Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду 06.10.2016 року із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якої вказала, що у 1997 році її було видано сертифікат на право на земельну частку. В сертифікаті її імя вказано неправільно "[PERSON]", тоді як по паспорту вона "[PERSON]" . В наступний час вона не може розпорядитися своєю власністю, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку в її імені зроблено помилку. Просить встановити факт належності сертификату на право на земельну частку, видану [PERSON] - [PERSON] Встановлення цих фактів має для [PERSON] юридичне значення. У судове засідання заявник [PERSON] з'явилася, заяву підтримала з підстав, викладених у заяві. Представник зацікавленої особи Костянтинівської районої державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що в справі є розписки. Суд, заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При розгляді таких справ, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. (п. 12 Постанови). Судом встановлено, що заявник просить встановити факт належності їй сертифікату на право на земельну частку , посилаючись на те, що в цьому документі зроблено в її імені помилку, а саме, сертифікат видано на ім'я [PERSON]. Відповідно до ксерокопії паспорту правильне ім'я заявниці "[PERSON]" (а.с.3). Згідно посвідчення заявника, про те, що вона є учасником війни вказано ім'я "[PERSON]" (російська транскрипція) (а.с.4). Сертифікат на право на земельну частку серія [NUMBER] від 20 січня 1997 року, виданий [PERSON] (а.с.5). Заявниця звернулась до Костянтинівської районної державної адміністрації, щоб у сертифікаті їй виправили помилку в імені, але листом № 1693/01-54 від 15 серпня 2016 року заявниці було відмовлено, оскільки виправлення в сертифікат не вносяться. Згідно даного листа вказано, що у 1997 році [PERSON] дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку колишнього КСП "Червона Зірка" Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району, серія [NUMBER], який зареєстровано 28 січня 1997 року № 5702 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку, розміром 4,65 умовних кадастрових гектарів та видано на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 23 грудня 1996 року № 650, про що свідчить особистий підпис. А паспорт отриманий пізніше 02 жовтня 2001 року, тому в рядку "прізвище,ім'я, по батькові" зазначено "[PERSON]" (а.с.11). Таким чином, суд, вважає доведеним, ті обставини, що сертифікат виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON].

Outcome: approved