Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - ТОВ "Флагман-Н" про відшкодування матеріальної у розмірі 79930 грн., а саме: сплачений завдаток за житловий будинок [ADDRESS] - в розмірі 5000 доларів США та додаткову суму завдатку у розмірі 5000 доларів США, а також судові витрати. Вподальшому позивач збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 28556 грн. витрати на ремонтно-будівельні роботи проведені у житловому будинку [ADDRESS]. 27.05.2014 року позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача подвійну суму завдатку у розмірі 10000 доларів США, що еквівалентно 113000 грн. за житловий будинок [ADDRESS], 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 5000 грн. витрати на правову допомогу та судовий збір. Ухвалою суду від 27.05.2014 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача 28556 грн. витрат на ремонтно-будівельні роботи проведені у житловому будинку [ADDRESS] залишено без розгляду. В позові позивач зазначила, що вона та [PERSON] в січні 2013 року вирішили придбати будинок та через оголошення знайшли житловий будинок [ADDRESS], який був виставлений на продаж. Вказаний будинок був оглянутий ними в присутності представника фірми "Флагман-Н" та власника будинку - [PERSON] Будинок був оглянутий ними дуже поверхнево, оскільки власниця будинку поспішала і вони не мали змоги ретельно оглянути будинок, але були помічені декілька дефектів на фасаді були тріщини, але відповідач пояснила, що це нормальна усадка конструкції та запевнила, що у будівлі добрий фундамент та капітальні стіни. Крім того, вони домовились про укладення договору обміну, відповідно до якого вона купує будинок в обмін на її квартиру з наступною доплатою різниці вартості нерухомості, її квартирі також була оглянута відповідачем. 21.03.2013 року між ними було укладено договір про намір, відповідно до якого нею було передано відповідачу 5000 доларів США в якості завдатку, згідно п. 2.1 Договору про намір та домовилися про укладення основної угоди 30.03.2013 року. Проте, укладення договору купівлі-продажу було відкладено на невизначений строк, оскільки у продавця - відповідача не була належним чином оформлена земельна ділянка. У зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт в будинку в належний для проживання стан та усунення недоліків в системі опалення та водопостачання, між сторонами було укладено Договір оренди будівлі з правом проведення там ремонтних робіт, який був підписаний відповідачем та [PERSON], відповідно до договору комісії від 30.04.2013 року. В процесі проведення ремонтних робіт було виявлено величезна кількість недоліків у будинку, яку приховувала недобросовісний продавець [PERSON] Після проведення технічного огляду фундаменту спеціаліст зробив висновок про аварійний стан фундаменту та самої споруди, в зв'язку з тим, що фундамент прибудови був виконаний з порушенням ДБН360-92. Відповідно до квитанції та акту виконаних робіт нею на ремонтно-будівельні роботи було витрачено 28556 грн. У зв'язку з цим нею було запропоновано відповідачу за взаємною згодою розірвати усі попередні договори та повернути їй сплачену суму завдатку та компенсувати витрати на ремонт, але відповідач відмовилась та заборонила бувати у будинку, закопати оглядову траншею перед фасадом будинку та вивезти будівельні матеріали. Вважає, що укладений між сторонами договір про намір у формі розписки є саме договір завдатку, яким визначені істотні умови договору обміну та виплачена гарантійна сума завдатку у розмірі 5000 доларів США, тому відповідно до вимог ст. 571 ЦК вказана сума завдатку підлягає поверненню у подвійному розміру, тобто 10000 доларів США, що еквівалентно 113000 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача внаслідок невиконання договору завдатку, їй завдана моральна шкода яка полягає у душевних стражданнях, яку вона оцінює у 5000 грн. В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та її представник уточнені позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити у зв'язку з безпідставністю вимог з посиланням на те, що дійсно між сторонами був намір про укладення договору купівлі-продажу належного на праві власності відповідачу житлового будинку, але оскільки у позивача, не було усіх документів необхідних для укладення вказаного договору, 01.05.2013 року було укладного договір оренди вказаного будинку та 5000 доларів США не є завдатком, а це гарантійна сума за зберігання майна відповідача, оскільки позивач проживала в її будинку. Житловий будинок знаходить в технічно справному стані та не потребував ремонтно-будівельних робіт, але позивачка фактично зіпсувала будинок, проводила будівельні роботи, оголила фундамент будинку та рішенням Жовтневого районного суду з неї стягнуто 55 тис. грн. збитків на поновлення будинку. Вподальшому позивачка відмовилась від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, також вважає безпідставною вимогу про відшкодування і моральної шкоди. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником житлового будинку [ADDRESS]. 21.01.2013 року між [PERSON] і [PERSON] в присутності генерального директора ТОВ "Флагман-Н" [PERSON] було укладено Договір про намір №3 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] за 55000 доларів США, що еквівалентно 440000 грн., нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу здійснюється до 30.03.2013 року. Згідно п. 2.1 угоди про намір в момент підписання цього Договору покупець передав, а продавець прийняв гарантійну суму 5000 доларів США, що еквівалентно 40000 грн. Проте в строк до 30.03.2013 року договір купівлі-продажу між сторонами укладено не було. 01.05.2013 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), який діяв за дорученням [PERSON] на підставі договору комісії від 30.04.2013 року, було укладено Договір №2 оренди, згідно якого (п. 1.1) орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове безоплатне користування житловий будинок [ADDRESS] строком до 01.09.2013 року, з наданням права орендарю здійснювати капітальний ремонт, перепланування та переобладнання житлового приміщення за власний рахунок. Згідно п. 3.2 вказаного вище Договору орендар вносить завдаток в розмірі 5000 доларів США як передоплату за Договором про намір №3 від 21.01.2013 року. В процесі проведення ремонтних робіт позивачем були виявлені недоліки у будинку [ADDRESS] . Згідно технічного звіту №1-ТЗ-040713 від 10.07.2013 року ТОВ НДЦ "Будівельних конструкцій" в результаті виконаного технічного обстеження з'ясувалось наступне: технічний стан несучих конструкцій основної будівлі вісі "А-В/2,3" у задовільному стані, крім несучої стіни вісь "2", яка потребує посилення. Технічний стан несучих конструкцій прибудови вісі "А-В/1,2" - непридатний до нормальної експлуатації й потребують негайного посилення. Для чого необхідно виконати проект посилення конструкції з розрахунками несучої здатності та кресленням. Аналогічне зазначене в п. 1 висновку №125-112 від 28.10.2013 року судової будівельно-технічної експертизи Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області. У зв'язку з цим позивачем було запропоновано відповідачу за взаємною згодою розірвати усі попередні договори та повернути їй сплачену суму завдатку та компенсувати витрати на ремонт, але відповідач відмовилась. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] Згідно ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім договором є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Суд вважає, що укладений сторонами 21.01.2013 року договір про намір №3- це попередній договір, який укладається з метою придбання у майбутньому нерухомості - житлового будинку [ADDRESS] і укладення основного договору купівлі-продажу будинку. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тому і попередній договір між сторонами від 21.01.2013 року також повинен бути нотаріально посвідчений, однак цього не було зроблено. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки попередній договір від 21.01.2013 року нотаріально не посвідчений, тому сплачену в ньому суму коштів у розмірі 5000 доларів США суд вважає не завдатком, а авансом. Відповідно в даному випадку не застосовуються вимоги ч. 1 ст. 571 ЦК України про стягнення подвійної суми завдатку. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неповернута сума авансу у розмірі 58750 грн., що еквівалентно 5000 доларам США (станом на день розгляду справи відповідно до курсу валют НБУ 27.05.2014 року 1175 грн. за 100 доларів США). Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 2500 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивачки. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належним є докази, які містяь інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК УКраїни кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення відповідача та його представника, а також свідка [PERSON] відносно того, що сума у розмірі 5000 доларів США є гарантійною сумою в забезпечення договору оренди від 01.05.2013 року, суд оцінює критично, оскільки це протирічить зібраним доказам по справі, так згідно п. 1.1 зазначеного договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове безоплатне користування житловий будинок, при цьому, крім власних тверджень, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень. Одночасно, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., згідно прибуткового касового ордеру №164 від 03.06.2013 року та сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 816,90 грн., а всього 5816,90 грн.

Outcome: partial