Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

13.05.2020 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її дядька - спадкодавця [PERSON] , що помер [INFO] , стверджуючи, що вона фактично прийняла спадщину як спадкоємець п`ятої черги за законом - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, проте своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину оформить її матір - сестра спадкодавця, проте через тривалу хворобу її мати цього не зробила; крім того, деяке майно, що спадкодавець заповідав у заповіті вже оформлено спадкоємцями за заповітами і залишилося неоформлене спадкове майно, яке фактично прийняла як спадщину вона, позивач. Тепер нотаріус відмовив їй, позивачу, у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права на спадщину. Строк для прийняття спадщини після смерті дядька позивач вважає пропущеним нею з поважної причини. Також позивач просить встановити факт родинного зв`язку зі спадкодавцем у судовому порядку, стверджуючи, що документально цей факт підтвердити неможливо через неправильність запису у свідоцтві про народження її, позивача, матері, де прізвище її батьків вказане як " [PERSON] та [PERSON] ", тоді як в архівній довідці про народження спадкодавця прізвище його батьків вказане як " [PERSON] та [PERSON] », але в обох документах імена та імена по батькові батька спадкодавця та його сестри - матері та дядька позивача - зазначені однаково « [PERSON] та [PERSON] », тому їй, заявнику, необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що її мати та спадкодавець є рідними братом та сестрою, а тому спадкодавець - є її, позивача, рідним дядьком, що необхідно для оформлення спадщини. На підтвердження своїх доводів заявниця надала суду відповідні докази. Сторони у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, позивач просила задовольнити позовні вимоги, відповідач - визнає їх в повному обсязі. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причину не явки не повідомили - не надали суду будь-яких заяв, письмових пояснень, чи заперечень щодо предмету та підстав позову. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14.04.1991р. житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , належав колгоспному двору, до складу двору входили: дідусь позивача [PERSON] та бабуся - [PERSON] , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 2 його частині, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2020р. за №119 (а.с.18); - [INFO] померла [PERSON] (актовий запис про смерть №1 від 01.01.2005 року виданий ВК Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області), після її смерті відкрилася спадщина; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , що було видане Паланкською сільською радою Суворовського району Молдавської РСР 25.05.1979р., а.з.22), її батьками є [PERSON] , молдаванин та [PERSON] , гагаузка (а.с.9); - а відповідно до паспорту [PERSON] , [INFO] , який має переклад українською, вона є громадянкою Р.Молдова (а.с.10,11); - згідно свідоцтва про народження матері позивача - [PERSON] (серії [NUMBER] , що було видане 12.03.2010 року Жовтневою (тепер Каракуртською) сільською радою Ізмаїльської області 17.12.1951р., та повторно - 12.03.2010р., а/з №86, а.с.12,13), яка змінила своє прізвище після укладення шлюбу з " [PERSON] " на " [PERSON] " (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 26.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Штефан-Воде, та його переклад українською а.с.14,15) її батьками є [PERSON] та [PERSON] , - згідно архівної довідки від 13.12.2019 року за №У-6459/05, в реєстраційній книзі про народження Примарії с.Каракурт Ізмальського повіту, Бессарабія , у 1919-1940р.р. у складі Королівства Румунія (тепер с.Каракурт (до недавна - Жовтневе) Болградського району Одеської області) за 1941 рік є запис №80 про те, що спадкодавець [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17), з чого вбачається, що він є рідним братом матері позивача - [PERSON] , тобто, рідним дядьком позивача, оскільки батьками в них значаться одні й ті ж самі особи, проте, щодо різниці написання їхнього родинного прізвища, то, виходячи з того, що за радянських часів - до 1991 року в Україні діловодство велося російською мовою, і вже у теперішній час ведеться українською, то вбачається, що, у даному випадку, під час перекладу документів з російської на українську прізвище « [PERSON] , [PERSON] », в [PERSON] і в [PERSON] - її брата було написано з різними буквами після букви «к», що суд визнає як описку, через яку прізвища в рідних брата і сестри були написані як різні; - [INFO] - помер [PERSON] (актовий запис про його смерть №567 від 09.08.2019 року, виданий Болградським районним відділом державної реєстрації актів Цивільного стану ГТУЮ в Одеської області; - згідно свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] , видане 23.09.1980 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, а.с.30, а.с.91), - його батьком є спадкодавець [PERSON] ; - [INFO] помер спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 22.04.2009 року Говорівською сільською радою Вінковецького району Хмельницької області, а/з №9, а.с.50зв.); - згідно заповіту, спадкодавець [PERSON] заповідав земельну ділянку, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області - гр. [PERSON] , а земельну ділянку, яка розташована на території Данілівської сільської ради Березанського району Миколаївської області - гр. [PERSON] (заповіт від 23.10.2007р., зареєстрований за №10, а.с.50); - з довідки Каракуртської сільської ради Болградського району від 30.04.2020 року за №259, вбачається, що бабуся позивача - [PERSON] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживав та був зареєстрований онук [PERSON] (а.с.65); - з довідки Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області від 30.04.2020року за №260, вбачається, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та на момент своєї смерті - один (а.с.66); - з довідки Говорівської сільської ради Вінковецького району Хмельницької області від 22.04.2009р. за №145, вбачається, що спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON] (а.с.54,зв.); - згідно повідомлення від 06.03.2020р. за №396/02-14 державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за місцем відкриття спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, а також із-за відсутності належних документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.30); - відповідно до заяви представника відповідача - голови Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає в повному обсязі ( а.с.38); - згідно відповіді Хмельницького державного нотаріального архіву від 10.04.2029р. за №115401-21 на ухвалу суду, - спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом є гр.гр. [PERSON] та [PERSON] , які 16.11.2019р. вже отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом (зареєстровані в реєстрі за №3651, №3655 та №3653, а.с.52зв. та а.с.59,63), інших спадкоємців немає; - відповідно до відповіді приватного нотаріуса Агбун М.І., спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його брат [PERSON] , інших спадкоємців не має ( а.с.87); - відповідно до відповіді від 23.07.2020р. за №2401/01-20 Одеського державного нотаріального архіву ГТУЮ в Одеській області, спадкова справа стосовно майна [PERSON] , яка померла [INFO] , - заводилася, спадкоємцем її майна за законом - є [PERSON] , який після її смерті отримав спадщину та 17.08.2006 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом щодо її майна (зареєстроване в реєстрі за №3936, спадк.спр., а.с.15), інших спадкоємців немає. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто, відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні (наприклад, встановлення факту перебування на утриманні для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника має юридичне значення для непрацездатного члена сім`ї померлого незалежно від часу перебування на його утриманні, а для вітчима і мачухи таке право настане за умови, якщо вони виховували або утримували померлого пасинки чи падчерку протягом не менше п`яти років (статті 37 і 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); 4) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов`язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах6) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення вона зверталася до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але їй в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення такого юридичного факту, як факт родинних відносин громадян (п.1). Цей факт встановлюється у судовому порядку, якщо його підтвердження необхідно заявнику, наприклад, для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, а також для оформлення права на пенсію у разі втрати годувальника. Неправомірною є відмова суду в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Роль судового розгляду встановлення юридичних фактів випливає з їх значення для розвитку правових відносин та необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів громадян та організацій. Оскільки позивач звернулася до суду з заявою для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті свого рідного дядька , це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між нею та його рідним дядьком, прізвище його батьків у документах не збігається з написанням цього ж прізвища у документах його сестри, матері позивача. Згідно ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу мають право на спадкування за законом інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, позивач [PERSON] доводиться племінницею [PERSON] , що помер [INFO] та є спадкоємцем його майна, яке він нікому не заповідав - за п`ятою чергою спадкоємців за законом. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті його дядька, оскільки не відмовлявся від неї, за положеннями ст.1268ч.5 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття незалежно від часу прийняття, але строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини чинним законодавством встановлений у 6 місяців, який позивач пропустив, але суд визнає, що з поважної причини - позивач будучи юридично необізнаним, не знала про спадщину. Оскільки позивач пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважної причини і ніхто не заперечує факту наявності поважної причини, інших спадкоємців майна спадкодавця, згідно відомостей від нотаріуса і довідки з місця проживання, - судом не встановлено, суд дійшов висновку, що вимоги позову щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у даному випадку, - є обґрунтованими. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно положень ст.ст.1220,1268ч.5 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за п`ятою чергою спадкоємців за законом, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, не вчинила обов`язкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття з поважних причин. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, через що є обґрунтовані підстави для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за законом п`ятої черги після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з наданих доказів не вбачається, що задоволенням вимог заяви будуть порушені права інших осіб, тому доводи заяви є обґрунтованими і відповідно з вимогами ЦК України, ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved