Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про їх уточнення зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті проживала у с. Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у зв`язку з тим, що мала тяжку хворобу, потребувала амбулаторного лікування, не знала про те, що у померлої є земельна ділянка (пай), яку ніхто не успадкував, про що дізналася випадково від працівників сільської ради. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, а справу просила розглянути без її участі (а.с. 27). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 25, 39). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 9 серпня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 342 від 9 лютого 2019 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала одиноко (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,51 га, розташована у адміністративних межах Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала їй на праві приватної власності згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 026467, виданим на підставі рішення Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 серпня 2002 року, що підтверджується копією довідки відділу у Чорнобаївському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 1 липня 2019 року № 29-23-0.350-114/113-19 (а.с. 13). Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, оскільки мала тяжкий стан здоров`я та не знала про наявність спадкового майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 3 січня 2011 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2019 року вих. № 1010/01-16 (а.с. 34), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 30), після смерті [PERSON] заяви в нотаріальну контору не поступали, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Померла є рідною сестрою (по матері) позивача батька - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 1982 року (а.с. 7). На підтвердження факту родинних відносин позивачем надано копії архівних довідок про народження батька [PERSON] та тітки [PERSON] (а.с. 9-10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 листопада 1955 року вбачається, що померлий [PERSON] був батьком позивача - [PERSON] (а.с. 8). Після одруження позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 28 січня 1974 року, що вбачається з копії трудової книжки останньої (а.с. 45). Відповідно до копії повторно виданого свідоцтва про шлюб від 8 лютого 2011 року серії [NUMBER] та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб позивач повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого останній присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 47, 48). Згідно з листом Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 18 жовтня 2019 року після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 282 від 7 грудня 1982 року та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім"я [PERSON] - дружини померлого [PERSON] щодо грошового вкладу (а.с. 35, 37). Судом встановлено, що позивач відповідно до приписів ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги. Водночас ч. 3 ст. 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] . Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину окрім сторін у справі, що відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацом 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Згідно з довідкою Іркліївської лікарської амбулаторії КНП "Чорнобаївський центр первинної медико-санітарної допомоги" Чорнобаївської районної ради від 15 серпня 2019 року № 767 позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні у поліклініці Іркліївської районної лікарні Чорнобаївського району Черкаської області з діагнозом - хронічний коліт в стані загострення, хронічний пієліт (а.с. 24). Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, заслуговують на увагу. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, враховуючи, що вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved