Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що 13 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір завдатку, відповідно до якого він передав відповідачу 500 дол. США з метою придбання будинку вул. Саєнко, 119 у м.Житомирі із кінцевим строком укладення договору купівлі-продажу - 31 січня 2014 р. Однак, у вказаний строк технічна документація на частину будинку виготовлена не була у звязку з чим договір купівлі-продажу укладений між сторонам не був, тому просив стягнути з [PERSON] на його користь 500 дол. США переданих у якості авансу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір, який вони назвали "договір завдатку", відповідно до умов якого сторони домовились про те, що [PERSON] передає [PERSON] завдаток в сумі 500 дол. США в рахунок оплати при купівлі-продажу приватного будинку, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Саєнко, 119, який належить продавцю на підставі купівлі-продажу житлового будинку від 29.08.2013 р. та договору купівлі-продажу земельної дільники від 29.08.2013 р. як доказ складання в подальшому договору на відчуження будинку, між сторонами, що склали цей договір на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Відповідно до умов п. 1.2 вказаного договору Продавець зобовязується підготувати всі документи, які необхідні для складання договору на відчуження Покупцю приватного будинку, але не пізніше 31 січня 2014 року. У судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що під укладеним договором від 13.01.2014 р. сторонами передбачалося подальше відчуження половини частини будинку по вул. Саєнко, 119 у м.Житомирі - [PERSON], а другої половини будинку гр. [PERSON], з якою [PERSON] також було укладено аналогічний договір завдатку, після оформлення відповідачем відповідних документів. Зазначені обставини також підтверджуються надаваними представником відповідача документами, а саме: будівельним паспортом від 25.01.2015 року, заявою [PERSON] про проведення розподілу земельної ділянки та виготовлення двох окремих свідоцтв про право власності на нерухоме майно та новоутворених земельних ділянок від 15.01.2014 р. Судом встановлено, що в обумовлений сторонами у договорі строк 31.01.2014 р. документи необхідні для відчуження будинку по вул. Саєнко, 119 у м.Житомирі виготовлені не були, у звязку з чим договір купівлі-продажу між сторонами укладено не було. Відповідно до положень ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами. Враховуючи, що сторони домовились укласти договір купівлі-продажу частини будинку по вул. Саєнко, 119 у м.Житомирі, але відповідно його не оформили, сплачені [PERSON] в рахунок виконання договору грошові кошти у сумі 500 дол США визнаються авансовими і підлягають поверненню позивачу у сумі 11509 грн. 71 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату ухвалення судового рішення - 04.11.2015 р. (з розрахунку 100 дол. США = 2301,941 грн.) еквівалентно сумі 500 дол. США. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню, понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що складається з судового збору у сумі 241 грн. 70 коп. (11509,71 грн. / 11600 грн. х 243,60 грн.).

Outcome: partial