Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Магдалинівської РДА у травні 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на первинному обліку служби у справах дітей Магдалинівської РДА перебуває дитина [PERSON], [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За час проживання на території Першотравенської сільської ради відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, постійно зловживає спиртними напоями, неодноразово лікувалась від алкогольного передозування та не створювала відповідні умови для проживання та виховання дитини, яка часто залишалась без догляду дорослих, одяг та постільна білизна в неналежному стані, засоби гігієни, шкільне приладдя та запаси продуктів харчування - відсутні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 04 травня 2018р. була розподілена на суддю Чорну О.В., яка відряджена з Покровського районного суду Дніпропетровської області терміном на шість /6/ місяців до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, у якої строк відрядження закінчився 29 червня 2018 року. Тому 02 липня 2018 року повторним автоматизованим розподілом судових справ між суддями позов надійшов у провадження судді Ковальчук Т.А. Ухвалою суду від 06 липня 2018 року суддя Ковальчук Т.А. прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечуює. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою проживання. Причини неявки суду відповідач не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно 28 квітня 2017 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ Юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Батько дитини - [PERSON], записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017983791, наданий 28 квітня 2017 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ Юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Як видно із позовної заяви відповідач не цікавилась навчанням та зовнішнім виглядом доньки, тобто фактично самоусунулась від виховання та утримання своєї малолітньої доньки. Службою у справах дітей разом із представниками Першотравенської сільської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди з відповідачем, щодо належного виконання батьківських обов"язків. Відповідно до довідки № 336 виданою КЗ "Магдалинівська ЦРЛ" ДОР 23 квітня 2018 року громадянка [PERSON], [INFO], знаходилась на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Хронічний алкоголізм (а.с.16). Під час лікування відповідача її малолітня донька була влаштована до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] згідно розпорядження голови Магдалинівської РДА від 25 травня 2017 року № Р-201/0/305-17 "Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу на спільне проживання і виховання малолітньої дитини" (а.с.18), де проживає до теперішнього часу. Дитина відвідує навчальний заклад, має окрему мебльовану кімнату, забезпечена одягом та взуттям, який відповідає віку та сезону. Для дитини створені відповідні умови для повноцінного розвитку та виховання. Характеристикою з місця проживання [PERSON], виданою 13 квітня 2018 року в.о. сільського голови С.А. Кириченко с. Першотравенка встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але постійного місця проживання не має, так як будинок, в якому зареєстровані, не придатний до проживання. Громадянка [PERSON] постійно зловживала спиртними напоями, неодноразово лікувалась від алкогольного передозування. З 01 квітня 2017 року по 09 червня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні у відділенні № 27 з діагнозом "алкогольний делірій". [PERSON] проживає у будинку по [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем [PERSON], [INFO] Після лікування за вживанням алкогольнтх напоїв не помічена, постійного доходу не має, інколи працює по найму (а.с.8). 13 квітня 2018 року комісією Першотравенської сільської ради в черговий раз обстежено матеріально-побутові умови проживання, про що складено відповідний акт (а.с.14), де зазначено, що в будинку проживання відповідача наявні дві житлові кімнати, одна з яких - для проживання неповнолітньої дитини, наявне ліжко та стіл, але загальні умови для проживання не створені, відсутні будь-які меблі, постільна білизна, предмети гігієни для дівчинки, одяг, взуття та будь-які предмети для навчання. Тобто на даний час відповідачка не створила належних умов для повноцінного проживання та виховання дитини. Згідно до довідок виданих в.о. сільського голови Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 120, 121, 122, 123, 124 від 17 квітня 2018 року, громадянка [PERSON] прописана разом з донькою за адресою: [ADDRESS] (а.с.9), має такий склад сім"ї - [PERSON] - донька, [INFO] (а.с.11), земельної частки (паю) не має (а.с.10), на території сільської ради житло та рухоме або нерухоме майно відсутнє (а.с.12, 13). Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням голови Магдалинівської РДА від 25 травня 2017 року № Р-201/0/305-17 "Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу на спільне проживання і виховання малолітньої дитини" малолітня [PERSON], [INFO], має статус дитини позбавленої батьківського піклування, влаштована з 25 травня 2017 року на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON], проживаючих за адресою [ADDRESS] та покладено персональну відповідальність за життя, здоров"я, фізичний та психічний розвиток дитини-вихованця на батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON]. З 25 травня 2017 року року малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні батьків-вихователів [PERSON] та [PERSON]. За результатами проведеної роботи, у зв"язку із неналежним виконанням батьківських обов"язків відповідачем, 17 квітня 2018 року Органом опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області складено висновок № 02 від 17 квітня 2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до її доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно довідки наданої в ході судового розгляду справи, виданої в.о. сільського голови Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 81/02-18 від 22.05.2018 року, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS] та на даний час проживає у будинку по [ADDRESS] 05 червня 2018 року комісією Першотравенської сільської ради в черговий раз обстежено матеріально-побутові умови проживання гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS], про що складено відповідний акт (а.с.30), де зазначено, що будинок проживання відповідача 1968 року побудови, має одну житлову кімнату. В даному будинку більше 15 років ніхто не проживав, будинок без фундаменту, глиняні стіни просівші, у вуглах стін - розколи. Умови для проживання не задовільні. Кімната мебльована не відповідно для проживання, ліжко відсутнє, наявний топчан, шафи для одягу не має, відсутня будь-яка побутова техніка. Для дівчинки своєї вікової групи не створені умови для проживання, навчання, відпочину. Тобто на даний час відповідачка не створила належних умов для повноцінного проживання та виховання дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз'яснень, встановлено, що мати малолітньої [PERSON], [INFO], ухилилася від виконання своїх обов'язків, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування доньки, не спілкується з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], суд виходить з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2, ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Оскільки дитина, перебуває на утриманні батьків-вихователів, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти. Розмір аліментів, які просить позивач стягувати на користь [PERSON], [INFO].(ІПН [NUMBER]) у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги. Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Згідно зіст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно дост.141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved