Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в листопаді 2004 року працівник Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON], не будучи на це уповноваженою, вилучила гроші з каси відділення 05.04.2005 року в сумі 2 229 грн. 49 коп., які незаконно передала в приміщенні Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у вищевказані дати, невстановленим слідством клієнтам банку в якості належних їм виплат вкладів або відсоткам по вкладам. З метою приховування розкрадання грошових коштів ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» використовуючи комп'ютерну техніку внесла в програмне забезпечення банку недостовірні відомості про зняття нібито вкладником [PERSON] грошових коштів в сумі 2 229 грн. 49 коп., що призвело до підробки інформації про стан рахунку клієнта [PERSON] та повторно підробила документи на переказ та власноруч склала від її імені завідомо неправдиві документи на переказ від імені позивачки готівки на загальну суму 2 229 грн. 49 коп. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 8 125 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 6 000 грн. - моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 08.06.2006 року та 29.05.2007 року працівник Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] прийняла від неї 3 500 грн. та 2 000 грн. відповідно, дані кошти на рахунок позивачки не внесла, а умисно розтратила передавши їх начальнику Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила документ - ощадну книжку позивача, шляхом внесення в неї завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб матеріальну шкоду [PERSON] в сумі 5 500 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 16 937 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. - моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вказуючи на те, 08.01.2002 року працівник Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] прийняла від нього кошти у розмірі 2 575 грн., крім того 02.04.2002 року [PERSON] прийняла від позивача грошові кошти у сумі 1 000 грн. та 05.11.2002 року - у розмірі 4 210 грн. Однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти, на рахунок [PERSON] не внесла, а умисно розтратила, передавши їх начальнику Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON], з метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила документ - договір, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей та спричинила у такий спосіб матеріальну шкоду позивачу в загальній сумі 7 785 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 37 059 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 16 000 грн. - моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вказуючи на те, 12.02.2007 року працівник Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] прийняла від позивача 10 000 грн., про що зробила відмітку у відповідному договорі, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти, на рахунок останнього не внесла, а умисно розтратила передавши їх начальнику Новотроїцького відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON], спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальні збитки на суму 10 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 31 040 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. - моральної шкоди. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення відповідно до яких, вироком суду із засуджених на користь позивачів була відшкодована матеріальна шкода, а тому подвійне відшкодування шкоди є неможливим, позивачами не надано доказів, що шкоду [PERSON] завдано під час виконання трудових відносин, крім того зазначив, що позивачі пропустили строк позовної давності, що є також самостійною підставою для відмови у позові. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч .1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, і вказані обставини сторонами не оспорюються, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винною та засуджено за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме за те, що: - 05.04.2005 року не будучи на це уповноваженою, [PERSON] вилучила гроші з каси відділення в сумі 2 229 грн. 49 коп., які незаконно передала в приміщенні Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», невстановленим слідством клієнтам банку в якості належних їм виплат вкладів або відсоткам по вкладам. З метою приховування розкрадання грошових коштів, використовуючи комп'ютерну техніку [PERSON] внесла в програмне забезпечення банку недостовірні відомості про зняття нібито вкладником [PERSON] грошових коштів в сумі 2 229 грн. 49 коп., що призвело до підробки інформації про стан рахунку № 58.46803.1 клієнта [PERSON] та повторно підробила документи на переказ, які є засобом доступу до вищевказаного банківського рахунку позивача, власноруч склала від її імені завідомо неправдиві документи на переказ готівки від імені [PERSON] на загальну суму 2 229 грн. 49 коп. Враховуючи, що [PERSON] за рахунок раніше привласних коштів, передавала [PERSON] в невстановлений слідством період часу гроші в сумі 230 грн., останній спричинено матеріальну шкоду в сумі 2 000 грн.; - 08.06.2006 року та 29.05.2007 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 3 500 грн. та 2 000 відповідно, про прийняття грошових коштів поставивши відмітку в ощадній книжці по рахунку № 58.955190, який 23.05.2005 року, ввірене їй чуже майно - грошові кошти, на рахунок останньої внесла, а підробила документ - вищевказану ощадну книжку, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб матеріальну шкоду позивачці в сумі 5 500 грн.; - 08.01.2002 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 2 575 грн., розписавшись про прийняття грошових коштів в ордері № 76156 від 08.01.2002 року, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти на рахунок останнього не внесла, а умисно розтратила, передавши їх у день отримання [PERSON], з метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів, підробила документ - договір № 118 від 30.12.2005 року шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей та спричинила у такий спосіб матеріальну шкоду [PERSON] в сумі 2 575 грн.; 02.04.2002 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 1 000 грн., розписавшись про прийняття грошових коштів в об'яві № 113720 від 02.04.2002 року, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти на рахунок останнього не внесла, а умисно розтратила, передавши їх у день отримання [PERSON], а з метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів повторно підробила документ - договір № 118 від 30.12.2005 року шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальну шкоду у розмірі 1 000 грн., 05.11.2002 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 4 210 грн., розписавшись про прийняття грошових коштів в об'яві № 244511 від 05.11.2002 року, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти на рахунок останнього не внесла, а умисно розтратила, передавши їх у день отримання [PERSON], а з метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів повторно підробила документ - договір № 118 від 30.12.2005 року шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальну шкоду у сумі 4 210 грн.; - 12.02.2007 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 10 000 грн., на підставі договору про прийняття грошових коштів для внесення на рахунок № 26359738902 від 12.02.2007 року, на якому поставила відмітку про прийняття коштів, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти, на рахунок останнього не внесла, а умисно розтратила, передавши їх [PERSON], спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальні збитки на суму 10 000 грн. Вказаним вироком із засуджених на користь позивачів стягнуто завдану шкоду в сумі: 2 000 грн. - на користь [PERSON]; 5 500 грн. - на користь [PERSON]; 7 300 грн. - на користь [PERSON] та 10 000 грн. - на користь [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд не приймає доводи представника відповідача, про те, що позивачами не доведено факту заволодіння їх грошовими коштами [PERSON] під час виконання трудових обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.28 КПК України (в редакції 1960 року, чинної на час розгляду кримінальної справи) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ч. 2 ст. 1192 ЦК України вбачається, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що під час розгляду кримінальної справи та відповідного цивільного позову позивачів, останніми було визначено розмір завданої їм шкоди, зазначеним вироком із засуджених на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто зазначену шкоду, рішення суду в цій частині позивачами не оскаржувалося та відповідно набрало законної сили, суд приходить до висновку, що позивачі розпорядилися своїм правом на пред'явлення позову про відшкодування шкоди. Оскільки вимога позивачів про стягнення інфляційних втрат, відповідно до обґрунтувань позову, є складовою частиною шкоди, відшкодування якої вже було предметом судового розгляду, в задоволенні цієї вимоги також має бути відмовлено, у зв'язку з тим, що право позивачів вже захищено у вибраний ними спосіб. Доводи представника позивачів про те що позов пред'являвся до банку, а не засуджених осіб, у зв'язку з чим, вирок в частині вирішення цивільного позову не можна визнати законним, суд вважає безпідставними, оскільки під час судового розгляду позивач має право змінити відповідача. Враховуючи, що зазначений вирок Чаплинського районного суду, в частині рішення про стягнення на користь позивачів шкоди саме із засуджених, не скасовано, вирок набрав законної сили, суд вважає, що вказані доводи не мають правового значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" необхідно відмовити. На підставі ст.ст.12, 22, 1166, 1172, 1192 ЦК України, ст.28 КПК України (ред.1960 р.),

Outcome: dismissed