Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Комунальне підприємство „Харківські теплові мережі" звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просили стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води за період з 01.05.2006 року по 01.08.2013 року в сумі 20074 грн. 99 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є абонентами КП „ХТМ", особистий рахунок відкрито на ім'я [PERSON]. Позивачем надаються послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Проте за вищевказаний період утворилася заборгованість, яку позивач просе стягнути з відповідачів. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. У судовому засіданні представник позивача Василенко А.О., що діяла на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення. Присутній у судовому засіданні [PERSON], який одночасно представляв за довіреністю [PERSON], заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що ані він, ані [PERSON] не є абонентами КП „Харківські теплові мережі" та не отримують теплову енергією у вигляді опалення та гарячої води. Відповідач також зазначав, що КП „ХТМ" договір про надання послуг опалення та підігріву води з ними не укладали, а тому вважав вимоги КП „ХТМ" незаконними та необґрунтованими. Також не погоджуючись з позовними вимогами КП „Харківські теплові мережі" [PERSON] посилався на застосування строків позовної давності. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі мешкають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], даний факт визнається сторонами по справі та ніким не оспорюється, а також підтверджується довідкою з адресно-довідкового бюро м. Харкова. Не зважаючи на те, що між сторонами не укладався письмовий договір про надання послуг з центрального теплопостачання та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачі є абонентами КП „ХТМ". Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У судовому засіданні відповідач пояснював, що не отримує теплову енергією у вигляді опалення та гарячої води. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим. Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження того, що вони не отримають від КП „ХТМ" послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що КП „ХТМ" надає відповідачам послуги по опаленню та гарячого водопостачання, а відповідачі в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов'язань. Відповідачі не здійснюють оплату за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість, яка за період з 01.05.2006 року по 01.08.2013 року становить 20074 грн. 99 коп., за розрахунками наданими позивачем, складеним на підставі тарифів встановлених Рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради. Відносини з приводу надання фізичним особам послуг з централізованого опалення, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року №1875-ІV „Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Надання послуг з централізованого опалення здійснюється на підставі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, положення якого мають юридично обов'язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Надання власнику житла послуг з теплопостачання слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України „Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Тарифи на послуги теплопостачання, які надає КП „ХТМ", розраховані у відповідності з вимогами Постанови Кабінету міністрів України від 10.07.2006 року № 955 „Про затвердження порядку формування тарифів на виробництво, транспортування та поставку теплової енергії і послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання". Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року „Про встановлення повноважень органів виконавчої влади і виконавчих органів місцевих рад по регулювання цін (тарифів)" передбачено, що розмір тарифу і порядок його використання затверджуються обласною державною адміністрацією. Тарифи встановлюються на основі висновків Департаменту житлово-комунального господарства і енергетики, Департаменту економіки і комунального майна, на основі Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Закону України „Про теплопостачання". Так, у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування України у сфері житлово-комунальних послуг відносяться встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у відповідності з законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Згідно п.33 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 зі змінами та доповненнями, користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Статтями 20, 21 Закону № 1875-1У визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. КП „Харківські теплові мережі", яке є надавачом послуг з теплопостачання, надає відповідачам послуги з централізованого опалення та підігріву води. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно довідки КП „Харківські теплові мережі", долученої до справи, заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2006 року по 01.08.2013 року становить 20074 грн. 99 коп.. Розрахунок заборгованості за опалення та послуги по гарячому водопостачанню зроблений вірно. Доказів про невідповідність розрахунку дійсним обставинам не надано. Виходячи з того, що квартира [ADDRESS], не відключена у встановленому порядку від центрального опалення та постачання гарячої води, суд, погоджується з розрахунком заборгованості за центральне опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, нарахованим КП „ХТМ". [PERSON], [PERSON] є споживачами послуг, які надає позивач та зобов'язані відповідно до ст.ст. 67-68 ЖК України та ст. 625 ЦК України своєчасно вносити плату за надані послуги за теплопостачання і не звільняються від цієї відповідальності за неможливістю виконання ними грошових зобов'язань. Факт споживання відповідачами наданих послуг з теплопостачання підтверджується дослідженими судом матеріалами справи. Тобто відповідачі користуються послугами КП „Харківські теплові мережі", від послуги централізованого опалення, яку надає позивач у будинок у якому розташована квартира відповідачів, не відмовлялися. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості були заявлені позивачем з 01.05.2006 року по 01.08.2013 року. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, відповідно до ст. 258 ЦК України. Станом на 01.08.2013 року, строк позовної давності вимоги про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.05.2006 року по 31.07.2010 року - сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги, про яку також заявлено відповідачем у судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial