Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності сторін та визнати за позивачем право особистої приватної власності на Ѕ депозиту згідно договору №19146083111 на вклад «Мій депозит» від 30.11.2017р., що відповідає 4100доларів США, на Ѕ депозиту згідно договору №19166275011 на вклад «Мій депозит» від 22.03.2018р., що відповідає 1565 доларів США, на Ѕ депозиту згідно договору №19150869311 на вклад «Мій депозит» від 20.12.2017р., що відповідає 23500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2013р. За час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Після народження доньки сторонами було прийнято рішення про заощадження коштів для подальшого придбання спільного житла. Всі кошти сім`ї зберігалися на депозитних рахунках в банках України. Так, станом на 01.05.2018 р. на ім`я відповідача [PERSON] були відкриті наступні депозитні рахунки: - згідно договору № 19146083111 на вклад «Мій депозит» від 30.11.2017 р. рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 8 100,00 доларів США. Станом на 01.05.2018 р. сума депозиту становила 8 200.00 доларів США; - згідно договору №19150869311 на вклад «Мій депозит» від 20.12.2017 р. рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 15 000,00 грн.; 28.12.2017р. вищевказаний депозит поповнено на 14000,00грн., відповідно до квитанції № 1915086931 , а станом на 01.05.2018 р. сума депозиту становила 47000,00 грн. Згідно договору №19166275011 на вклад «Мій депозит» від 22.03.2018р. рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 3130,00 доларів США. Станом на 01.05.2018р. сума депозиту становила 3130.00 доларів США; Таким чином, позивач зазначає, що в період шлюбу сторонами було набуто 11330,00 доларів США та 47000,00 грн., що є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, позивач зазначає, що у період шлюбу з 16.11.2013р. по 01.05.2018р. подружжям було придбано майно на загальну суму 42305,00 грн.: холодильник Samsung RB37 J5005SA/ UA варітстю 16000,00 грн., рідкокристаличний телевізор Samsung UE 40 H5500AK вартістю 7199,00 грн., матрац Askona Moco 200х160 вартістю 4620,00 грн., туристичний білий термос Thermos вартістю 420,00грн., маршрутизатори TP- LINK вартістю 384,99 грн., ліжко " Юлія " вартістю 6888,00грн., блендер Braun MQ-785 вартістю 2653,00грн., термос ThermoCafe Classique вартістю 563,00 грн., мультиварка Redmond RM вартістю 1599,90 грн., смартфон Samsung GT-18160 варістю 2624,00 грн., металопластикове вікно в спальні вартістю 3000,00 грн., диван "Браун" вартістю 6310,00 грн., мікрохвильова піч LG MC-8087 VCR вартістю 1916,00 грн., ваги Beurer BF 66 вартістю 750,00грн. та пилосос Vac/cycl LG VK8820HMR вартістю 1785,00 грн. Через постійні сварки, непорозуміння та приниження з боку відповідача 03.05.2018 р. позивач був змушений переїхати на постійне місце проживання до своєї сестри, при цьому, згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Оскільки всі заощадження зберігалися на рахунках відповідача, позивач стверджує, що не має можливості перевірити інформацію щодо наявності коштів на даний момент, а відповідач категорично заявляє, що все майно належить виключно їй одній. З огляду на викладене обставини, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов за викладеними в ньому обставинами та просив задовольнити. Відповідача [PERSON] позов не визнала та категорично заперечувала проти його задоволення з підстав зазначених у поданому нею відзиві (а.с. 108 - 112). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 16 листопада 2013р. [PERSON] та [PERSON] звреєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.14). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.144). В період перебуванням сторін в зареєстрованому шлюбі, відповідачем [PERSON] були укладені наступні договори: - договір №19146083111 на вклад «Мій депозит» від 30.11.2017р. з ПАТ "Державний ощадний банк України" (а.с.15); - договір №19150869311 на вклад «Мій депозит» від 20.12.2017р. з ПАТ "Державний ощадний банк України" (а.с.15); - договір №19166275011 на вклад «Мій депозит» від 22.03.2018р. з ПАТ "Державний ощадний банк України" (а.