Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме: договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гут В.П., 01 липня 2010 року за Р№925, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27201362, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 02 вересня 2010 року, технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 13 серпня 2010 року. Заява обгрунтована тим, що у вищевказаних документах його ім'я зазначено як "[PERSON]" замість правильного «[PERSON]», яке вказано у його паспорті. У зв'язку з розбіжностями у написанні імені заявника в зазначених документах він позбавлений права реалізувати свої права як власника житлового будинку. Внести виправлення до даних документів не являється можливим, оскільки при укладені договору купівлі- продажу та його нотаріального посвідчення його особу було встановлено згідно паспорта, що належав йому на той час із невірним зазначенням його імені «[PERSON]». В подальшому він отримав новий паспорт, де його ім'я було зазначено правильно, у відповідності до свідоцтва про народження - «[PERSON]». Посилаючись на вищевикладені обставини, заявник просить встановити факт належності йому договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гут В.П., 01 липня 2010 року за Р№925, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27201362, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 02 вересня 2010 року, технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 13 серпня 2010 року, виданих на ім'я "[PERSON]". У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав із вказаних у ній підстав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Із паспорта громадянина України серії [NUMBER], що виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 12 березня 2016 року, слідує, що прізвище, ім'я, по батькові заявника «[PERSON]» (а.с. 4). Вказані обставини стверджуються також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] з перекладом на українську мову (а. с. 5, 6). Разом з тим, вказані у заяві документи, що підтверджують право власності заявника на житловий будинок по [ADDRESS], а саме: договір купівлі - продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гут В.П., 01 липня 2010 року за Р№925, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27201362, виданий КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 02 вересня 2010 року, технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, виданий КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 13 серпня 2010 року, видані на ім'я "[PERSON]" (а.с. 8-11, 13-15). Про те, що заявник [PERSON] дійсно являється власником житлового будинку по [ADDRESS] свідчать записи у погосподарській книзі №1 с. Соловичі Соловичівської сільської ради Турійського району (а. с. 12). Про вказані обставини ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, ідентифікаційний номер заявника, що зазначений у договорі купівлі - продажу житлового будинку від 01 липня 2010 року, збігається з ідентифікаційним номером заявника, зазначеним у його картці платника податків (а. с. 4 на звороті). Встановлення факту належності заявнику вищевказаних правовстановлюючих документів має юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації його прав як власника житла. В іншому порядку встановити факт належності даних документів неможливо, оскільки під час посвідчення договору купівлі - продажу житлового будинку особу заявника було встановлено згідно паспорта, що належав йому на той час з невірним зазначенням його імені як «[PERSON]» (а. с. 7). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, те, що написання імені заявника в документах, що посвідчують його право власності на житло, не відповідає запису в його паспорті, у зв'язку з чим він не може реалізувати свої права як власника житла, представлені заявником докази на підтвердження належності йому вищевказаних документів в контексті положень ст.ст. 57-59 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved