Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги наступним. На початку жовтня 2020 року за місцем роботи позивача (МПП "Сіма") позивачу було повідомлено, що приватним виконавцем Клітченко О.А. було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 63212676 від 03.02.2020 року, з якої позивач дізналася, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 27710. Позивач вважає, що підстав для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса не було, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто законом визначено ряд умов, за наявності яких може бути видано виконавчий напис: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 34, 36, 87, 88 закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Таким чином позивач вважала, що зобов`язання виникли на підставі кредитного договору, який вона укладала з ПАТ "Дельта Банк" від 29.11.2013 року № 003-21081-291113 строком 18 місяців для придбання ноутбуку, а тому подала спочатку позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредит за вказаним договором останньою повністю погашений. Про те, що виконавчий напис було видано на підставі зовсім іншого кредитного договору № 003-21029-070214 від 07.02.2014 року, позивач дізналась тільки 21.01.2021 року, коли копію цього документу надав суду приватний нотаріус. [PERSON] не згодна із зобов`язаннями за договором № 003-21029-070214 від 07.02.2014 року, оскільки його не підписувала і про його існування не знала взагалі. Позивач просить суд звернути увагу на те, що ніяких вимог щодо погашення кредиту їй не направлялося ні відповідачем, ні ПАТ «Дельта-БАНК». Якби була якась вимога від кредитора, вона б одразу заперечила проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі вона не визнає. Кредитний договір № 003-21029-0702214 було укладено 07.02.2014 року. Відповідно строку давності, який встановлений законом для видачі виконавчого напису за цим зобов`язанням сплив 07.02.2017 року, але нотаріусом цього враховано не було. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Отже, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено статті 87, 88 закону України «Про нотаріат» ст. 256 ЦК України, внаслідок чого видано незаконний виконавчий документ. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 27710 та стягнути з відповідача на його користь витрати за сплати судового збору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність. Також позивач долучила до справи копію наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса [PERSON] Представник ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, направлених за зареєстрованим місцем знаходженням відповідача, що зазначена в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відзив по справі відповідач не надавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, але надав на адресу суду копію нотаріальної справи, заведеної при вчиненні виконавчого напису від 08.09.2020 року, зареєстрованому в реєстрі за № 27710. Також згідно наказу наказу Міністерства юстиції України № 727/5 від 24.02.2021 року було анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] . Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 003-21029-070214 від 07.02.2014 року у розмірі 9180 грн. 86 коп. Ухвалою Великолепетиського районного суду від 23.10.2020 року у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було витребувано належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведеної при вчиненні виконавчого напису від 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 27710. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 Про затверження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів із змінами, внесеними згідно Постанови КМ № 2075 від 11.11.99; № 693 від 24.04.2000; № 1602 від 29.11.2001; № 662 від 26.11.2014 (далі - Перелік документів), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року № 826/20084/14, яка набрала законної сили 22.02.2017 року, п. 1, 2 Постанови КМУ № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" визнано не законним та не чинними в частині, а саме: п. 2. змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус мав відмовити у вчиненні виконавчого напису по кредитному договорі, оскільки її вчинення суперечить законодавству України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Позивач стверджує, що кредитний договір № 003-21029-070214, укладений 07.02.2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», не підписувала та про його існування взагалі не знала. Приватним нотаріусом [PERSON] надано копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису від 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 27710, але в матеріалах нотаріальної справи відсутній кредитний договір № 003-21079-070214 від 07.02.2014 року та письмові вимоги до позивача про усунення порушення за кредитним договором (про виплату коштів). Ухвалою Великолепетиського районного суду від 04.02.2021 року за клопотанням позивача відповідно до ст. 84 ЦПК України у товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" було витребувано оригінал кредитного договору (заяви) № 003-21029-070214 від 07.02.2014 року. Згідно листа наданого відповідачем № б/н від 16 березня 2021 року товариство передало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. При цьому, документи були виготовлені в одному екземплярі, а їх копії не виготовлялись і не зберігалися в компанії. Тому у відповідача відсутні документи, або їх копії, які виносились судом. Таким чином, з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що в ній відсутні кредитний договір № 003-21079-070214 від 07.02.2014 року та докази направлення позивачу (боржнику) письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором № 003-21029-070214 від 07.02.2014 року. Тому, нотаріус не впевнився у наявності кредитного договору і в тому, що боржник (позивач) знав про наявність заборгованості і у нього не було заперечень щодо заборгованості та її розрахунку. Тому нотаріусом при вчинені виконавчого напису також були порушені вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис не перевіривши чи дійсно надані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис від 08.09.2020 року, зареєстрований за № 27710, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], вчинено з порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, не маючи підстав для вчинення нотаріального напису на кредитному договорі, оскільки п. 2 Переліку документів визначений незаконним та не чинним чинними відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року № 826/20084/14, а тому оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а отже позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1261 гривень 20 копійок, оскільки він документально підтверджений квитанціями про сплату судового збору від 22.10.2020 року № 029684158411 та від 22.10.2020 року № 029684159284. На підставі ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", п.п. 3.1, 3.5 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій,

Outcome: approved