Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання особи спадкоємцем першої черги. В обґрунтування заяви вказує, що вона разом із [PERSON] проживала разом в с.Жорнівка Корецького району Рівненської області, вела з ним спільне господарство, використовувала спільні кошти для життя, а після потрапляння [PERSON] в автокатастрофу забезпечувала йому належний догляд та піклування в постреабілітаційний період, забезпечувала матеріально, купувала за власні кошти ліки та оплачувала консультації і огляди лікарів, оскільки останній досить тривалий час перебував у безпорадному стані. Лікування бажаного результату не дало та [INFO] [PERSON] помер. Додатково зазначила, що за час спільного життя з 1998 року по [INFO] у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які виступають у даній справі заінтересованими особами. У зв`язку з тим, що офіційно одружені не були, то і можливості успадкувати спадкове майно [PERSON] після смерті [PERSON] позбавлена. З урахуванням наведеного, позивач звернулася з цим позовом до суду та просила встановити факт проживання її з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років в період з 01 січня 1998 року по 24 червня 2021 року та змінити її черговість спадкування за законом до рівня спадкоємців першої черги. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задоволити, посилаючись на доводи викладені у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Судове рішення винести за наявними матеріалами справи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, щодо вимог не заперечив. Додатково вказав, що [PERSON] є його матір`ю, а [PERSON] був батьком та підтвердив, що батьки проживали разом із 1998 року по день смерті батька - [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, щодо вимог не заперечила. Додатково вказав, що [PERSON] є її матір`ю, а [PERSON] був батьком та підтвердила, що батьки проживали разом із 1998 року по день смерті батька - [INFO] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали показання та підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу в с.Жорнівка і за час їх спільного проживання у них народилось двоє дітей. Після того, як [PERSON] попав в аварію, то [PERSON] здійснювала за ним догляд, забезпечувала всім необхідним, бо останній потребував стороннього догляду. Вказали, що [PERSON] отримав першу групу інвалідності та за станом здоров`я вже був непрацездатним та постійно перебував під наглядом лікарів, проте лікування бажаного результату не дало і [PERSON] [INFO] помер. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши подані докази, всебічно і повно встановивши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 червня 2021 року. Відповідно до довідки, виданої Великомежиріцькою сільською радою №698 від 17 серпня 2021 року [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с. Жорнівка, Рівненський район, Рівненська область. Разом з ним проживала та була зареєстрована його цивільна дружина - [PERSON] . Згідно інформаційних довідок Корецької ДНК № 66545401 та № 66545430 від 22 вересня 2021 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, заповіт - відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Частиною 2 ст. 1259 ЦК встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, для одержання права на спадкування у зазначеної особи необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Матеріалами справи, письмовими доказами та поясненнями свідків підтверджується факт спільного проживання в одному приміщенні понад п`ять років в с.Жорнівка Рівненського району Рівненської області та ведення спільного господарства заявником [PERSON] та [PERSON] . Заінтересованими особами [PERSON] та [PERSON] , які є також дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, не заперечується вказаний факт, у наданих суду документах цей факт також не оспорюється, не спростовується та не ставиться під сумнів. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду стверджувати, що дійсно в період з 1998 року по 24 червня 2021 року заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом та мали між собою взаємні права та обов`язки. Проте, щодо періоду спільного проживання, суд зазначає наступне. З 01.01.2004 року набув чинності Цивільний Кодекс України, який передбачив четверту чергу спадкоємців за законом. Прикінцевими положеннями Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Таким чином, норми СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з січня 2004 року. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю набув юридичного значення після набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. До цієї дати чинне законодавство не передбачало юридичних наслідків для осіб, які проживали разом однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому факт такого спільного проживання має бути встановлений з 01.01.2004 року, тобто з дня набрання чинності Сімейним та Цивільним Кодексами України. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної вимоги. Що стосується вимоги про зміну черговості спадкування після смерті [PERSON] , то суд дійшов наступних висновків. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Матеріалами справи встановлено і підтверджується, що спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [PERSON] , є його син - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які є заінтересованими особами у цій справі. Інші спадкоємці відсутні. Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для задоволення заявлених вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування на підставі частини другої статті 1259 ЦК України необхідна наявність наступних юридичних фактів: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження; тривалий час здійснення вказаних вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Відповідно до довідки до акта огляду медичко-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 811383 від 22 квітня 2021 року [PERSON] отримав першу "Б" групу інвалідності з 19 квітня 2021 року та за станом здоров`я був непрацездатною особою. Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ № 599821 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 28 грудня 2020 року по 25 січня 2021 року в КНП "Корецька центральна районна лікарня". Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ № 626431 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 26 січня по 02 лютого 2021 року в КНП "Корецька центральна районна лікарня", а також був тимчасово непрцездатним в період з 03 лютого по 04 березня 2021 року. Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ № 626239 [PERSON] перебував на амбуларторному лікуванні з 05 березня по 12 квітня 2021 року в КНП "Корецька центральна районна лікарня". Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ № 626351 [PERSON] перебував на амбуларторному лікуванні з 13 квітня по 19 квітня 2021 року в КНП "Корецька центральна районна лікарня". 19 квітня 2021 року [PERSON] встановлена група інвалідності - І "Б". До підгрупи "Б" I групи інвалідності належать особи з високим ступенем втрати здоров`я, який спричиняє значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування, згідно з Положенням "Про медико-соціальну експертизу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317. Враховуючи те, що заявником доведено наявність у неї підстав для визнання її такою, що проживала однією сім`єю з [PERSON] , що віднесено законом до четвертої черги, спадкоємців третьої та другої черги судом не встановлено, а спадкоємці першої черги - [PERSON] та [PERSON] , які є заінтересованими особами у справі не заперечили щодо задоволення вказаних фактів, то суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: partial