Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У липні 2019 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.12.2019 р. (а. с. 29 - 30), просить укладений між нею, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони договір довічного утримання від 01.06.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М., зареєстрований у реєстрі за № 589, розірвати в частині укладення між нею та [PERSON] , скасувати обтяження у виді заборони відчуження 1/2 частини квартири [ADDRESS] , накладене приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] не в повній мірі виконував зобов`язання за договором, який стосується предмету спору, після його укладення, а останнім часом взагалі перестав їх виконувати. [PERSON] підстави позову та позов в частині вимоги про розірвання договору визнав, в іншій частині вимоги позову поклався на розсуд Суду, про що зробив усну заяву під час розгляду справи. Судом з`ясовано, що між [PERSON] , [PERSON] (Відчужувачі) з однієї сторони та [PERSON] (Набувач) з другої сторони укладено договір довічного утримання від 01.06.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М., зареєстрований у реєстрі за № 589 (а. с. 8), за умовами якого, зокрема, Відчужувачі передають у власність Набувачу на умовах їхнього довічного утримання квартиру [ADDRESS] , а Набувач приймає у власність цю квартиру та зобов`язується повністю утримувати Відчужувачів, забезпечувати їх харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.12.2016 р. (а. с. 6). Як зазначалось вище, [PERSON] визнав підстави позову, а саме -те, що він не в повній мірі виконував зобов`язання за вказаним вище договором після його укладення, а останнім часом взагалі перестав їх виконувати. Відповідно до частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що обставини неналежного виконання [PERSON] умов зазначеного вище договору не підлягають доказуванню. Згідно з частиною першою статті 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що укладений між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони договір довічного утримання від 01.06.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М., зареєстрований у реєстрі за № 589, підлягає розірванню в частині укладення між [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням останнім обов`язків за ним. Таким чином позов [PERSON] в частині вимоги про розірвання договору підлягає задоволенню. Щодо позову [PERSON] в частині вимоги про скасування обтяження у виді заборони відчуження 1/2 частини квартири [ADDRESS] , накладене приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М., Суд зазначає наступне. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашинським О.М. на підставі статті 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання від 01.06.2016 р. накладено заборону відчуження вказаного у договорі майна, а саме - квартири [ADDRESS] , яке належить [PERSON] , до виконання, припинення чи розірвання договору довічного утримання (а. с. 9). Крім того, статтею. 74 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Тобто розірвання Судом договору довічного утримання від 01.06.2016 р. та повідомлення про це нотаріуса є підставою для припинення заборони відчуження зазначеного у договорі майна та знаття нотаріусом відповідної заборони в силу змісту цієї заборони та статті 74 Закону України "Про нотаріат", а відтак позовна вимога про скасування Судом обтяження у виді заборони заявлена безпідставно, через що Суд відмовляє у її задоволенні. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial