Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої дочки [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем [PERSON], який змінив прізвище та ім"я на [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2007 рік. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина живе разом з нею та перебуває на її повному утриманні, вона займається її вихованням. Відповідач, як батько, вихованням дитини не займається, не піклується про неї та не цікавиться її життям. Крім того, згідно рішення Рожнятівського районного суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітків. Проте відповідач аліментів не сплачував. На час подачі позову до суду заборгованість по сплаті аліментів становила біля 15 000 гривень і була ліквідована одноразово тільки після того, як , державний виконавець подав до суду позов про обмеження його у виїзді за межі України через наявність боргу. Але після того, як державний виконавець подання відкликала, відповідач про довжує ухилятися від сплати аліментів. Відповідач не проявляє відносно дитини щонайменшої батьківської турботи, не спілкується з нею, не надає коштів на її утримування, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровою людиною, часто виїжджає на заробітки замежіУкраїни та має високі доходи. У спілкуванні з дитиною вона ніколи не створювала йому перешкод. Більше того, дитина ходить у школу, до того відвідувала дитячий садок, а тому при бажанні, він міг зустрічатися та спілкуватися з дочкою там. Відразу після розірвання шлюбу відповідач намагався спілкуватится з дитиною, однак у окремих випадках він дзвонив у той час, коли вона не мала можливості забезпечити йому побачення з дитиною, бо була зайнята іншими справами. Вона просила його попереджати про бажання бачити дитину заздалегідь. Був виппадок, що відповідач на день народження, коли дитині виповнилося три роки, купив велосипед. Однак до того велосипед уже купила їй хресна мама, а тому вона повернула йому подарунок. В останні три роки відповідач будь-яких спроб побачитися чи поспілкуватися з дитиною хоч би в телефонному режимі не робив. Відповідач позову не визнав, на позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини не згідний. Не заперечує, щобільше семи років спільно з позивачкою не живее, на даний час та не спілкується з дитиною. Аліментів не сплачував, оскільки у зв"язку із фінансовою кризою в країні, підприємницька діяльність, якою він займався пішла на спад, через що він отримував мізерні доходи. Також підтвердив, що після розірвання шлюбу позивачка не дозволяла йому бачитися з дочкою, постійно чинила йому перешкоди в цьому, видумувала різні причини, для того щоб перешкодити їхній зустрічі, а коли все ж таки він приходив до дочки, то дозволяла гуляти з нею тільки на прилеглій території будинку, а подарунки які він купував для дочки викидувла. Він навіть усно звертався у службу дітей про встановлення йому порядку спілкування з дитиною. На даний час він подав туди аналогічну письмову заяву. У школі дитину він жодного разу не провідував, не цікавився її навчанням, оскільки не мав можливості, тому що більше двох років живе в іншому районі, який є віддаленим від населенного пункту, в якому живе дочка. Не хоче, щоб його позбавляли батьківських прав, бажає спілкуватися з дитиною та надавати кошти на її утримування і буде у майбутньому це робити. Представник служби у справах дітей Рожнятівської РДА просить задоволити позов, оскільки опікунська рада РДА прийшла до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Прокурор також вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Вислухавши учасників процесу, свідків, та вивчивши матерпіали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Допитана у судовому засіданні, як свідок, державний виконавець ВДВС Рожнятівського районного управління юстиції Король Н.В. дала показання про те, що з 2006 року на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримування дитини. Аліменти відповідач не сплачував з 2010 року, а тому утворилася заборгованість у сумі біля 15000 гривень. У березні цього року, після того як вона звернулася з поданням до суду про обмеження його у праві виїзду за межі України, відповідач одноразово повністю погасив борг і подання вона відкликала. Однак з того часу по данному виконавчому листу, знову утворилася заборгованість за три місяці у розмірі 958 гривень. Свідок [PERSON], яка перебуває у товариських взаємовідносинах з батьками позивачки та живе з ними по сусідству дала у судовому засіданні показання про те, що постійно спілкується з позивачкою та її дочкою, а тому їй достовірно відомо, що відповідач не платив аліменти, не спілкується з дитиною. На даний час дитина живе з матір"ю та вітчимом, якого називає татом, про свого рідного батька ніколи у розмовах з нею не згадує. Аналогічні показання дала у судовому засіданні свідок [PERSON], яка також перебуває у дружніх відносинах з матір"ю позивачки, доповнивши, що відповідач більше трьох років з дитиною не спілкується та зовсім не цікавиться її життям та вихованням. Вона була свідком випадку, коли відповідач подзвонив позивачці що хоче побачитися з дитиною, однак позивачка з дитиною зібралася в гочспі, а тому запропонувала йому зателефонувати іншим разом та повідомити її заздалегідь. Це було більше трьох років тому. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що декілька років тому, зустрівся з відповідачем у смт. Брошнів. Останній телефонував позивачці та попоросив дозволити йому забрати на деякий час дитину до своєї матері, яка проживає у с. Креховичі. Позивачка не погодилася. Тоді ж відповідач йому казав, що позивачка постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Також йому відомо про те, що декілька років тому, відповідач купив дочці велосипед. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що декілька років тому він разом з відповідачем привозив дитині велосипед, однак позивачка його не прийняла, залишила на вулиці біля будинку. Із слів відповідача йому відомо, що останній неодноразово намагався зустрітися з дитиною, приходив до будинку позивачки та дзвонив їй з проханням дозволити зустрітися з дочкою, однак вона різними способами чинила йому перешкоди в цьому. Свідок [PERSON], дав суду показання про те, що доводиться швагром відповідачу. Декілька років тому відповідач позичав у нього автомобіль, на якому їздив до будинку позивачки, щоб побачитися з дочкою. Проте зустрітися з дитиною йому не вдавалося, так як позивачка не пускала його до будинку та забороняла дитині спілкуватися з ним. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] пояснила суду, що у неї є батько [PERSON], який живе з нею і з мамою та добре до неї відноситься. Відповідача вона не знає, він до неї ніколи не приходить. Сторони є батьками дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, копією актового запису про її народження № 65 від 10 листопада 2005 року та копією актового запису про зміну прізвища і імені відповідачем №5 про від 08 лютого 2011 року (а. с. 60 -62, 6, 20,21,22) . Шлюб між сторонами розірвано 19 лютого 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 7). На даний час дитина живе разом з позивачкою у будинку батьків чоловіка, умови проживання задовільні, що підтверджується актом обстеження житлово - побтових умов позивачки від 23 квітня 2014 року (а. с. 53). По місцю праці позивачка характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 3лютого 2014, виданою директором ДП "Осмолодський лісгосп" (а. с. 10). Позивачка активно цікавиться навчанням дитини, часто відвідує дитину у навчальному закладі, відповідач дитиною не цікавиться та участі у її вихованні не приймає, що підтверджується характеристикою по місцю навчання [PERSON] (а. с. 11). З січня 2010 року по січень 2014 року відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, заборгованість за вказаний період склала 14742 гривні,що підтверджується довідкою про неотримання аліментів №03-37/101 виданою ВДВС Рожнятівського районного управляння юстиції 04 лютого 2014 року (а. с. 13). Борг по сплаті аліментів у розмірі 14742 гривні відповідач погасив одноразово, що підтверджується копіями квитанцій №№0030, 0031, 0032, 0033 від 4 березня 2014 року (а.с.34). Відповідач з 2011 року фактично проживає у [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 494, виданою Отинійською сільською радою 3 березня 2014 року та характеристикою по місцю проживання відповідача (а. с. 32, 33). Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягаютьо бставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи надані сторонами тадосліджені усудовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачка довела що відповідач не надавав коштів на утримування дитини, не спілкувався з нею та не цікавився її життям протягом останніх трьох років, тобто ухилявся від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини, хоч для цього були відсутні будь - які перешкоди. Доводи відповідача у заперечення позовних вимог про те, що він не спілкувався з дитиною, бо позивачка цьому перешкоджала, є голослівними, не підтверджені будь-якими об"єктивними даними, суперечать дослідженим судом доказам, а тому визнаються судом не доведеними. Зокрема допитані судом за заявою відповідача свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що намагання відповідача спілкуватися з дитиною мали місце відразу після розірвання шлюбу, тобто більше трьох років тому, а допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] і сама неповнолітня дочка сторін підтвердили, що в останні роки відповідач зовсім не цікавився життям дитини. Подана до служби у справах дітей на даний час заява відповідача про встановлення порядку спілкування з дитиною не підтверджує, а навпаки спростовує доводи відповідача про неможливість спілкування з дитиною через перешкоди, які створювала мати. При бажанні спілкування з дитиною така заява могла бути ним подана і розглянута службою не на час подачі даного позову до суду, а значно раніше. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач ухилявся відвиконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Оскількивідповідач ухилявся від виконання своїхобов"язків по вихованню дитини, хоч для цього були відсутні будь - які перешкоди, то суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно доньки. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved