Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Позивач стверджував, що 02.12.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ковальчук Т.П. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження ВП №40358381 було накладено арешт на все рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] Позивач стверджував, що згідно відповіді Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 30.12.2013 року державним виконавцем Ковальчук Т.П. в межах виконавчого провадження щодо [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій також зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. Таким чином, у Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження щодо [PERSON] на виконанні не перебуває. Проте арешт з майна [PERSON] не знято. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту все рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] Крім того, позивач зазначив, що 09.09.2013 року ним сплачено штраф у розмірі 255,00 грн. Посилаючись на вищезазначене та Закон України "Про виконавче провадження", позивач просив суд звільнити з-під арешту рухоме майно, що належить йому на праві власності. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2013 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ковальчук Т.П. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №40358381, якою було накладено арешт на все рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). Відповідно до листа Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконанні перебувало виконавче провадження щодо боржника [PERSON] 30.12.2013 року державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених положеннями п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.11). Судом встановлено, що 30.12.2013 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ковальчук Т.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій також зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення (а.с.7). На даний час арешт з майна [PERSON] не знято. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатив штраф у розмірі 255,00 грн. згідно постанови ВДАІ серії АА2 №845444 від 08.09.2013 року, що підтверджується копією квитанції №50 від 09.09.2013 року (а.с.6). Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту з майна тощо). Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт, накладений на майно боржника. У листі ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві зазначено, що виконавче провадження щодо [PERSON] перебувало на виконанні. 30.12.2013 року державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених положеннями п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Після закінчення вказаного строку виконавче провадження підлягає знищенню, а відтак жодні дії, в тому числі щодо зняття арештів, по знищеному виконавчому провадженню не проводяться. Враховуючи зазначене, відповідач вказує, що у нього не має правових підстав для зняття арешту з майна, що належить на праві власності [PERSON] Судом встановлено, що на даний час на виконанні у Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження стосовно боржника [PERSON] не перебуває, однак арешт з майна останнього не знято. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити з-під арешту все рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 02.12.2013 року ВП №40358381. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.47, 50, 57 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та,

Outcome: approved