Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У листопаді місяці 2012 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що 31 січня 2008 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту за №11291830000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування споживчий кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 200 000,0 доларів США строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13,90% з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30.01.2018 року. Відповідно до додатку №1 до Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісяця, протягом всього строку дії кредитного договору та погашення процентів відповідно до пункту 1.3.4 договору. 02 лютого 2009 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №11291830000 від 31.01.2008 року у якій сторони домовились про повернення кредиту не пізніше 02.11.2027 року. Крім того, 02 лютого 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №11291830001 до кредитного договору №11291830000, відповідно до пункту 2.1 додаткової угоди сторони дійшли згоди про зміну системи погашення кредиту. Відповідно до умов цієї додаткової угоди відповідач [PERSON] зобов»язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 2275,0 доларів США. В забезпечення зобов»язань за кредитом майновим поручителем [PERSON] укладено договір поруки №176418 31.08.2008 року за яким вона зобов»язувалась відповідати перед кредитором усіх його зобов»язань за кредитом. 04 березня 2009 року ПАТ «Укрсиббанком» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки за умовами якої вона поговдилась на зміну основного зобов»язання щодо кінцевого терміну погашення кредиту до 30 січня 2028 року та розміру ануїтетного платежу 2 275 доларів США. Аналогічна додаткова угода була укладена із ПП «Альпи». Згідно умов договору іпотеки на нерухоме майно, посвідченого 31.01.2008 року ПП «Альпи» в особі його директора [PERSON] передало в іпотеку майно - приміщення магазину, розташованого по [ADDRESS] у м. Хмельницькому. Позичальник своїх зобов»язань за укладеним договором не виконав та станом на 05.10.2012 року заборгованість позичальника по простроченому кредиту складає 289 036,0 доларів США, з них простроченої заборгованості по кредиту 181 500,66 доларів США, 94 631,69 доларів США прострочених відсотків, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1 134,74 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 11 769,31 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом.Просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку та звернути стягнення на нерухоме майно. В ході розгляду справи після скасування заочного рішення суду [PERSON] звернувся із зустрічним позовом про визнання недійсним договору споживчого кредиту №11291830000 від 31.01.2008 року, додаткових угод до нього та додаткові угоди №3 та №4 від 02.02.2009 року з підстав недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьої, п»ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Жодних умов договору споживчого кредиту, додатків та додаткових умов до нього він не укладав та їх не підписував, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відсутнє волевиявлення [PERSON] на укладання договору. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити у повному обсязі. Зустрічних вимог не визнав, просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, вважає його безпідставним, та таким, що спростований висновком почеркознавчої експертизи. Представник відповідача [PERSON] заявленого позову про стягнення заборгованості не визнав. Суду пояснив, що кредитні кошти отримала [PERSON], ними розпорядилась на свій розсуд, зустрічний позов просить задоволити. Представник ПП «Альпи» в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. [PERSON] повідомлена про розгляд справи у передбаченому законом порядку. Від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовилась, просить справу розглядати у її відсутність. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню, а зустрічний позов відхиленню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між АКіБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №11291830000, згідно умов якого банк надав у тимчасове користування споживчий кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 200 000,0 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER], строком на 120 місяців із сплатою річних відсотків в розмірі 13,9% з кінцевим терміном повернення заборгованості до 30.01.2018 року. Відповідно до додатку №1 до Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісяця, протягом всього строку дії кредитного договору та погашення процентів відповідно до пункту 1.3.4 договору. 23 січня 2009 року із позичальником було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту від 31.01.2008 року про зміну строку сплати процентів. 02 лютого 2009 року АКіб «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №11291830001 до кредитного договору №11291830000 від 31.01.2008 року згідно умов якої сторони домовились про повернення кредиту та сплати процентів шляхом щомісячної оплати ануїтетних платежів, розмір якого складає 2 275,00 доларів США з днем сплати ануїтетного платежу 02 число кожного календарного місяця строку кредитування. 02 лютого 2009 року позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №11291830000 від 31.01.2008 року у якій сторони домовились про повернення кредиту не пізніше 02.11.2027 року. Крім того, 02 лютого 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №4 за №11291830000 до кредитного договору відповідно до пункту 2.1 означеної додаткової угоди сторони дійшли згоди про зміну системи погашення кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди відповідач зобов»язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 2275,0 доларів США в день сплати ануїтетного платежу та 18 березня 2009 року додатковою угодою №5 змінено кінцевий термін повернення відсотків за кредитом за договором до 25.02.2014 року. В забезпечення зобов»язань за кредитом 31 січня 2008 року із [PERSON] укладено договір поруки №176418 за виконання позичальником зобов»язань за кредитом, а також додаткові угоди №1 від 04 березня 2009 року про зміну системи кредитування та визначено розмір ануїтетного платежу 2 275 доларів США з кінцевим терміном погашення кредиту 30 січня 2028 року та аналогічний договір із приватним підприємством «Альпи» в особі [PERSON] та додатковий договір із цим підприємством про зміну системи платежів на ануїтетну. Банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). В забезпечення виконання зобов»язань із ПП «Альпи» в особі [PERSON] 31 січня 2008 року був укладений договір іпотеки на нерухоме майно на приміщення магазину, розташованого по [ADDRESS] у м. Хмельницькому загальною площею 142,9 кв.м., посвідчених приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] . Відповідач [PERSON] умов договору в повному обсязі не виконував, і заборгованість по простроченому кредиту складає 289 036,0 доларів США, з них простроченої заборгованості по кредиту 181 500,66 доларів США, сума заборгованості за відсотками 94 631,69 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1 134,76 грн., 11 769,51 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Відповідно до пункту 6.1.2 договору у разі порушення позичальником умов кредитного договору та зобов'язань по ньому, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та плати за кредит. Тому слід вважати, що термін погашення кредиту настав згідно умов договору, і позивач вправі вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Підлягає до задоволення і вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки - приміщення магазину по [ADDRESS] у м. Хмельницькому, яка належить ПП «Альпи» на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.1998 року, загальною площею 142,9 кв.м. При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд вважає суму заборгованості за кредитом із вартістю іпотечного майна співмірною згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. При цьому вартість іпотечного майна не перевищує суму кредиту. У п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч. 3 ст. 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Відповідно ч. 1 до ст. 12 цього Закону разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Не підлягає до задоволення зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору споживчого кредиту №11291830000 від 31.01.2008 року, додатку до нього та додаткових угоди з підстав як вважає відповідач та його представник із-за відсутності волевиявлення на його укладання, не підписання ним означених договорів, не отримання за договором споживчого кредиту коштів, удаваним в частині визначення позичальником [PERSON] Наведені обставини повністю спростовані висновком експертизи за №3813/14-26 від 22.10.2014 року згідно якого підписи в графі «Позичальник» у договорі про надання споживчого кредиту №11291830000 від 31.01.2008 року, додатку до нього, додатковій угоді №2 від 23.01.2009 року, додатковій угоді №3 від 02.02.2009 року, додатковій угоді №4 від 02.02.2009 року та додатковій угоді №5 від 18.03.2009 року до означеного кредитного договору, укладених АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] виконані самим [PERSON]. Отримання коштів [PERSON], крім того підтверджуються заявою на видачу готівки від 31 січня 2008 року №65 отриманих в сумі 200 000 доларів США. Крім того, особисто отримання ним кредитних коштів підтверджується поясненням на заочне рішення про те, що [PERSON] попросила його оформити споживчий кредит в сумі 200 000 доларів США, на що він погодився (а.с.115). Вважає договір удаваним, позаяк [PERSON] умов договору не визначав, грошові кошти не отримував. Інші доводи представника відповідача стосовно визнання укладених правочинів недійсними не заслуговують на увагу та не спростовують доводів представника позивача щодо необхідності задоволення вимоги про стягнення заборгованості за кредитом. Тому стягненню з відповідачів в солідарному порядку підлягає сума заборгованості у розмірі 289 036,0 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 310 269,0 грн. та судові витрати, звернути стягнення на предмети іпотеки. На підставі викладеного та

Outcome: approved