с.15). Згідно п.1.1. Договору №19146083111 на вклад «Мій депозит» від 30.11.2017р., вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 8100,00 доларів США строком на 3 місяці. Днем повернення депозиту є 01.03.2018р., а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, відповідно до умов цього договору, днем повернення депозиту э останній день продовженого строку депозиту. Згідно п.1.1. Договору №19150869311 на вклад «Мій депозит» від 20.12.2017р., вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 15000,00 грн. строком на 3 місяці. Днем повернення депозиту є 20.03.2018р., а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, відповідно до умов цього договору, днем повернення депозиту э останній день продовженого строку депозиту. Відповідно до копій квитанцій, 20.12.2017р. [PERSON] внесла кошти на депозитний рахунок № [NUMBER] в розмірі 15000,00 грн., а 28.12.2017р. - 14000,00 грн.(а.с.17,18). Згідно п.1.1. Договору №19166275011 на вклад «Мій депозит» від 22.03.2018р., вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 3130,00 доларів США строком на 6 місяців. Днем повернення депозиту є 24.09.2018р., а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, відповідно до умов цього договору, днем повернення депозиту э останній день продовженого строку депозиту. Відповідно до копії квитанції, 22.03.2018р. [PERSON] внесла кошти на депозитний рахунок № [NUMBER] в розмірі 3130,00 доларів США (а.с.20). Згідно наданої інформації ПАТ "Державний ощадний банк України" №46-07/1714/7079БТ від 13.03.2019р., кошти в розмірі 2630 доларів США з вкладного (депозитного) рахунку № [NUMBER] були зняті 04.06.2018р., а з вкладного (депозитного) рахунку№ [NUMBER] знято кошти 22.03.2018р. в розмірі 2630грн. (а.с.163-164). З пояснень відповідача встановлено, що у зв`язку з закінчення строку дії депозиту, [PERSON] було знято кошти з вкладного (депозитного) рахунку № [NUMBER] . Після чого відповідачем здійснено конвертацію гривні у долар США та відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на суму 3130,00 доларів США. Даний факт сторонами не оспорювався. Згідно наданої інформації ПАТ "Державний ощадний банк України" №46-07/6151/14091БТ від 31.07.2019р., на вкладному (депозитному) рахунку [PERSON] № [NUMBER] станом на 01.01.2019р. наявні кошти в розмірі 3130 доларів США (а.с.189-190). Слід зазначити, що в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018р., не встановлено часу припинення сумісного проживання сторін та відсутності ведення спільного господарства. В судовому засіданні відповідач стверджувала, що після закриття вкладного (депозитного) рахунку № [NUMBER] , на якому перебували кошти в сумі 8100,00 доларів США, остання передала кошти позивачу, оскільки на той період часу вони проживали разом, однак дані обставини позивачем не визнаються та заперечуються. Згідно виписок по картковому рахунку № [NUMBER] , наданих відповідачем, судом встановлено, що 06.07.2018р. [PERSON] було знято кошти в розмірі 2000,00 долари США та 07.07.2018р. знято кошти в розмірі 6238,00 доларів США. Оскільки позов про поділ майна подружжя був поданий [PERSON] 05 липня 2018р., а кошти зняті з вкладного (депозитного) рахунку № [NUMBER] - 06 та 07 липня 2018р., суд приймає до уваги пояснення позивача про окреме проживання сторін з травня 2018р., а твердження відповідача про початок окремого проживання сторін з 09 липня 2018р. оцінює критично. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. З урахуванням викладеного, судом встановлено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, що складає з коштів, які перебували на вкладному (депозитному) рахунку [PERSON] № [NUMBER] в розмірі 3130 доларів США та вкладному (депозитному) рахунку [PERSON] № [NUMBER] в розмірі 8238,00 долари США. Отже, в межах заявлених позовних вимог, в порядку поділу майна подружжя підлягають поділу кошти нажиті подружжям під час шлюбу в розмірі 11368 долари США (8238 долари США + 3130 долари США), у зв`язку з чим суд, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину спільно нажитих коштів, що становить суму в розмірі 5684 долари США. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1531,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial