Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] міської ради Рівненської області та просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 17 березня 2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житлову квартиру [ADDRESS]. У період свого життя її мати зробила заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Вона звернулась до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з письмовою заявою для вирішення питання щодо можливості подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері. На вказану заяву вона отримала відповідь, якою було роз'яснено право подати заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а в разі пропуску вказаного строку з поважних причин - звернутися до суду за поновленням такого строку. Також пояснила, що на момент звернення до нотаріуса нею дійсно був пропущений шестимісячний строк. Пов'язано це з тим, що після смерті матері, коли вона вперше звернулась до нотаріальної контори, нотаріус усно їй роз'яснив, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на квартиру та заповіт. В результаті цього вона була змушена розшукувати ці документи в архівних установах, в міськраді, БТІ. В результаті пошуків вона отримала заповіт та свідоцтва про право власності на майно матері, але на момент отримання цих документів шестимісячний строк для прийняття спадщини минув. У зв'язку з цим вона не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори та була змушена звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Також надала в судове засідання копії епікризів, з яких вбачається той факт, що позивачка [PERSON] тривалий час хворіє. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 17 червня 2015 року за №00015491362 (а.с.10) вбачається, що після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище "Лосік". Факт перебування у сімейних відносинах стверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЄ №595510 (а.с.8) з якого вбачається, що позивачка [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла 17 березня 2004 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №145460 (а.с.11) вбачається, що [PERSON] померла 17 березня 2004 року. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 1995 року (а.с.14) вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної часткової власності (в рівних частках по 1/2) - [PERSON] та [PERSON]. Квартира №55 в будинку №26 в м. Дубровиця Рівненської області зареєстрована в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризацїї на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №11-13-251. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА №164996 від 21 травня 1999 року (а.с.15) вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер 21 грудня 1996 року є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Згідно копії заповіту серії АВЕ №755003 від 16 листопада 1999 року (а.с.16) вбачається, що [PERSON] "все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право" заповіла своїй дочці [PERSON]. Згідно довідки №1226 від 10 липня 2015 року, виданої КП "Будинкоуправління" (а.с.17) вбачається, що [PERSON] [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO] з 06.08.1993 року по день своєї смерті 17.03.2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд має право визначити додатковий строк для її подання. Відповідно до ч.2 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30 травня 2008 року №7, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказаом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. Згідно довідки №308/01-16 від 26.06.2015 року, виданої державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори (а.с.13) вбачається, що відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій. В зв'язку з тим, що ніякі нотаріальні дії по офрмленню спадщини не проводились, то відсутні підстави для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Спадкоємець повинен безпосередньо звернутись в суд для вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Бендерський проти України", суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип незалежного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення по справі "Руїз Торійа проти Іспанії" (Ruiz Torija et Hiro Balani c. Espagne) від 09 грудня 1994 року). Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє, оскільки переконується в тому, що [PERSON] дійсно є спадкоємицею за заповітом та з поважних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON].

Outcome: approved