Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Прокурор Попільнянського району Житомирської області в інтересах держави в особі: Попільнянської районної державної адміністрації (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач-1) [PERSON] (далі- Відповідач-2) про визнання недійсним договору оренди землі, звільнення земельних часток (паїв). 03 вересня 2014 року між Білківською сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки 45,61 га для вирощування сільськогосподарської продукції. Земля, передана в оренду відповідно до вказаного договору, відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих за межами населеного пункту, що підтверджується інформацією Білківської сільської ради. Так, в оренду передано земельні частки (паї) за № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Згідно актів прийому-передачі не витребувані земельні частки (паї) Білківською сільською радою передані [PERSON]. Позивач вважає, що договір оренди землі від 03 вересня 2014 року укладений безпідставно, а тому повинен бути визнаний недійсним, а земельні ділянки - звільнені. Позивач просить, визнати недійсним договір оренди землі від 03 вересня 2014 року, укладений між Білківською сільською радою та [PERSON] щодо не витребуваних земельних часток (паїв)№№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що знаходяться на території Білківської сільської ради Попільнянського району за межами населеного пункту загальною площею 45,61 га загальною вартістю 1409936 (один мільйон чотириста дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) гривень 88 копійок. Зобов'язати [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний код фізичної особи [NUMBER]) звільнити не витребувані земельні частки (паї) №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що знаходяться на території Білківської сільської ради Попільнянського району за межами населеного пункту. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. До Попільнянського районного суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності представника Попільнянської районної державної адміністрації. Представник Відповідача-1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, заперечень проти позову не має. Відповідач - 2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність. Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення прокурора, які наведено в обґрунтування підстав позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року між Білківською сільською радою Житомирської області та [PERSON] укладено договір оренди землі, яким Білківська сільська рада Попільнянського району Житомирської області надає, а [PERSON] приймає в строкове платне користування земельні ділянки площею 45,61 га, для вирощування сільськогосподарської продукції. Додатковою угодою від 02 березня 2015 року до договору оренди від 03 вересня 2014 року внесено зміни до пункту 9 договору виклавши його в такій редакції «Орендна плата справляється згідно із Законом України «Про плату за землю» та нарахована згідно грошової оцінки з урахуванням індексації 1,249, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1194985 гривень, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5 відсотків від нормативно грошової оцінки та становить 59749 (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот сорок дев'ять) гривень 25 копійок за один рік, розрахунки проводити починаючи з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року. Так, в оренду передано земельні частки (паї) за №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], нормативна грошова оцінка яких складає 1409936 (один мільйон чотириста дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень) 88 копійок. Землі, передані в оренду відповідно до вказаного договору, відносяться до не витребуваних земельних часток (паїв), розташованих за межами населеного пункту, що підтверджується інформацією Білківської сільської ради від 21 квітня 2015 року. Згідно актів прийому-передачі невитребувані земельні частки (паї) Білківською сільською радою передані [PERSON]. Відповідно до інформації відділу Держземагентства у Попільнянському районі від 24 березня 2015 №1000-618-0.3-1765/2-15 земельні частки (паї) №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] знаходяться на території Білківської сільської ради Попільнянського району за межами населеного пункту. Нормативна грошова оцінка вищезазначених земельних часток (паїв) розташованих на території Білківської сільської ради (за межами населеного пункту с. Білки) становить 1409936 (один мільйон чотириста дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) гривень 88 копійок. Суд при розгляді справи враховує, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельне законодавство включає Земельний кодекс України, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Спеціальним законодавчим актом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, є Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-ІУ від 05.06.2003р. (далі - Закон). У відповідності до частини третьої статті 2 Земельного кодексу України об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). У частині першій статті 3 вказаного Закону зазначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Частина друга статті 5 Закону передбачає, що сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Згідно із статтею 9 названого вище Закону розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, у тому числі земельних сервітутів. Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) зберігається у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів (стаття 8 Закону). Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Таким чином, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. Повноваження щодо передачі в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок розподіляються між названими органами залежно від місця розташування таких ділянок. Виходячи з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", зокрема норм статті 5 Закону, договір оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок в межах населених пунктів укладають відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. З матеріалів справи слідує, що передані в оренду за оспорюваним договором невитребувані земельні ділянки, частки (паї) №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] знаходяться на території Білківськогої сільської ради Попільнянського району Житомирської області за межами населеного пункту. Отже, повноваження з передачі в оренду вказаних у договорі ділянок (часток (паїв)) належать Попільнянській районній державній адміністрації. В пунктах "а", "ж" статті 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Тобто, повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин не обмежуються лише Земельним кодексом України, а можуть визначатися й іншими законами України. Зміни до Земельного кодексу України, які внесено Законом України від 06.09.2012 р. №5245 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" щодо повноважень розпорядження землями не торкнулися невитребуваних земельних ділянок (часток (паїв). Оскільки земельні частки (паї) не відносяться ні до земель державної, ні до комунальної власності, повноваження щодо надання цих земель у користування залишись у районних державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Стаття 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлює, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в оренду за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Відповідно до Конституції України (стаття 19), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписами статті 215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину. Згідно частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними договору оренди землі від 03 вересня 2014 року, як такого що укладено Білківською сільською радою за відсутності на те повноважень, чим порушено вимоги Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", частину другу статті 203 Цивільного кодексу України, статтю 124 Земельного кодексу України. Оспорюваний договір порушує права та інтереси держави в особі Попільнянської РДА, як органу, який законодавчо наділений повноваженнями передавати в оренду не витребувані земельні ділянки, частки (паї), що передані в оренду Білківською сільською радою за оспорюваним договором. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. В резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України зазначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Оскільки, як встановлено вище, договір оренди землі 03 вересня 2014 року укладено за відсутності компетенції Білківської сільської ради на передачу в оренду зазначених в договорі об'єктів, затвердження такого договору не відповідає наведеним вище приписам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та порушує права Попільнянської РДА на передачу в оренду відповідних ділянок. З огляду на викладене, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Попільнянської РДА до Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі, звільнення земельних часток (паїв) підлягають задоволенню. У зв'язку з визнанням недійсним договору оренди 03 вересня 2014 року та відсутності правових підстав для зайняття [PERSON] невитребуваних земельних ділянок, часток (паїв) № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], вказані ділянки мають бути звільненні останнім у відповідності до заявленої в позові вимоги. При цьому суд враховує, що звільнення [PERSON] відповідних земельних ділянок є необхідним для захисту прав та інтересів позивача у справі - Попільнянської РДА, оскільки вказане надасть можливість реалізації даним органом прав, встановлених у статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Статтею 236 Цивільного кодексу України передбачено, що нікчемний правочин, або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За змістом частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За вказаних підстав, позов прокурора до Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] в частині зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 45,61 га, що розташована за межами населеного пункту на території Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та складається з невитребуваних земельних часток (паїв) № № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] підлягає задоволенню. Згідно приписів частини першої, третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved