Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

07 червня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначила, що [INFO] року померла [PERSON] Померла доводилася їй рідною бабусею по лінії матері. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8,84 га, яка знаходиться в межах території Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. В червні 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса за оформленням спадкових прав, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині ненадання нею відомостей про проживання (реєстрацію) разом з померлою на день її смерті, а також через пропуск встановленого законодавством строку подання заяви для прийняття спадщини. Своєчасно вона не звернулася до нотаріуса через помилкові міркування та юридичну необізнаність. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивачка та її представник в підготовче засідання направили заяви про слухання справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Новоукраїнська сільська рада в підготовче засідання направив заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог позивачки. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступного. [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON]. Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про смерть, виданого Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 23 червня 2004 року, актовий запис № 08 книги реєстрації смертей, копією свідоцтва про народження матері позивачки, виданого Миколаївською обласною Радою депутатів трудящих повторно 10 липня 1962 року за актовим записом № 18 від 13 травня 1938 року, в якому зазначено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. (а.с.9,10). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 31 грудня 1963 року за актовим записом № 21 Новоукраїнською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, дівоче прізвище матері позивачки "[PERSON] " змінено на "[PERSON]". (а.с.11). Із свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] виданого 01 грудня 1971 року за актовим записом № 26 Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області вбачається, що її матір'ю є "[PERSON]".(а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивачки, виданого Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 11 вересня 1993 року за актовим записом № 10, остання змінила прізвище після укладення шлюбу на "[PERSON]". (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8.84 гектара для ведення фермерського (селянського) господарства в межах території Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі Державного акту № 65 на право приватної власності на землю, виданого Березнегуватською Радою народних депутатів 11 листопада 1992 року (а.с.6). На день смерті [PERSON] проживала [ADDRESS] одна, про що свідчить довідка видана Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області № 233 від 30.05.2018 року (а.с.14). Позивачка є спадкоємицею п'ятої черги померлої за законом, оскільки є її онукою, однак протягом встановленого законом строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася, через недостатню обізнаність з юридичних питань та помилкові міркування щодо прийняття спадщини. 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області позивачці відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину, з причини пропуску строку для подання заяви (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 зазначеного Кодексу часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частина 3 ст.1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає, що її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved