Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, працюючи у ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", при виконанні трудових обов'язків отримав професійне захворювання, яке у нього виявлено 03 лютого 2012 р. Висновком МСЕК від 13 березня 2012 року йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок зазначеного професійного захворювання на 50 % та його визнано інвалідом 3 групи. Висновком МСЕК від 21 березня 2013 року йому повторно встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок зазначеного професійного захворювання на 50 % та його визнано інвалідом 3 групи. Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання йому завдано моральну шкоду, яку відповідач відмовляється відшкодовувати. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 25000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з підприємства суми моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що з 01 квітня 1985 року по 13 березня 2012 року позивач працював на ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1". (а.с. 6-8) У відповідності зі ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. В судовому засіданні встановлено, що умови праці позивача в ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" не відповідали вимогам ст. 153 КЗпП, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 13 лютого 2012 р. ( а.с. 16) Зазначені умови праці стали причиною професійного захворювання позивача, яке у нього вперше виявлено 03 лютого 2012 р. Висновком МСЕК від 13 березня 2012 року йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок зазначеного професійного захворювання на 50 % та його визнано інвалідом 3 групи. Висновком МСЕК від 21 березня 2013 року йому повторно встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок зазначеного професійного захворювання на 50 % та його визнано інвалідом 3 групи, безстроково. Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршенням життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування працівнику моральної шкоди у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, провадиться власником або уповноваженим ним органом в порядку, встановленим законодавством. В судовому засіданні на основі аналізу приведених вище доказів вірогідно встановлено вину відповідача у спричинені позивачеві моральної шкоди внаслідок пошкодження здоров'я, оскільки професійне захворювання позивача , у даному випадку, пов'язане з незабезпеченням безпечних і нешкідливих умов праці з боку роботодавця, недосконалістю, застосовуваних їм технологій, що є підставою для задоволення його позову. Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я внаслідок професійного захворювання, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності. Відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial