547,23 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що Антимонопольним комітетом України, який є стовідсотковим власником державного підприємства «АНТКОМ» з експлуатації адміністративного будинку 22.03.2019 року прийнято Наказ № 25-ОД "Про ліквідацію Державного підприємства "Антком" з експлуатації адміністративного будинку. Цимнаказом вирішено припинити діяльність Державного підприємства "Антком" з експлуатаціїадміністративного будинку, код ЄДРПОУ 33293415, розташованого за адресою: 03680, м. Київ, Солом`янський район, вулиця Митрополита Василя Липківського, буд. 45 шляхом ліквідації. Цим же наказом ліквідатором ДП "АНТКОМ" призначено позивача, [PERSON] . Відповідні відомості було внесено реєстратором до Єдиного державного-реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно опису документів реєстраційний номер справи 1_ 073_001817_84, код 15296922903. Після прийняття власником рішення про ліквідацію Підприємства позивачем, як ліквідатором ДП "АНТКОМ", було 01.04.2019 року затверджено, а власником Підприємства в особі Голови Антимонопольного комітету України погоджено Тимчасовий штатний розпис Державного підприємства "Антком" - з експлуатації адміністративного будинку, який було введено в дію з 01.04.2019 року. Згідно цього штатного розпису місячний посадовий оклад ліквідатора Підприємства було встановлено в розмірі 13 831,20 грн. Протягом терміну перебування в трудових відносинах з ДП "Антком" - з 01.04.2019 року до 10.04.2020р. - позивачу, як ліквідатору Підприємства, було нараховано заробітну плату в загальній сумі 167 705,72 грн., з якої після податкових відрахувань сума до виплати склала 135 003,04 грн. З цієї суми до виплати позивачем було отримано заробітну плату за квітень-червень 2019 року 31 455,81 грн., а за період з липня 2019 року до "09" квітня 2020 року заробітна плата позивачу не виплачувалась та виникла заборгованість в загальній сумі до виплати 103 547,23 грн. "23" березня 2020 року позивачем було спрямовано до єдиного власника (органа управління майном) ДП "АНТКОМ" - Антимонопольного комітету України - заяву про звільнення від виконання повноважень ліквідатора за власним бажанням в порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України. Згідно відомостей Укрпошти цю заяву було отримано адресатом 25.03.2020 року. Станом на день подання цієї позовної заяви двотижневий термін повідомлення власника (уповноваженого органу) сплинув, однак жодної відповіді на цю заяву від Антимонопольного комітету України не надійшло та, як позивачу відомо, жодного рішення з цього питання, зокрема рішення про його звільнення з посади ліквідатора ДП "АНТКОМ" Антимонопольним комітетом України прийнято не було. Уповноважений на звільнення ліквідатора (керівника) орган ДП "АНТКОМ" проігнорував заяву позивача про звільнення і не повідомив його про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Законом та статутом Підприємства обов`язків по створенню нового виконавчого органу. Таким чином, стовідсоткового власника Підприємства позивачем було належним чином повідомлено про звільнення за власним бажанням в порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України, двотижневий строк після отримання повідомлення сплинув 08.04.2020 року, тому позивач вважає, що подія (факт) звільнення його з посади (від виконання повноважень) керівника ДП "АНТКОМ" відбулася 09.04.2020 року та вважає за необхідне просити суд визнати його трудові відносини з ДП "АНТКОМ" припиненими з 09.04.2020 року, та стягненню на його заборгованість по заробітній платі в сумі 103 547,26 гривен. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення позивача на пояснення третьої особи, з поясненнями третьої особи не згоден, просить суд його позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки до суду не повідомили. Представник третьої особи Антимонопольний Комітет України в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Вивчивши пояснення третьої особи, заперечення позивача на пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що відповідно до наказу Антимонопольного Комітету України від 22.03.2019 №25-ОД, Про ліквідацію Державного підприємства "Антком" з експлуатації адміністративного будинку та вирішено припинити діяльність Державного підприємства "Антком" з експлуатації адміністративного будинку, код ЄДРПОУ 33293415, розташованого за адресою: 03680, м. Київ, Солом`янський район, вулиця Митрополита Василя Липківського, буд. 45 шляхом ліквідації,та ліквідатором ДП "АНТКОМ" призначено Сиволобова Максима Марковича (а.с.20). Відомості було внесено реєстратором до Єдиного державного-реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно опису документів реєстраційний номер справи 1_ 073_001817_84, код 15296922903 (а.с.21). Згідно копії тимчасового штатного розпису від 01.04.2019 року, ліквідатору було визначено посадовий оклад в розмірі 13 831,20 (а.с.22). Згідно копії довідки від 09.04.2020 року № 09.04./20-1, заборгованість по заробітній платі ліквідатора ДП «АНТКОМ» [PERSON] складає 103 547,23 грн.(а.с.23). Згідно копії заяви від 23 березня 2020 року, [PERSON] надіслав до Антимонопольного комітету України заяву про звільнення від виконання повноважень ліквідатора за власним бажанням в порядку ст.38 Кодексу законів про працю України (а.с.24-26). Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та, виключно, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин в зв`язку зі звільненням з посади голови ліквідаційної комісії за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Стаття 38 КЗпП України унормовує порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Зокрема ч. 1 ст. 38 КЗпП України надає працівнику право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Вирішуючи питання щодо заявлених вимог про припинення трудових відносин в зв`язку зі звільненням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, суд звертає увагу на факт наявності чи відсутності саме трудових відносин між позивачем та відповідачем та підтвердження цього факту відповідними доказами. Факт перебування працівника у трудових відносинах із роботодавцем підтверджується трудовим договором. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, з яким має бути ознайомлений працівник. У наказі про прийняття на роботу обов`язково зазначається дата прийняття на роботу, назва посади (професії), за якою працюватиме працівник, розмір основної заробітної плати. При влаштуванні на роботу працівник зобов`язаний подавати трудову книжку. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу роботодавець зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова форма № П-2), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки. До початку роботи за укладеним трудовим договором роботодавець зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором (за його наявності); визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати під підпис працівника з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, за іншою професією (посадою). Заробітна плата має виплачуватися регулярно у встановлені на підприємстві строки не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з вказівкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. [PERSON] призначений ліквідатором ДП «Антком» на період до завершення його ліквідації і до прийняття наказу Антимонопольним комітетом України від 22.03.2019 № 25-ОД не перебував у трудових відносинах з підприємством, ані як його керівник, ані як інший штатний працівник. Отже, під час процедури ліквідації юридичної особи у добровільному порядку (не за рішенням суду) було залучено особу як ліквідатора не з числа працівників підприємства, що не утворюють трудових правовідносин у розуміння трудового законодавства. З огляду на правовідносини, що склалися між вказаними в позовній заяві учасниками, суд відмічає, що виконання позивачем своїх повноважень як ліквідатора, а саме здійснення керівництва діяльністю ДП «Антком» на період до завершення його ліквідації не підтверджують наявність трудових відносин та відповідних гарантій, які з ними пов`язані. Обов`язковою умовою трудових відносин є наявність трудового договору між працівником та роботодавцем. У даному випадку позивач був призначений Антимонопольним комітетом України наказом від 22.03.2019 № 25-ОД, є спеціальним суб`єктом під час процедури припинення юридичної особи державної форми власності, не є найнятим працівником, а тому трудовий договір між ним і підприємством відсутній. Слід також відмітити те, що правовідносини щодо оплати праці ліквідатора, залученого не з числа працюючих працівників, у даному випадку, має цивільно-правових характер, отже норми трудового законодавства (аналогія закону), до цих правовідносин застосовані бути не можуть. Крім того, окремий порядок розрахунків з ліквідатором, також встановлений бути не може, як такий що регулюється цивільним, а не трудовим законодавством. Все це вказує на відсутність підстави та предмету позову, що може виникнути з трудових правовідносин. Більш того, обраний позивачем спосіб захисту - визнання припиненими трудові відносини між сторонами не відповідає жодному із передбачених трудовим законодавством. Крім того, з наданих позивачем документів вбачається, що з вимогою про звільнення у встановленому законом порядку позивач звертається до третьої особи, вимоги до якої в позові не пред`явлено. Позивачем у справі [PERSON] не було суду надано доказів, які б могли підтвердити факт наявності трудових відносин з ДП «Антком», а саме: не надано трудового договору; трудової книги з записом про трудові відносини з відповідачем. Відсутні будь-які докази на підтвердження роз`яснення позивачу його права і обов`язки під розписку про умови праці; ознайомлення з правилами внутрішнього розпорядку. Вказані обставини свідчать про відсутність трудових відносин між позивачем та відповідачем. Наявність лише одного наказу Антимонопольним комітетом України від 22.03.2019 № 25-ОД, яким призначено ліквідатором ДП «АНТКОМ» Сиволобова М.М., не може свідчити про наявність трудових відносин між [PERSON] та ДП «АНТКОМ». Встановлений судом факт відсутності трудових відносин між позивачем та відповідачем є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання трудових відносин припиненими та стягнення заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed