Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 24 000,00 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з червня 2017 року і до повноліття дитини. Крім того, позивач зазначає про відступність з боку відповідача матеріальної допомоги для утримання доньки. Аліменти відповідач не нікому платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей в нього немає, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив, заперечень, пояснень щодо позову не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02.10.2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним розвитком сім'ї, актовий запис № 2831 (а.с.3). 07.03.2012 року Святошинським районним судом м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5-6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить із такого. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як слідує із пояснень позивача, відповідач з нею та неповнолітньою дітиною не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошується у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Ухвалюючи рішення, суд враховує лише ті обставини, які підтвердженні доказами. Суду не було надано доказів отримання відповідачем нестабільного доходу, що було б підставою для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Тому з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновків, що позов підлягає частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за аліментами слід зазначити наступне. Частиною 2 ст.191 СК України передбачена можливість стягнення аліментів не тільки від часу звернення до суду, а й у випадку неможливості отримання аліментів під час дійсно вжитих заходів із одержання аліментів з відповідача. Позивач таких доказів не надає, що призводить до відмови у задоволенні такої вимоги. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір сплачений позивачкою у розмірі 640,00 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі зазначеного та

Outcome: partial