Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

15 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та визначити такий в розмірі 1/4 частини доходу з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.05.2018. Свої вимог позивач обгрунтовує тим, що рішенням суду від 21.11.2016 присуджено стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки, з прийняттям Закону України № 2037-8 від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів встановлено на рівні не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, тому просить збільшити розмір аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму. Ухвалою суду від 01.06.2018 провадження в справі відкрито та призначено підготовче засідання. 09.07.2018 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. 17.07.2018 позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 14.09.2018 залучено до участі у даній справіОрган опіки та піклування Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, задоволенно клопотання про витребування доказів, підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що їх син був ними усиновлений, відповідач виховував його, утримував, однак після розірвання їх шлюбу, останніх півроку відповідач перестав приділяти увагу сину. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач давав згоду на усиновлення дитини і на підставі рішення суду про усиновлення було внесено зміни до актового запису від 30.07.2010 року про народження дитини та вказано в графі "батько" - [PERSON] Відтак, відповідач має обов"язок як батько сплачувати аліменти на утримання сина. ПРи цьому, вказала, що та обставина, що відповідач хворіє не має значення, оскільки позивач просить про мінімальний розмір аліментів, який встановлений законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що згоди на усиновлення [PERSON] він не давав, а лише давав згоду на таке усиновлення позивачу, як його дружині на той час. Батьком дитини він не бажав бути, однак не заперечив, що йому відомо було про рішення суду про усиновлення і він сплачував аліменти. Однак, після розірвання шлюбу з позивачем, вона почала претендувати на його майно та вимагати від нього сплачувати більше коштів на дитину. Має намір оскаржити рішення суду про усиновлення. Не погоджується на збільшення розміру аліментів, так як він хворіє та має інші особисті витрати. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області Дяківнич І.М. в судовому засіданні зазначила, що позов є підставним, так як відповідач є батьком дитини. При цьому не заперечила, що відповідач давав згоду на усиновлення дитини лише дружині. Заслухваши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.09.2010 [PERSON], 1977 р.н., оголошено матір"ю [PERSON], [INFO] Зобов'язано органи реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису від 30.07.2010р. за №208, складеного відділом РАЦС по місту Синельникове Синельниковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про народження [PERSON], вказавши в графі "матір" - [PERSON], "батько"- [PERSON], змінивши при цьому прізвище, ім'я та по батькові дитини на "[INFO]", дату народження змінити на [INFO] та видати нове свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] 16.11.2010 відділом реєстрації акитів цивільного стану по місту Синельникове Синельниковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області видано повторне свідоцтво серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], батьками якого записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно з рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.11.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 10.06.2010 і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON], покликаючись на Закон України № 2037-8 від 17.05.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів країни щодо посиленння захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким внесено зміни до ст. 182 СК України та встановлено мінімальний розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить збільшити розмір аліментів визначений судом, оскільки такий є меншим ніж передбачено Законом. Відповідач заперечуючи проти позову, вказує на його безпідставність, оскільки не мав наміру усиновлювати дитину, а згоду на таке усиновлення давав лише позивачці, як своїй дружині на той час. Вважає, що внаслідок збільшення розміру аліментів він опиниться за межею бідності. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов'язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Так, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Запис про батьків [PERSON] зроблено на підставі рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.09.2010 (справа № 2-о-86/2010 р.), яке набрало законної сили 09.11.2010. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, з врахуванням вказаних вище положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України суд відхиляє доводи відповідача в частині невизнання ним свого батьківства, на яке він згоди не давав, оскільки наявність рішення суду від 29.09.2010, яким встановленні відповідні обставини є підставою для звільненя від доказування у даній справі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Розмір аліментів, визначений рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.11.2016 є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, харчування, навчання, духовний розвиток, які несе лише позивач. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач отримує пенсію, що підтверджується довідкою Кам'янка-Бузького відділу обслуговування громадян ГУ ПФ України від 10.05.2018. Відповідач [PERSON] не заперечив, що дійсно отримує пенсію, однак вказав, що сплата аліментів у тому розмірі, який просить позивач приведе його до межі бідності, оскільки він має витрати на лікування, утримання житла, сім'ї та його рідної дитини. Суд враховує надані відповідачем [PERSON] медичні документи на підтвердження незадовольного стану його здоров'я, однак такі не підтверджують витрат відповідача на лікування. Доказів інших витрат, про які вказував відповідач, зокрема на утримання інших осіб суду не надано. Відтак, за встановлених обставин, враховуючи закріплену законодавцем норму про мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Разом з тим. з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved