Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

31 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначила, що [INFO] помер її дід- [PERSON] його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вулиці [ADDRESS] в смт.Березнегувате Миколаївської області. 27.01.1995 року дід склав заповіт, яким зазначене нерухоме майно заповідав їй. Після звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини за заповітом на майно, яке залишилося після смерті діда, їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Своєчасно вона не звернулася до нотаріуса, оскільки знаходилася в скрутному матеріальному становищі. Позивачка в підготовче засідання направила заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Березнегуватської селищної ради Миколаївської області в підготовче засідання направив заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог позивача. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступного. [INFO] помер дід позивачки [PERSON]. Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про смерть, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області 21 серпня 2012 року за актовим записом № 10 від 07 лютого 2007 року, вчиненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, копією свідоцтва про народження матері позивачки, виданого 25 серпня 1954 року в м.Бєлорєцьк Башкірської АРСР, в якому її батьком зазначено [PERSON]. (а.с.10,14). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу матері позивачки, виданого Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 19 жовтня 1974 року, актовий запис № 18 книги реєстрації актів про укладення шлюбу, вбачається, що дівоче прізвище матері "[PERSON]" змінено на "[PERSON]". (а.с.11). Із свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 1975 року за актовим записом № 83 вчиненим Березнегуватським райвідділом ЗАГС Миколаївської області, вбачається, що її матір'ю є " [PERSON]". (а.с.12). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 05 липня 2018 року року за актовим записом № 92 від 01 грудня 1995 року вчиненим відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, дівоче прізвище позивачки "[PERSON]" змінено на "[PERSON]". (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 1969 року, посвідченого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 799. (а.с.6-7). Згідно заповіту від 27 січня 1995 року, засвідченого державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 120, [PERSON] заповідав вказаний житловий будинок позивачці. (а.с.8). Позивачка є спадкоємицею померлого за заповітом, однак протягом встановленого законом строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки довгий час була в скрутному матеріальному становищі. 02 липня 2018 року нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачці відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину, з причини пропуску нею строку для подання заяви. (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 2 ст.1220 зазначеного Кодексу передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . Нормою статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved