Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про зміну способу стягнення аліментів на дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у них народилося дві доньки. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.10.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньок. Разом із тим, позивач дізналась, що доходи її колишнього чоловіка, у порівнянні з попереднім періодом, значно збільшились, тому вважає, що було б соціально справедливо збільшити розмір аліментів на дітей. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2020 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. 18.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та акцентував увагу суду на тому, що наявні у справі докази не дають підстав для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача і у тому розмірі, який запропонований позивачем. Крім того, позивачем не враховано його матеріальне становище, адже у нього на утриманні перебуває непрацездатна матір. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.12.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій просила відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву як необґрунтовані. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім того, звернула увагу суду на те, що витрати на утримання доньок є досить високими, до обов`язкових витрат відноситься придбання продуктів харчування, необхідного одягу, взуття, придбання літератури для навчання та розвитку, лікування, сплата комунальних послуг та інші непередбачувані витрати. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що його довіритель сплачує щомісячно аліменти у розмірі, встановленому Рішенням суду. Також повідомив, що більшої матеріальної допомоги надавати останній не може, оскільки у нього на утриманні перебуває непрацездатна матір. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 15, 18). На підставі Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.10.2012 року у справі №2605/5045/12 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 14.09.2012 року та до дня досягнення повноліття дочкою [PERSON] , а з 22.02.2017 року по 850 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття з їх подальшою відповідною індексацією (а.с.21). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження передбачені частиною третьою статті 181 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно довідки №04/6/280 від 03.02.2020 року судом встановлено, що відповідач працює у КП «Київтеплоенерго» на посаді слюсаря-сантехніка 5 розряду. Сума доходу за період з липня 2019 року по грудень 2019 року становила 68576,60 грн. (а.с.11). Отже, після ухвалення Рішення суду про стягнення аліментів, у сторін змінився майновий стан, а тому суд доходить висновку про можливість зміни розміру аліментів з твердої суми на частку від заробітку (доходу). Визначаючись щодо розміру частки від доходу батька, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також обставину, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна матір. З урахуванням наведеного, суд вважає, що зміна розміру аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу батька, встановивши її в розмірі 1/3 доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05.06.2020 року і до дня досягнення повноліття найстаршою дитиною [PERSON] , а потім - в розмірі 1/4 доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення повноліття дитиною [PERSON] буде відповідати інтересам дітей та можливостям батька сплачувати аліменти у такому розмірі. За вказаних обставин справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial