Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними виконавчим комітетом Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 14 липня 2015 року, актовий запис № 10, відновивши їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 14.07.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали сварки. Понад три місяці сумісне проживання припинено. Вважає, що підтримувати сімейні відносини немає сенсу, з цих підстав і звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та, будучи допитаною в якості свідка пояснила, що з листопада 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вона прийшла до переконання про розірвання шлюбу, проти примирення заперечує. Просить суд позов задовольнити. Відповідач, будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 14, 16), про причини неявки суд не повідомив і від відповідача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про заочний розгляд справи, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитаної як свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 14 липня 2015 року у Виконавчому комітеті Великоком"ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 10, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу дітей немає. Сторони з листопада 2015 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Сім"я сторін розпалася та носить формальний характер. Позивач заперечила проти примирення та збереження шлюбу з відповідачем. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, допитаної як свідка, та дослідженим судом оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні розлад в сім"ї сторін носить стійкий характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти примирення заперечила, тому з огляду на наведене, враховуючи відсутність дітей у шлюбі, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Позивач в позовній заяві просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивачеві слід відновити прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 1), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved