Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав, який мотивувала тим, що з 18.10.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.12.2013 року. У шлюбі з відповідачем народилась донька - [PERSON] ([INFO]). Після розлучення дочка залишилася проживати разом з позивачем, яка повністю її утримує. Батько дитини після розлучення участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки та не виявляє щодо неї батьківського піклування. У зв'язку з цим, позивач просить суд позбавити батька дитини батьківських прав. В судовому засіданні позивач просила суд позов задовольнити, при цьому дала свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Будучи допитаною як свідок згідно із ст. 180 ЦПК України, позивач показала суду, що з 18.10.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.12.2013 року. У шлюбі з відповідачем народилась донька - [PERSON] ([INFO]), яка після розлучення залишилася проживати разом з нею. З 2012 року батько дитини припинив приймати участь в утриманні та вихованні дочки, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не проявляє будь-якої батьківської турботи. Відповідач, будучи оповіщеним про час і місце судового розгляду в порядку передбаченому частиною 5 статті 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. За таких обставин, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Представник Вінницької міської ради Вінницької області як органу опіки і піклування подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки він ухилялася від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідок [PERSON] показала суду, що позивач приходиться їй подругою та колегою по роботі. Вона часто буває у позивача вдома, а тому їй добре відомо, що з 2012 року батько дитини участі у її вихованні не приймає. Свідок [PERSON] показав суду, що приходиться позивачу товаришем. З 2012 року батько [PERSON] участі у її вихованні та утриманні не приймає. Дитина батька не знає, оскільки він не відвідує її. Свідок [PERSON] показала суду, що позивач її дочка. З 2012 року батько дитини припинив приймати участь у її вихованні, утриманні, спілкуванні, не цікавиться її навчанням, станом здоров'я, не вітає дитину на свята та день народження. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON], батьком якої в Свідоцтві про народження (а.с. 12) вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Після розірвання шлюбу в 2013 році (а.с. 11), дитина залишилася проживати разом з матір'ю (а.с. 8). Зі змісту Акту Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 7" Вінницької міської ради від 05.05.2016 року (а.с. 6) слідує, що з 2012 року [PERSON] відвідувала дитячий садочок "Подоляночка". Батько дитини участі у вихованні дочки не приймає, не приводить і не забирає дитину із садочка, не бере участі в батьківських зборах. Згідно характеристики [PERSON], яка видана 24.11.2016 року Вінницькою приватною гімназією "Дельфін" (а.с. 7) суд встановив, що вона є ученицею першого класу. Мати дитини займається вихованням дочки, проводить оплату за навчання в гімназії та відвідування гуртків. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає. За час навчання дитини у гімназії до навчального закладу не приходив, навчанням дитини не цікавився. З показів свідків судом встановлено, що батько дитини участі у її вихованні не приймає, не спілкується з дочкою та не проявляє ініціативи до такого спілкування, не приймає участі у навчанні дитини, не турбується станом її здоров'я. Також суд встановив, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на дитину станом на 01.11.2016 року становила 11 770 грн., що підтверджується даними, які вказані в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 49319166, яке відкрито на підставі виконавчого листа №127/16102/15-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області. Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої дочки було предметом розгляду органу опіки і піклування 16.02.2017 року, за наслідками якого було складено висновок (а.с. 59-60) про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його дочки - [PERSON] Зі змісту ст. 164 ч.1 п.2 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (пункт 16), особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені нею в позовній заяві та факти того, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, не цікавиться її навчанням, не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Зазначену поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та виконання покладених на нього законодавством обов'язків. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що їх слід задовольнити. Суд не вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, оскільки вказане питання вирішено Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/16102/15-ц і зміну їх розміру позивач не ініціює. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved