Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором найму (оренду) автомобіля, посилаючись на ті обставини, що 22.01.2014 року між сторонам було укладено договір найму (оренди) автомобіля, відповідно до умов якого [PERSON] було передано автомобіль марки DAEWOO Nexia, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], і остання відповідно повинна була щотижня сплачувати за найм автомобіля грошові кошти у сумі 1.085,00 грн. Оскільки, відповідач належним чином не виконує, у встановлені договором строки, взяті на себе зобов'язання, станом на 10.04.2014 року заборгованість останньої за найм автомобіля становить 8.400,00 грн., а тому позивач змушений звертатись до суд з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки на його користь основну заборгованість за договором найму транспортного засобу в сумі 8.400,00 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 391,00 грн., збитки понесені внаслідок інфляції, що становлять 705,60 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 62,79 грн. Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача 5000,00 грн. моральної шкоди та понесені ним судові витрати, що включають в себе судовий збір у сумі 243,60 грн. та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у сумі 4.000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що свідчать довідка адресного бюро, копії листів, повернута на адресу суду поштова кореспонденція за закінченням терміну зберігання (а.с.33, 36-38, 41, 42, 44, 49, 51). Згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2014 року між сторонами було укладено договір найму (оренди) автомобіля DAEWOO NEXIA, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON] Сторонами погоджено, що плата за найм автомобіля сплачується готівкою або за вимогою наймодавця в безготівковій формі на рахунок останнього в установі банку щотижня не пізніше середи, кожної неділі у договірному розмірі 1.085,00 грн. за тиждень без ПДВ (а.с.15-19). Як вбачається з акту приймання-передачі транспортного засобу від 23.01.2014 року до вищевказаного договору найму, між сторонами було здійснено приймання-передачу транспортного засобу DAEWOO NEXIA, шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до наданої до матеріалів справи оригіналу розписки від 10.04.2014 року, відповідач [PERSON] повернула орендований транспортний засіб згідно акту прийому-передачі транспортного засобу, у зв'язку з неможливістю сплати боргу за договором, та зобов'язалась повернути кошти в сумі 8.400 грн., що є боргом за найм транспортного засобу, чотирма рівними платежами у розмірі 2.100 грн. кожні п'ятнадцять днів з дати створення даної розписки до 09.06.2014 року. Також відповідач зобов'язалась сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу від несплаченої суми боргу (а.с.52). 28.06.2014 року стороною позивача було направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію з приводу здійснення оплати заборгованості за укладеним договором у розмірі 8.400,00 грн. (а.с.24, 25). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості по договірних відносинах між позивачем та відповідачем і відповідач належним чином свої зобов`язання за договором в частині сплати орендної плати не виконує, остання повинна сплатити на корить позивача орендну плату, яка станом на 10.04.2014 року становить 8.400,00 грн. за договором найму (оренди) автомобіля DAEWOO NEXIA, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до п.4.2 укладеного сторонами договору, у випадку порушення строків або порядку сплати за найм автомобіля, передбаченої п.2.2 даного договору, наймодавець має право стягнути з наймача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховувалась пеня, за кожний день прострочення платежу від несплаченої суми. Сплата пені не звільняє наймача від сплати всіх невиплачених платежів за найм автомобіля по даному договору. Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Вказані положення закріплені у статті 551 ЦК України. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов'язань відповідача за договором найму (оренди) автомобіля, позивачем здійснено розрахунок: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період за який нараховується пеня та становить - 391,00 грн.; 3% річних - 62,79 грн. та збитки, завданих інфляцією сукупний розмір яких складає 705,60 грн. (а.с.5). Враховуючи те, що сторони при укладенні 22.01.2014 року Договору найму (оренди) автомобіля визначили розмір пені, який підлягає до сплати в разі порушення строку сплати орендної плати, і такий розмір пені за згодою сторін не змінювався, та окрім того, що відповідач у наданій розписці визнала суму заборгованості за наймом автомобіля та розмір пені, який вона повинна сплатити, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 8.400,00 грн., пені в розмірі подвійної ставки НБУ, що становить 391,00 грн., 3% річних у сумі 62,79 грн. та збитків внаслідок інфляції розміром у 705,60 грн. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання. Отже порушенням договірних зобов'язань безпосередньо особисті немайнові права не зачіпляються. А відтак, у зв'язку з вищенаведеним позовні вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в розмірі 5.000,00 грн. не підлягають задоволенню судом. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, позивачем надано договір про надання правової допомоги адвокатом щодо виконання зобов'язань по Договору оренду транспортного засобу клієнта, укладеного між [PERSON], Додаткову угоду №1 до Договору «Про надання правової допомоги» від 25.06.2014 року та квитанцію про проведення оплати про надання правової допомоги згідно вищевказаних договорів у загальному розмірі 4.000,00 грн. (а.с.27-28, 29, 30). За таких обставин, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у розмірі 4.000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial