Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

16 серпня 2013 року між публічним акціонерним комерційним банком "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2005255001. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику у кредит 33600 грн. , із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.12.2016 року. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній кредитним договором. Відповідач у порушення норм закону та умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. Відповідач [PERSON] станом на 14 листопада 2016 року має заборгованість за договором №2005255001 на загальну суму - 42240 грн. 31 коп. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за яким позивач прийняв право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками. Тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 42240,31 грн. Представник позивача до суду не прибув, направив заяву, в якій підтримав вимоги позову та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2005255001 в сумі 42240,31 грн., не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, не надіслав повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст. 224 ЦПК України у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 2005255001 від 16.08.2013 року укладеним між [PERSON] та ПАТ "ОТП Банк", позивач отримав споживчий кредит на загальну суму 33600 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних на строк до 16 грудня 2016 року. Відповідно до п. п. 1.2.1., 1.4.1. кредитного договору [PERSON] прийняв на себе зобов"язання щодо повернення суми кредиту, а також сплати процентів за користування кредитом, інших платежів, визначених договором, виконання умов договору. Як передбачено п. 1.5.4. договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов"язань за кредитним договором. В цьому разі, позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Згідно п. 1.5.6. договору, у випадку невиконання позичальником умов вимоги, банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитом в примусовому порядку. Відповідно до пунктів 1.1., 1.3. договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня2014 року ПАТ "ОТП Банк" передало, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" одержує право замість ПАТ "ОТП Банк" вимагати від боржників належного виконання всіх зобов"язань за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Додатку 1 до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня2014 року, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитним договором № 2005255001 від 16 серпня 2013 року станом на 14 листопада 2016 року в сумі 42240,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 32353,74 грн; заборгованість за відсотками 5266,57 грн.; заборгованість з комісії 4620 грн., що підтверджується наданим розрахунком. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Так, згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений умовами договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частина 1 статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки між позивачем та відповідачем існує боргове зобов"язання на підставі вищезазначених кредитного договору та договору факторингу. Відповідач не виконує свої зобов"язання, заборгованість не погашає і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 42240,31 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: approved