Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, третя особа без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на допоміжне приміщення житлового будинку та внесення змін до інвентаризаційних документів. Позові вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року, за громадянином [PERSON] залишилися у власності квартира № 1, яка складається із кухні 2 та житлової кімнати 3 житлового будинку, за громадянкою [PERSON], залишилася у власності квартира № 2, яка складається із коридорів 1, 5, кладової 5, кухні 6, кімнати 7. Як убачається із даного рішення, громадянину [PERSON] були виділені в особисту власність житлове/основне приміщення № 3 (кімната) та допоміжне приміщення № 2 (кухня) будинку № 544 в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, громадянці [PERSON] допоміжні приміщення будинку №№ 1, 5 (коридори), № 5 (кладова), № 6 (кухня) та житлове/основне приміщення № 7 (кімната) даного будинку. Згідно довідки виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 1256 від 11 липня 2016 року житловий будинок № 544, що по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, та житловий будинок № 11, що розташований за цією ж адресою, являється одним і тим же нерухомим майном. Батько позивача, [PERSON], помер 25 березня 2005 року, а мати, [PERSON], померла 02 вересня 2005 року. За свого життя мати позивача , [PERSON], склала заповітне розпорядження, яке 29 січня 2003 року посвідчене секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області за реєстровим № 42. Згідно даного заповіту в разі відкриття спадщини належна Спадкодавцю частина будинку, який знаходиться в селі Костилівка по вулиці Тараса Бульби, номер 11 (одинадцять), та все майно Спадкодавця належатиме йому, [PERSON]. Спадщина, якою являється, в тому числі[ADDRESS] (два) в будинку № 11 (одинадцять), що розташований по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, після її відкриття ним прийнята, оскільки він постійно проживав разом з спадкодавцем до дня його смерті. У червні 2016 року, з метою отримання правовстановлюючих документів на нерухоме майно, та внесення відповідних змін до інвентаризаційних документів, він звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою/вимогою, де йому було запропоновано надати підтверджуючі інвентаризаційні документи відносно спадкового нерухомого майна. Згідно матеріалів справи, в тому числі, плану поверхів будівлі літери «А», [ADDRESS], виготовленого КП «БТІ» Рахівської районної ради в 2007 році, власником якої являється відповідачка, [PERSON], вбачається, що до житлової квартири № 1 будинку № 11 посадовою особою Відповідача, яким знято з натури та викреслено план поверхів, відведено і допоміжне приміщення № 1 (коридор) площею 8,46 квадратних метрів, що не узгоджується із судовим рішенням, за яким проведений розподіл даного нерухомого майна. Відповідно до рішення суду, приміщення коридору 1, кладової 5 першого поверху будинку та коридору 1, кухні 6, кімнати 7 другого поверху будинку були виділені у власність громадянці [PERSON], правонаступником якої за заповітом являється позивач. Крім того, відповідно до резолютивної частини судового рішення, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] грошову суму, як компенсацію вартості майна, та зобовязано її провести ремонтно-будівельні роботи, згідно яких дверний блок із коридору № 1 до кухні № 2 знімається і відповідно замуровується, а для входу до квартири № 1, якою являється приміщення №№ 2-3 (кухня, житлова кімната), Позивачем прорізається окремий дверний отвір з двору в кухню № 2. Натомість, вхід до квартири № 1, що належить правонаступнику громадянина [PERSON] громадянці [PERSON], встановлений із двору до приміщення № 1 (коридору) першого поверху, і відповідно, дверний отвір між коридором № 1 до кухні № 2 не знятий та не замурований. Дані обєктивні обставини не узгоджуються із рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2137/1987 року). Доказом наведеного являється також і план забудови земельної ділянки та житлового будинку, виготовленого 19 листопада 1966 року на імя [PERSON]. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області із заявою щодо внесення відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2-137/1987 року) змін до технічної/інвентарної справи відносно житлового будинку № 11 по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. 17 червня 2016 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області листом за № 48 йому було повідомлено про те, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 582/5773 із відповідними змінами та доповненнями (надалі Інструкція) роботи з інвентаризації всіх обєктів повинні здійснюватися на замовлення та обовязковою участю замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обовязковим підписанням ним (ними) цих документів. Так як право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, реєстровий № 1-3630 від 05 листопада 2007 року, виданого Рахівською держнотконторою, внести зміни у Технічний паспорт та Свідоцтво про право на спадщину в частині успадкованої загальної площі квартири можливе тільки за згодою власника або на підставі рішення суду. Тому просив суд винести рішення, яким визнати за [PERSON], право власності на допоміжне приміщення № 1 коридор площею 8,46 (вісім цілих сорок шість сотих) квадратних метра першого поверху будинку № 11 (одинадцять), що розташований по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. Зобовязати Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області внести до інвентаризаційних документів відповідні виправлення, згідно яких, до квартири № 2 (два) житлового будинку № 11 (одинадцять) по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, належатимуть: згідно плану поверхів будівлі літери А [ADDRESS]: приміщення першого поверху: коридор 1 площею 8,46 м2, сходова клітка 2 площею 2,96 м2, кладова 3 площею 5,84 м2; згідно експлікації приміщень поверхів будівлі літер «А»: № приміщення 1 коридор загальна площа 8,46, № приміщення 2 сходова клітка загальна площа 2,96, № приміщення 3 кладова загальна площа 5,84. Стягнути з відповідачів на користь позивача, солідарно, судові витрати. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позорвні вимоги підтримав частково. Від вимоги про стягнення судових витрат відмовляється. В частині всіх інших вимог просить позов задовольнити. Відповідачка - [PERSON], в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Представник КП "Бюро технічної інветаризації" Рахівської районної ради в судове засідання не з`явився, директор КП "БТІ" - [PERSON] надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, заперечень щодо розгляду справи не має. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2-137/1987 року) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна, за громадянином [PERSON] залишилися у власності квартира № 1, яка складається із кухні 2 та житлової кімнати 3 житлового будинку, за громадянкою [PERSON] залишилася квартира № 2, яка складається із коридорів 1, 5, кладової 5, кухні 6, кімнати 7. Як вбачається із даного рішення, громадянину [PERSON] були виділені в особисту власність житлове/основне приміщення № 3 (кімната) та допоміжне приміщення № 2 (кухня) будинку № 544 в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. Громадянці [PERSON] виділене допоміжне приміщення будинку №№ 1, 5 (коридори), № 5 (кладова), № 6 (кухня) та житлове/основне приміщення № 7 (кімната) даного будинку. Згідно довідки виконавчого комітету Костилівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області № 1256 від 11 липня 2016 року житловий будинок № 544, що по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, та житловий будинок № 11, що розташований за цією ж адресою, являється одним і тим же нерухомим майном. [PERSON], помер 25 березня 2005 року, а [PERSON], померла 02 вересня 2005 року. За свого життя, [PERSON], склала заповітне розпорядження, яке 29 січня 2003 року посвідчене секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області за реєстровим № 42. За даним заповітом, [PERSON], належну їй частину будинку, який знаходиться в селі Костилівка, по вул. Тараса Бульби №11, Рахівського району, Закарпатської області та все своє майно, вона заповіла позивачу - [PERSON]. Право власності на нерухоме майно Спадкодавця встановлено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2-137/1987 року), про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13839806. Спадщина, якою являється, в тому числі[ADDRESS] (два) в будинку № 11 (одинадцять), що розташований по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, після її відкриття на підставі частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України позивачем прийнята у відповідності до частини 3 статті 1268 цього ж Кодексу, як спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і який протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявив про відмову від неї. Підтвердженням цього являється витяг з будинкової книги, згідно якого вбачається, що [PERSON], [INFO], постійно зареєстрований [INFO] (одинадцять) по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. Відповідно до положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5, норми якої діяли на час відкриття спадщини (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5), Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (п.211 Інструкції). У червні 2016 року з метою отримання правовстановлюючих документів на нерухоме майно та внесення відповідних змін до інвентаризаційних документів, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою/вимогою, де йому було запропоновано надати підтверджуючі інвентаризаційні документи відносно спадкового нерухомого майна. Згідно матеріалів справи, в тому числі, плану поверхів будівлі літери «А», [ADDRESS], виготовленого КП «БТІ» Рахівської районної ради в 2007 році, власником якої являється відповідачка, [PERSON], отриманого позивачем в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області в червні 2016 року, вбачається, що до житлової квартири № 1 будинку № 11 посадовою особою КП "БТІ", яким знято з натури та викреслено план поверхів, відведено і допоміжне приміщення № 1 (коридор) площею 8,46 квадратних метрів, що не узгоджується із судовим рішенням, за яким проведений розподіл даного нерухомого майна. Відповідно до рішення суду, приміщення коридору 1, кладової 5 першого поверху будинку та коридору 1, кухні 6, кімнати 7 другого поверху будинку були виділені у власність громадянці [PERSON], правонаступником якої за заповітом являється [PERSON]. Крім того, відповідно до резолютивної частини судового рішення, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] грошову суму, як компенсацію вартості майна, та зобовязано її провести ремонтно-будівельні роботи, згідно яких дверний блок із коридору № 1 до кухні № 2 знімається і відповідно замуровується, а для входу до квартири № 1, якою являється приміщення №№ 2-3 (кухня, житлова кімната), позивачем прорізається окремий дверний отвір з двору в кухню № 2. Натомість, вхід до квартири № 1, що належить правонаступнику громадянина [PERSON] громадянці [PERSON], встановлений із двору до приміщення № 1 (коридору) першого поверху, і відповідно, дверний отвір між коридором № 1 до кухні № 2 не знятий та не замурований. Дані обєктивні обставини не узгоджуються із рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2137/1987 року), тому являються обєктом цивільного спору між співвласниками житлового будинку. Доказом наведеного являється також і план забудови земельної ділянки та житлового будинку, виготовленого 19 листопада 1966 року на імя [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що позивач звертався до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області із заявою щодо внесення відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 1987 року (справа № 2-137/1987 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна, змін до технічної/інвентарної справи відносно житлового будинку № 11 по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. Після внесення змін до технічної/інвентарної справи, надати копію технічного паспорта на житлову квартиру № 2 житлового будинку № 11, що по вулиці Тараса Бульби в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області.» Листом №48 від 17 червня 2016 року позивача повідомлено про те, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 582/5773 із відповідними змінами та доповненнями роботи з інвентаризації всіх обєктів повинні здійснюватися на замовлення та обовязковою участю замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обовязковим підписанням ним (ними) цих документів. Так як право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, реєстровий № 1-3630 від 05 листопада 2007 року, виданого Рахівською держнотконторою, внести зміни у Технічний паспорт та Свідоцтво про право на спадщину в частині успадкованої загальної площі квартири можливе тільки за згодою власника або на підставі рішення суду. Даний лист додається до матеріалів справи. Відповідності до положень пункту 11 «Порядоку внесення поточних змін до інвентаризаційних документів» у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, субєкти господарювання вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника. (Абзац другий розділу 11 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства N 167 (z0479-10) від 01.06.2010) Зміни у земельних ділянках, будинках, господарських будівлях установлюються шляхом зіставлення даних, відображених у існуючих планах та описах, з дійсним станом обєктів при безпосередньому обстеженні на місці. Виявлені зміни заносяться в нові абриси і ескізи з наступним перенесенням в інвентаризаційні плани, журнали, описи, картки і експлікації. На планах виправлення здійснюються шляхом закреслення старих контурів та нанесенням нових, якщо цим не ускладнюється читання планів. За наявності значної кількості виправлень плани креслять знову. Зняття копій з інвентаризаційних матеріалів, а також різного роду вибірки та виписки з них, обробка безпосередньо працівниками інших установ та організацій, а також приватними особами не дозволяється, всі ці роботи виконує лише працівник субєкта господарювання. До технічного паспорта вносяться відомості щодо змін власника з відповідною відміткою та засвідченням печаткою. (Розділ 11 доповнено абзацом згідно з Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства N 42 (z0201-06) від 08.02.2006). Як вбачається із аналізу даної правової норми, Законодавець не передбачає обовязкової участі замовників при проведенні інвентаризаційних робіт. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, та те що позовні вимоги відповідачами визнано, також підставність заявлених вимог доведено показами представника позивача та матеріалами справи, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги є обгруноватні та підлягають до задоволення. Від стягнення судових витрат, представник позивача в судовому засіданні відмовився, тому такі слід віднести за рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved