Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповічів про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору від 10 квітня 2008 року між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство " Комерційний банк "Надра", [PERSON] та [PERSON] укладено договір "Автопакет" №401/08/04/2008/840-8810/КФ. Згідно п. 1.1-1.3 кредитного договору банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 20990.00 доларів США на споживчі цілі строком до 20 квітня 2015 року включно. Згідно п. 1.1.2. Кредитного договору, кредитні кошти надані на наступні цілі: придбання автотранспортного засобу марки SSANGYONG, 2007 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] та оплату витрат, повязаних з державною реєстрацією автотранспортного засобу та комісії Банку. Згідно п.2.1 Кредитного договору, надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки Позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки. Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника №22030407143510 відкритому в відділенні №13 філії ВАТ КБ "Надра" [PERSON] Позивач свої зобовязання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №637 від 10.04.2008 р. про видачу з позичкового рахунку Позичальника №22030407143510 готівкою через касу Банку кредитних коштів в розмірі 20990,00 доларів США . Пунктами 1.1.З.1. Кредитного договору передбачено сплату Позичальником відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою 12,4 % річних від суми кредиту. Згідно п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Кредитного договору. Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки, передбачені п.п.1.1.3.1 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 378,37 доларів США щомісячно до 18 числа поточного місяця. 23 червня 2010 року між Банком та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10.04.2008 року про реструктуризацію кредитної заборгованості з лонгацією терміну повернення кредиту до 20 квітня 2016 року та зі встановленням нового графіку платежів згідно додатку №1. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору, передбачена порука фізичних осіб [PERSON] та [PERSON]. Так, згідно- п.3.2.2., 3.2.3. Кредитного договору, поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Поручителі та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань вказаних в Кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від позичальника і поручителів разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязання, так і при невиконанні позичальником зобовязання в цілому. Проте у порушення приписів зазначених норм права та вимог Кредитного договору (зі змінами внесеними згідно Додаткової угоди №5 від 23.06.2010 року), позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, що призвело до появи значної кредитної заборгованості відповідача. Відповідно п. 5.1. кредитного договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків за користування. Позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки. Відповідно п. 5.3 Кредитного договору, у випадку не виконання вимог п.п. 4.3.2.- 4.3.5, 4.3.9- 4.3.14 цього договору. Позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми залишку по кредиту, актуальної на день порушення цього Договору, за кожен випадок. Згідно розрахунку заборгованості, що додається, станом на 09.02.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10.04.2008 року складає 11874,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 року (1 дол.США = 24.956198 грн.) становить 296333,39 грн., з яких: 7730,23 доларів США -192917,15 грн. - основний борг (кредит): 1211,57 доларів США - 30236,18 грн. - відсотки за користування: 833,34 доларів США - 20797,00 грн. - пеня за неповернення кредиту: 2099,00 доларів США - 52383,06 грн. - заборгованість по штрафам. Згідно даного розрахунку позичальник здійснював платежі без дотримання вимог п.п. 4.3.4, 4.3.6, 4.3.8 Кредитного договору (редакція додаткової угоди №5 від 23.06.2010 р.), що починаючи з 18.09.2011 року призвело до появи простроченої заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу - 03.07.2013 року, на погашення заборгованості по відсоткам та по пені -27.01.2014 року. Відповідно до розрахунку боргу в порядку передбаченому п.5.1. Кредитного договору та вимог ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення зобов'язань за кредитним договором обрахована за період 09.02.2014 року по 08.02.2015 року, що становить 833,34 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 р. складає 20797,00 грн. Штраф обраховано відповідно до п.5.3. Кредитного договору в розмірі 10% від суми від суми залишку по кредиту, що становить 2099,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 року складає 52383,06 грн. В ході неодноразових телефонних переговорів та зустрічей, а також листами-претензіями за вих.№1/434, 1/435, 1/436 від 18.03.2015 р., (що додаються) банк нагадував позичальнику та поручителям про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак до теперішнього часу вона погашена не була. Відповідачі на зазначені листи не відреагували. Також зазначаємо, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Надра" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк" Надра", згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нездійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Надра". На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором у розмірі 11874,14 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 року становить 296333,39 грн. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ "КБ "Надра" про визнання додаткової угоди №5 до договору "Автопакет" № 401/08/04/2008/840-8810/ КФ від 10.04.2008 року недійсною, в якому зазначила, що вона з 01.10.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 19 червня 2015 року їй стало відомо, що 23 червня 2010 року було укладено Додаткову Угоду №5 до договору "Автопакет" №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10 квітня 2008 року, за яким [PERSON] поручився перед Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра". Вказана інформація стала відома Позивачу з Позовної заяви, в якій позивач вимагає солідарно стягнути з [PERSON] прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 296333,39 грн. Вона вважає, що вказаний договір поруки підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне. Договір поруки за своєю суттю не є дрібним побутовим, має високу вартість (11993,24 доларів США). Вона не надавала згоди на укладення оспорюваної угоди, їй не було відомо про те, що таку Угоду було укладено, а тому вказана Додаткова угода підлягає визнанню недійсною. Відповідно до п. 3.2.1. Договору Поручитель безвідривно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань. П. 3.2.2 Договору Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обємі, що і позичальник. П. 3.2.3 Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь - якої частини Зобовязань , так і при не виконанні Зобовязань в цілому. П. 3.2.4. Поручитель відповідає перед Банком за виконання Зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. В даному випадку Відповідач вимагає від [PERSON] погасити заборгованість за кредитним договором, тобто виконати грошові зобовязання за рахунок власних грошових коштів. Договір поруки фактично створює обовязки не лише для [PERSON], а й для Позивача, оскільки для погашення заборгованості перед позивачем за первісним позовом банк має право звернути стягнення на майно Поручителя - [PERSON]. Вона не надавала [PERSON] жодних повноважень на укладення будь-яких правочинів, юридичним наслідком яких є розпорядження спільним майном, а у відповідності до Договору Поруки підтвердження згоди дружини на укладення Договору поруки є письмова заява про таку згоду. Таку письмову згоду вона не надавала. На підставі викладеного, [PERSON] просить - визнати недійсною додаткову угоду №5 до договору "Автопакет" № 401/08/04/2008/840-8810/ КФ від 10.04.2008 року, за яким [PERSON] поручився перед ВАТ "КБ "Надра" в частині, що стосується зобов"язань [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача ПАТ "КБ "Надра" підтримала позовні вимоги, обгрунтувавши їх обставинами, які викладені в позовній заяві. При цьому, в позовних вимогах [PERSON] вона просила відмовити, надала письмові заперечення згідно яких зазначає, що за укладеною між ПАТ "КБ "Надра", [PERSON], [PERSON] та [PERSON] додатковою угодою №5 до договору "Автопакет" № 401/08/04/2008/840-8810/ КФ від 10.04.2008 року може бути накладено стягнення лише на особисте майно [PERSON] і на виділену йому в натурі частку у майні, яка належить йому та позивачці на праві спільної власності, на інше належне їм з позивачкою майно стягнення за договором поруки не може бути накладено. Позивач [PERSON] в в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, які викладені в позовній заяві, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги ПАТ "КБ "Надра" не визнали та пояснили, що дійсно [PERSON] підписав додаткову угоду №5 до договору "Автопакет" № 401/08/04/2008/840-8810/ КФ від 10.04.2008 року за проханням відповідачів [PERSON], проте він вважав, що дана угода лише формальність, і правові наслідки для нього не виникнуть. З позовом [PERSON] згодні, поскільки вона своєї згоди на укладання даної додаткової угоди своєму чоловіку не давала і тому просять її вимоги задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином, заперечень суду не надали. Суд, заслухавши пояснення сторін, вививши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню, а позовні вимоги, [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання додаткової угоди №5 до договору "Автопакет" недійсною не підлягають задоволенню. Вищевказаний висновок суду базується на підставі фактів, які були встановлені в судовому засіданні, а також аналізу доказів та пояснень сторін. Так судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство " Комерційний банк "Надра", [PERSON] та [PERSON] укладено договір "Автопакет" №401/08/04/2008/840-8810/КФ. Згідно п. 1.1-1.3 кредитного договору банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 20990.00 доларів США на споживчі цілі строком до 20 квітня 2015 року включно. Згідно п. 1.1.2. Кредитного договору, кредитні кошти надані на наступні цілі: придбання автотранспортного засобу марки SSANGYONG, 2007 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] та оплату витрат, повязаних з державною реєстрацією автотранспортного засобу та комісії Банку. Згідно п.2.1 Кредитного договору, надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки Позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки. Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника №22030407143510 відкритому в відділенні №13 філії ВАТ КБ «НАДРА» [PERSON] Позивач свої зобовязання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №637 від 10.04.2008 р. про видачу з позичкового рахунку Позичальника №22030407143510 готівкою через касу Банку кредитних коштів в розмірі 20990,00 доларів США . Пунктами 1.1.З.1. Кредитного договору передбачено сплату Позичальником відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою 12,4 % річних від суми кредиту. Згідно п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Кредитного договору. Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки, передбачені п.п.1.1.3.1 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 378,37 доларів США щомісячно до 18 числа поточного місяця. 23 червня 2010 року між Банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10.04.2008 року про реструктуризацію кредитної заборгованості з лонгацією терміну повернення кредиту до 20 квітня 2016 року та зі встановленням нового графіку платежів згідно додатку №1. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору, передбачена порука фізичних осіб [PERSON] та [PERSON]. Згідно- п.3.2.2., 3.2.3. Кредитного договору, поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Поручителі та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань вказаних в Кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від позичальника і поручителів разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязання, так і при невиконанні позичальником зобовязання в цілому. Проте у порушення приписів зазначених норм права та вимог Кредитного договору (зі змінами внесеними згідно Додаткової угоди №5 від 23.06.2010 року), позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором, що призвело до появи значної кредитної заборгованості відповідача. Відповідно п. 5.1. кредитного договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків за користування. Позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за весь період прострочки. Відповідно п. 5.3 Кредитного договору, у випадку не виконання вимог п.п. 4.3.2.- 4.3.5, 4.3.9- 4.3.14 цього договору. Позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми залишку по кредиту, актуальної на день порушення цього Договору, за кожен випадок. Станом на 09.02.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10.04.2008 року складає 11874,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 року (1 дол.США = 24.956198 грн.) становить 296333,39 грн., з яких: 7730,23 доларів США -192917,15 грн. - основний борг (кредит): 1211,57 доларів США - 30236,18 грн. - відсотки за користування: 833,34 доларів США - 20797,00 грн. - пеня за неповернення кредиту: 2099,00 доларів США - 52383,06 грн. - заборгованість по штрафам. Згідно даного розрахунку позичальник здійснював платежі без дотримання вимог п.п. 4.3.4, 4.3.6, 4.3.8 Кредитного договору (редакція додаткової угоди №5 від 23.06.2010 р.), що починаючи з 18.09.2011 року призвело до появи простроченої заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу - 03.07.2013 року, на погашення заборгованості по відсоткам та по пені - 27.01.2014 року. Відповідно до розрахунку боргу в порядку передбаченому п.5.1. Кредитного договору та вимог ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення зобов'язань за кредитним договором обрахована за період 09.02.2014 року по 08.02.2015 року, що становить 833,34 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 р. складає 20797,00 грн. Штраф обраховано відповідно до п.5.3. Кредитного договору в розмірі 10% від суми від суми залишку по кредиту, що становить 2099,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2015 року складає 52383,06 грн. В ході неодноразових телефонних переговорів та зустрічей, а також листами-претензіями за вих.№1/434, 1/435, 1/436 від 18.03.2015 р., (що додаються) банк нагадував позичальнику та поручителям про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак до теперішнього часу вона погашена не була. Відповідачі на зазначені листи не відреагували. Також зазначаємо, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві " Комерційний банк "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нездійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "НАДРА". У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Суд правильно зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та договору , оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання згідно з умовами договору, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідачів станом на 09.02.2015 року заборгованості по кредиту, заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами та штрафу в сумарному грошовому виразі 296333 гривні 39 копійок солідарно. Позовні вимоги, [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк" Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання додаткової угоди №5 до договору "Автопакет" недійсною не підлягають задоволенню. Висновок суду базується на підставі фактів, які були встановлені в судовому засіданні, а також аналізу доказів та пояснень сторін. Твердження позивачки про те, що правовідношення, які виникли у [PERSON] з ПАТ "Комерційний банк" Надра" на підставі укладеної 23 червня 2010 року додаткової угоди №5 до договору "Автопакет" мають бути визнані недійсними, у зв'язку з тим, що договір був укладений без її згоди, як дружини поручителя, спростовуються наступним. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту вищенаведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов"язку поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов"язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов"язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з такого. Положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому застосування ст. 65 СК України до цих правовідносин, згідно з якою згода подружжя вимагається в разі розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, не застосовується. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що при укладенні 23 червня 2010 року додаткової угоди №5 до кредитного договору №401/08/04/2008/840-8810/КФ від 10.04.2008 року між Банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згода позивачки не була обов'язковою. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої чи відхиленої частини вимоги. Отже з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати в сумі 987 грн. 77 коп. з кожного відповідача.

Outcome: approved