Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження з автомобілю Hyundai, модель Accent , номер шасі : [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER], рік випуску : 2014, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, вид обтяження : приватне обтяження, тип реєстрації: поточна, тип обтяження застава рухомого майна, зареєстровано 08.08.2016 року 12:23:01 за № 15925884 реєстратором : Дніпропетровська філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" , [ADDRESS], тел. [NUMBER], [NUMBER], підстава обтяження договір застави АВ 00А+00732469, 30.01.2015 року , ПАТ "Акцент-Банк", об'єкт обтяження : інший транспортний засіб, Hyundai Accent , 2014 р.в., номер об'єкта : [NUMBER], номер державної реєстрації : [NUMBER], обтяжувач : ПАТ "Акцент-Банк", боржник [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 30.07.2015 року вона придбала спірний автомобіль та поставила його на реєстраційний облік у територіальному сервісному центрі м. Кривого Рогу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області. Під час реєстрації придбаного нею автомобіля будь-які обтяження щодо нього були відсутні, однак 21.06.2018 року від нотаріуса вона отримала усну відповідь та витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56099471, що на сьогодні вона не зможе вчинити жодного правочину з належним їм автомобілем, так як на вказаному транспортному засобі наявне обтяження. Посилаючись на те, що обтяження на належне їй рухоме майно було накладено після укладення договору купівлі-продажу і вона є добросовісним набувачем автомобіля, наявність такого обтяження порушує її право власності, зокрема щодо розпорядження автомобілем, просила позов задовольнити. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача до суду не з'явився, надав відзив, просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи мотивована тим, що придбання позивачем автомобіля, який є предметом договору застави, укладеного між банком та [PERSON], відбулося з порушенням діючого законодавства, оскільки банк не надавав письмову згоду на відчуження предмета застави, що прямо передбачено діючим законодавством. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на парві власноіт належить автомобіль марки: Hyundai, модель Accent , номер шасі : [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER], рік випуску : 2014 ( а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56099471 від 21.06.2018 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави АВ00А+00732469 від 30.01.2015 року ПАТ "Акцент-Банк", об'єкт обтяження : інший транспортний засіб, Hyundai Accent , 2014 р.в., номер об'єкта : [NUMBER], номер державної реєстрації : [NUMBER], обтяжувач : ПАТ "Акцент-Банк", боржник [PERSON] ( а.с. 9). Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. На час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а тому відстутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановивши, що 08.08.2016 року накладено обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, який вона набула на законних підставах, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Аналогічна правова позиція щодо правовідносин, які виникли між сторонами, роз'яснена Верховним судом України у постанові від 06.02.2018 року по справі № 333/6700/15-ц.

Outcome: approved