Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 77/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], виділивши у власність приміщення загальною площею 71,70 м2 в тому числі житлової 36,30 м2, яке складається з: коридор «1» площею 13,40 кв.м.; санвузол «2» площею 4,10 кв.м.; житлова кімната «4» площею 17,30 кв.м.; житлова кімната «5» площею 19,00 кв.м.; кухня «6» площею 11,70 кв.м.; санвузол «7» площею 2,40 кв.м.; тамбур (загального користування, 1/2 частину) «10» площею 1,50 кв.м.; лоджія (4,6x0,5) площею 2,30 кв.м. та визнати за [PERSON] право власності на 33/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], виділивши у власність приміщення загальною площею 37,40 м в тому числі житлова 26,30 м , яке складається з: житлова кімната «2» площею 26,30 кв.м.; санвузол «8» площею 3,6 кв.м.; кухня «9» площею 6,00 кв.м.; тамбур (загального користування, 1/2 частину) «10» площею 1,50 кв.м.. В обґрунтування позову зазначила, що 23 грудня 2015 року вона з відповідачем [PERSON] вступили до шлюбу, 15 червня 2007 року вони придбали квартиру, за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 72,2 кв.м., загальною площею 109,1 кв.м., вказана квартира була оформлена у власність на відповідача [PERSON], придбання квартири вчинялося за сумму 745 936,00 гривень, яка була сплачена продавцю після одержання кредиту від ВАТ КБ "Надра" за договором кредиту №6/4/20/2007/840-К/1248 від 15.06.2007 року. Позивач зазначає, що за час перебування в шлюбі вони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO], 09 серпня 2016 року рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Позивач вказує, що через скрутне становище в сім'ї тривалий час зобов'язання за зазначеним кредитним договором не виконувалися тому виникла велика заборгованість перед банком, щоб досягнути домовленості з банком, а саме зупинити накопичення пені, реструктуризувати несплачені відсотки по кредиту, змінити валюту виконання зобов'язань за Кредитним договором на національну грошову одиницю - гривню, необхідно було погасити заборгованість по кредиту в розмірі 40000, 00дол. США, для того, щоб банк розпочав розробляти Додатковий договір на вищезазначених умовах, її мама, [PERSON] за домовленістю з банком 20 серпня 2013 року внесла готівку 40000, 00 дол. США для зарахування на свій накопичувальний рахунок в ПАТ КБ "Надра", коли Додатковий Договір був сформований і узгоджений сторонами, то для його підписання [PERSON] 22 листопада 2013 року з накопичувального рахунку перевела на поточний рахунок суму 40000.00 дол. США, якими того ж дня був сплачений борг за кредит згідно Договору №6/4/20/2007/840-К/1248 від 15.06.2007 року, того ж дня був укладений Додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного Договору №6/4/20/2007/840-К/1248 від 15.06.2007 року, та до Договору Іпотеки №6/4/20/2007/980-И/1249, посвідченого 15 червня 2007 року, від того дня виконання зобов'язань за Кредитним договором вже повністю лягли на її маму, [PERSON]. Позивач зазначає, що після офіційного розірвання шлюбних стосунків між ними з відповідачем було вирішено розділити майно набуте в шлюбі, однак вирішити питання розподілу майна через нотаріальну контору не має можливості оскільки майно знаходиться під іпотекою банку, який на цей час в стані ліквідації та оскільки у відповідача з'явилися борги, через які на все його майно накладені арешти, а тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач вказує, що оскільки зобов'язання по кредитному договору майже з самого початку були покладені на її матір, [PERSON] та їх спільна донька після розірвання між ними шлюбу, проживає з нею, вони з відповідачем досягли згоди відносно частин кожного в майні, яке було придбано нами за час перебування в шлюбі, за зверненням до ТОВ "ХАРКІВРЕКОНСТРУКЦІЯ" був наданий технічний висновок про можливість розділу квартири [ADDRESS] на дві ізольовані, а тому вона просить суд відступити від засади рівності часток подружжя. В судове представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення почти про отримання судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), суд вважає за можливе, розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням визнання позову відповідачем, приходить до наступного висновку. Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. ст. 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України, якими передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, доведеність не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 23.12.2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 09.08.2016 року (а.с.22) Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.23). 15 червня 2007 року відповідач [PERSON] придбав квартиру, за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат,, житловою площею 72,2 кв.м., загальною площею 109,1 кв.м.. Придбання квартири вчинялося за сумму 745.936,00 гривень, яка була сплачена Продавцю після одержання кредиту від ВАТ КБ "Надра" за договором кредиту №6/4/20/2007/840-К/1248 від 15.06.2007 року, що передбаченого в договорі купівлі продажу від 15.06.2007 року посвідченого ПН ХМНО Зінченко Р.П. та зареєстрованого в реєстрі №2327. (а.с.14). Між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» 15.06.2007 року було укладено договір іпотеки №6/4/20/2007/980-И/1249, який був посвідчений ПН ХМНО Зінченко Р.М., яким спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] передано в іпотеку ВАТ КБ «Надра» в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1248 від 15.06.2007 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Згідно із положенням ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Ні Законом України «Про іпотеку», ні нормами ЦК України, ні договором іпотеки від 15.06.2007 року не передбачено заборони поділу предмета іпотеки, який знаходиться в спільній сумісній власності подружжя, що не є його відчуженням, а пов'язано з правом співвласників на його володіння та користування, і за таких обставин оформлення права власності на частку в майні предмета іпотеки не позбавляє такого співвласника прав та обов'язків за іпотечним договором. За таких обставин визнанням за позивачем права власності на частку у квартирі не порушує право 3-тьої особи ПАТ «КБ «Надра» щодо предмета іпотеки, оскільки поділ спільного майна подружжя не порушує його право та не може впливати на зміну умов договору іпотеки. Таким чином, квартира за адресою: [ADDRESS] є загальною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а тому може бути поділена між ними. Відповідно до технічного висновку наданого ТОВ "ХАРКІВРЕКОНСТРУКЦІЯ" про можливість розділу квартири [ADDRESS] на дві ізольовані, благоустроєні квартири (одна з яких 2-х кімнатна, а інша - однокімнатна). Варіант розділу передбачає квартиру №24/1 загальною площею 71,70 м2 в тому числі житлова 36,30 м2, що становить 77/100 частини загальної площі та квартиру №24/2 загальною площею 37,40 м2 в тому числі житлова 26,30 м2, що становить 33/100 частини загальної площі. Запропонований варіант розділу квартири №24 на дві ізольовані, благоустроєні квартири (одна з яких 2-х кімнатна, а інша - однокімнатна) - технічно можливий і передбачений без розбирання і порушення несучих конструктивів житлового будинку з максимальним збереженням існуючого планування і дотриманням вимог існуючих норм. Частинами 1,2 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, та те, що з позивачем проживає неповнолітня спільна дитина, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] право власності на 77/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], та визнання за [PERSON] права власності на 33/100 зазначеної квартири. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved