Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Приватного підприємства "Туристична агенція "Тур Світ" грошових коштів у розмірі 28667,99 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн. Позов умотивовано тим, що 06.12.2016 року між [PERSON] та Приватним підприємством "Туристична агенція "Тур Світ" був укладений договір доручення №06/12, відповідно до якого позивач (довіритель) доручає, а відповідач (повірений) бере на себе зобовязання придбати у незалежних постачальників в Україні та за кордоном від імені та за рахунок позивача (довірителя) послуги, наведені у п. 2 договору, та сформувати за дорученням позивача (довірителя) тур пакет, вартість якого складається з вартості послуг незалежних постачальників та вартості послуг відповідача. Перелік послуг визначений в п. 2 договору, відповідно до якого: маршрут туру: Київ-Шарм-ель-Шейх-Київ, період: 26.12.2016-02.01.2017 року, транспортування: літаком, інші послуги: Tropitel Naama Bey 5* DBL ALL, трансфер, страховка. Вартість туру складає 26100,00 (двадцять шість тисяч сто гривень 00 копійок) гривень. Згідно п. 4. 2. договору позивач (довіритель) зобовязаний своєчасно оплатити вартість послуг, а відповідно до п. 4.7 відповідач (повірений) зобовязаний виконати всі роботи, повязані з бронюванням та організацією сплачених позивачем (довірителем) послуг в повному обсязі та в зазначені строки, передбачені цим договором. Відповідно до умов договору 07 грудня 2016 року позивач в повному обсязі оплатила відповідачеві вартість послуг в розмірі 26100,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №16 від 07.12.2016 року. Однак, всупереч положенням договору, відповідач не виконав свої зобовязання щодо придбання у незалежних постачальників від імені позивача та за її рахунок послуг, наведених у п.2 договору, та не сформував визначений в договорі тур пакет. У звязку з невиконанням відповідачем договору сторонами було досягнуто згоди щодо повернення внесеної 07.12.2016 року позивачем вартості послуг (туру) в розмірі 26100,00 гривень та понесених позивачем додаткових затрат, що виникли внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних обовязків, в розмірі 2155,00 грн. у строк не пізніше 27.12.2016 року шляхом перерахування вказаних сум на банківську карту ПАТ «КБ «Привабтанк» 5168742021537539 на імя [PERSON] На підтвердження досягнутої згоди відповідач надав позивачеві гарантійний лист вих. №212 від 24.12.2016 року. 05.01.2017 року прозивачем була предявлена, а відповідачем прийнята претензія про перерахування вказаних в договорі та гарантійному листі сум в повному обсязі, однак станом на 10.02.2017 року вартість туру за Договором в розмірі 26100,00 гривень та додаткові витрати в розмірі 2155,00 гривень не повернуті та не відшкодовані. Прострочення відповідача щодо повернення вартості туру та сплати додаткових витрат позивача в період з 28.12.2016 року по 10.02.2017 року складає 44 дні, сума боргу складає 26100+2155 =28255,00 гривень. Індекс інфляції січні 2017 року становив 101,1%. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: 28255,00*1,011=28565,81 гривень. 3% річних за 44 дня прострочення складають 102,18 гривні. Сума грошових коштів, що підлягає стягненню складає: 28565,81+102,18=28667,99 гривні. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Частина 1 ст. 224 ЦПК України встановлює, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правам та обовязками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Судом встановлено, що 06.12.2016 року між [PERSON] та Приватним підприємством "Туристична агенція "Тур Світ" було укладено договір доручення 06/12 на придбання туру, згідно з п. 1.1 якого довіритель доручає, а повірений бере на себе зобовязання придбати у незалежних постачальників в Україні та за кордоном від імені та за рахунок довірителя послуги, наведені у п. 2 договору, та сформувати за дорученням довірителя турпакет, вартість якого складається з вартості послуг незалежних постачальників та вартості послуг виконавця ( а.с. 5). На виконання умов договору, позивачем здійснено повну оплату туру у сумі 26100,00 грн. (а.с. 7). Позивач вказала, що всупереч положенням договору, відповідач не виконав свої зобовязання щодо придбання у незалежних постачальників від імені позивача та за її рахунок послуг, наведених у п.2 договору, та не сформував визначений в договорі тур пакет. 24.12.2016 року відповідачем видано позивачу гарантійний лист № 212 у звязку з відсутністю можливості надати туристичні послуги згідно укладеного договору № 06/12 від 06.12.2016 року, згідно якого відповідач зобовязався повернути повністю вартість туру в розмірі 26100,00 грн., а також понесені [PERSON] додаткові витрати в розмірі 2155,00 грн. не пізніше 27.12.20016 року на карту ПАТ «КБ «Привабтанк» 5168742021537539 на імя [PERSON] (а.с. 9). Позивач зазначила, що термін, зазначений у гарантійному листі, минув, однак відповідач не повернув грошові кошти в розмірі 28255,00 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не\~ встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює\~відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Виходячи із суми боргу та враховуючи роз'яснення, викладені в листі Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997 року «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», суд погоджується з розрахунком інфляційних збитків та 3% річних, наданим позивачем, а саме: прострочення відповідача щодо повернення вартості туру та сплати додаткових витрат позивача в період з 28.12.2016 року по 10.02.2017 року складає 44 дні, сума боргу складає 26100+2155 =28255,00 гривень. Індекс інфляції січні 2017 року становив 101,1%. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: 28255,00*1,011=28565,81 гривень. 3% річних за 44 дня прострочення складають 102,18 гривні. Сума грошових коштів, що підлягає стягненню складає: 28565,81+102,18=28667,99 гривні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного підприємства "Туристична агенція "Тур Світ" про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача сума боргу, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних річних від простроченої суми у розмірі 28667,99 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved