Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

08.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити останнього батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу батько від виховання сина усунувся, не турбувався про нього та не сплачував аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши посьмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити в повному обсязі з викладених в ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Також було опубліковано оголошення про виклик до суду в редакції газети «Деснянська правда». Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та вважає за необхідне їх задовольнити з викладених в позові підстав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30.07.2004 року. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва про народження (а.с. 9). Згідно довідки Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради № б/н від 01.10.2016 року станом на 28.09.2016 року [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.4) Згідно довідки від 03.10.2016 року № 420009 [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу на дитину [PERSON] (а.с.5) Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 26.12.2016 року № 244 виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню сина [PERSON] Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно із п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, суд, оцінивши всі докази у їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими, і вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки судом достовірно встановлено, що батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], зокрема: не спілкується з сином; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; немає авторитету перед сином; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не піклується про його здоров'я, що суд оцінює як свідоме ухилення та небажання виконувати відповідачем свої батьківські обов'язки щодо неповнолітнього сина [PERSON]

Outcome: approved