Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

11 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява [PERSON] ,\~ заінтересована\~особа:\~ Об`єднана\~територіальна громада\~м.Лиман\~в особі\~Лиманської міської\~ради Донецької\~області,\~про встановлення\~факту родинних\~відносин (а.с. 3-5). В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що є сином [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. У встановлений законом строк він звернувся до Лиманської нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька - [PERSON] , однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, бо маються певні розбіжності у написанні їх прізвищ. В зв"язку з чим заявник звернувся до суду та просить встановити факт родинних відносин між ним та померлим [PERSON] , визнавши його сином померлого. Заявник [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просив заяву задовольнити, справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 31). Заінтересована особа - представник виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю Шуляченко І.О. (а.с. 22), належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 21). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Єнакієве Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 470 (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з грошових коштів у виді недоодержаної пенсії. Згідно повідомлення Бахмутсько-Лиманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької областівід 12 листопада 2019 року №27989/07, недоодержана пенсія [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 31 березня 2019 року складає 286486,19 грн. (а.с. 30). Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для оформлення своїх спадкових прав у встановленому законом порядку, заявник, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області. Так, згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 31 жовтня 2019 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 314/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] , поданої 14 червня 2019 року (а.с. 29). Однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 10 жовтня 2019 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документально не підтверджується факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] (а.с. 17). Згідно п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. На підтвердження факту родинних відносин заявником надана копія його свідоцва про народження серія [NUMBER] , виданого 10 червня 1964 року, в якому батьками заявника зазначені російською мовою " [PERSON] " та " [PERSON] "(а.с. 10); копія свідоцтва про одруження батьків заявника серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 1960 року (а.с. 14). В зазначених документах прізвище батька заявника зазначено російською мовою " [PERSON] ". Крім того, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 25 червня 1997 року, прізвище заявника рсійською мовою також зазначено як " [PERSON] " (а.с. 6-8), також з наданої заявником копії паспорту [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області 16 липня 1997 року, його прізвище російською мовою зазначено " [PERSON] " (а.с.11-12). Суд зауважує, що за часів УРСР документообіг вівся російською мовою, актові записи реєструвалися російською мовою, як заповнювалися і свідоцтва органами РАЦС. Тому при видачі паспорту громадянина України був здійснений некоректний переклад прізвищ заявника та його батька з російської на українську мову. Враховуючи всі вищенаведені факти в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між сином та батьком. Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Враховуючи викладене, суд вважає, що факт родинних відносин повністю доведений, бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] є сином [PERSON] , а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved