Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Третіх осіб: Гатненська сільська рада, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА, про стягнення грошових коштів за договором оренди, визнання особи такою що втратила право користування об`єктами нерухомого майна, про усунення перешкод. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] ), загальною площею 430,2 кв.м. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер 3222481600:02:006:005. Вказане нерухоме майно набуте у власність на підставі Договору про відступлення право вимоги за Договором іпотеки, серія та номер: 1828 від 15.09.2017 р., виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. В позовних вимогах просила суд стягнути з [PERSON] суму орендної плати в розмірі 100 000,00 грн.;визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] такими, що втратили право користування з 11.10.2017 р., вказаною земельною ділянкою та житловим будинком, усунути перешкоди [PERSON] у користуванні нерухомим майном, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] з 11.10.2017 р.; виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] з незаконно займаного нерухомого майна; судові витрати стягнути з Відповідачів. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до правил статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 15.09.2017 р. [PERSON] , на підставі Договору про відступлення право вимоги за Договором іпотеки, серія та номер: 1828, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., набула у власність нерухоме майно: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] ), загальною площею 430,2 кв.м. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер 3222481600:02:006:005. [PERSON] набула у власність нерухоме майно на підставі Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2017 р. укладеного з ТОВ «ФІНСТРІМ», за яким до [PERSON] перейшли усі права та обов`язки Кредитора за кредитним договором № 014/9441/74/4411 від 30.08.2006 р. 15.09.2017 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 30.08.2006 р., які були укладені з [PERSON] , на ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (код ЄДРПОУ 21580639), а ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступив право вимоги за вказаними вище договорами ТОВ «ФІНСТРІМ» (код ЄДРПОУ 40176983), яке в свою чергу уклало договір про відступлення право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки [PERSON] , за яким до Позивача переходять усі права та обов`язки нового Кредитора за кредитним договором № 014/9441/74/4411 від 30.08.2006 р. та Договором Іпотеки. [PERSON] належним чином не виконував умови Кредитного Договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість розмір якої, станом на момент відступлення прави вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», становив 46 736 929,94 грн. (сорок шість мільйонів сімсот тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 94 копійки), що підтверджено Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2017 р. Зазначена заборгованість [PERSON] складається з 489 303,17 долари США (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч триста три долари США 17 центів) та за пенею - 33 925 772,58 грн. (тридцять три мільйони дев`ятсот двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 58 копійок), яка складається з: заборгованість за кредитом - 247 751,57 доларів США, що еквівалентно 6 481 680,54 грн.; заборгованість по процентах - 241 551,60 доларів США, що еквівалентно 6 319 476,82 грн.; заборгованість за пенями - 33 935 772,58 грн. [PERSON] належним чином не виконувались вимоги Кредитного договору, перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та 21.04.2016 року було направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 014/9441/74/4411 від 30.08.2006 р., яка містила в собі попередження про наміри звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до вимог ст.35,37 Закону України «Про іпотеку». З метою забезпечення виконання зобов`язання перед Банком, між «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, у відповідності до умов якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 430,2 кв.м. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер 3222481600:02:006:005. З моменту отримання кредитних коштів з 30.08.2006 р. [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Вимогу про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримано 28.04.2016 р., про що свідчать чек, опис, повідомлення про вручення поштового відправлення, які були надані Позивачу у відповідності до Додатку №3 та Додатку №4 до Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2017р. про що зазначено в графі «інші документи, що надаються за згодою Сторін». В 30 денній термін порушення [PERSON] з моменту отримання вимоги, усунуто не було. У відповідності до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2017 р. та п.1.1, 1.2 Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 15.09.2017 р. [PERSON] в повному обсязі набула прав та обов`язків Первісного кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором, договором поруки та договором іпотеки від 30.08.2006 р. Всі дії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо стягнення заборгованості з [PERSON] є чинними для Нового кредитора - [PERSON] , тому у [PERSON] не було повторної необхідності надсилати вимоги про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки на адресу боржника, так як попередні вимоги, надіслані Банком - є чинними. На підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та п.5.5.1 Договору іпотеки від 30.08.2006 р. , який передбачає що у випадку невиконання Іпотекодержателя письмової вимоги про усунення порушених зобов`язань за кредитним договором, вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки у відповідності до ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», а договір іпотеки в такому випадку є договором про задоволення вимог іпотекодержателя та вважається правовстановлюючим документом під час реєстрації права власності на предмет іпотеки за Іпотекодержателем, [PERSON] як Іпотекодержатель задовольнила вимогу Іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». 11.10.2017 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., як державним реєстратором, в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було задоволено вимоги Іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2017 року № 100517788 та № 100519424, у відповідності до якого громадянка України [PERSON] починаючи з 11.10.2017 року є власником нерухомого майна: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер 3222481600:02:006:005 (номер запису про право власності - 22854185); житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 430,2 кв.м. (номер запису про право власності - 22854681). Як встановлено судом станом на момент проведення державної реєстрації права власності нерухомого майна за [PERSON] , заборгованість [PERSON] перед [PERSON] склала 46 736 929,94 грн. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Києво-Святошинському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області перебували виконавчі провадження за реєстраційними номерами ВП № 27108091, ВП № 31659525, ВП № 39305371 з виконавчого напису від 25.05.2011 №4768, про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна планувалося задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 2 728 461, 08 грн. В рамках зазначених виконавчих проваджень з виконання виконавчого документа, головним державним виконавцем Данилишиним П.Б. на підставі статей 55, 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції Закону) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження про що внесено відповідні записи про обтяження нерухомого майна житловго будинку та земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON] за номерами обтяжень №11290537, 12691227, 11290519. Всі три виконавчих провадження є завершеними з підстав п.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 31.10.2017 заяви від стягувача про повторне пред`явлення протягом встановлених трьох років з моменту завершення останнього виконавчого провадження ВП №39305371, дата завершення виконавчого провадження є 30.05.2014 до відділу не пред`являвся, згідно пошукової інформації з АСВП на виконанні виконавчий документ не перебуває. Відділом Києво-Святошинським районним ВДСВС Головного територіального управління юстиції у Київській області було встановлено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222481600:02:006:0005, а також житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , значиться за іпотекодержателем [PERSON] . Наведена вище інформація зазначена в Постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження від 31.10.2017 року, якою знято арешт з іпотечного майна земельної ділянки та житлового будинку, та вилучено записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №11290537, 12691227, 11290519, які внесені при здійсненні виконавчих проваджень за постановами ВП № 27108091, ВП № 31659525, ВП № 39305371 з примусового виконання виконавчого напису від 25.05.2011 №4768. Станом на 31.10.2017 року, будь-які арешти чи інші обтяження на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. 31.10.2017 р. було скасовано реєстраційні дії від 11.10.2017 р., вчинені за заявами з реєстраційним номером № 24611141 та № 24610861 як помилкові та вилучено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності № 22854185 та № 22854681 (записи про право власності [PERSON] на об`єкти нерухомого майна, які є предметом іпотеки). 01.11.2017 р. [PERSON] на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», п.5.5.1 Договору іпотеки від 30.08.2006 року, а також Договору про відступлення права вимоги від 15.09.2017 року, серія та номер 1826, було повторно здійснено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . 20.10.2017 р. між Позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди будинку. Відповідно до п.1.1 Договору оренди, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає Орендарю у строкове платне користування а Орендар приймає у строкове платне користування житлове приміщення, а саме домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ), загальною площею 430,2 кв.м та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Так, Відповідач №1 мав поселитися до вказаного вище будинку 20 жовтня 2017 року. У відповідності до п. 3.1 даного Договору, строк оренди домоволодіння‚ що орендується‚ складає 1 рік з моменту укладення Договору оренди з можливістю пролонгації у відповідності до п.3.2 даного Договору, тобто, Відповідач №1 має право проживати в орендованому будинку до 20.10.2018 р. У відповідності до п.4.4 договору оренди зобов`язання Орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень), який передається Орендодавцеві протягом 1-го дня з моменту підписання договору оренди, про що Орендодавець надає власне письмове підтвердження (розписку). Договір оренди будинку від 20.10.2017 р. є дійсним, положення договору є обов`язковими для виконання сторонами договору, Позивач звернуся до суду з метою стягнення з [PERSON] суми орендної плати в розмірі 100 000,00 грн., який їх не сплатив. Причину несплати грошових коштів Позивачу, Відповідач №1 послався на порушення Позивачем договору оренди, оскільки до орендованого будинку постійно прибувають невстановлені особи, які зазначають, що вони там зареєстровані, та не надають змоги Відповідачу №1 перебувати в будинку, а тому останній так і не заселився до домоволодіння попри підписаний договір оренди. Згідно відповіді Гатненської сільської ради про перелік зареєстрованих осіб в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 430,2 кв.м, зареєстровані: [PERSON] , 1978 р.н., дата прописки - 2011 року; [PERSON] 1979 р.н., дата прописки - 2009 року; [PERSON] 2005 р.н., дата прописки - 2009 року; [PERSON] 2008 р.н., дата прописки - 2009 року; [PERSON] , 1984 р.н., дата прописки - 2010 року. За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ст. 12 Закону України «Про іпотеку» право на звернення стягнення на Предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов`язань по кредитному договору виникає у Іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов`язань по Кредитному договору. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Змістом положень ч.1 та ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 Житлового кодексу України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , порушує право власності позивача на це житлове приміщення, яке згідно чинного законодавства визнане непорушним, а тому позов в частині позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1000 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: partial