Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 1,96 в умовних кадастрових гектарах, що дорівнює середньому розміру на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, як спадкоємцю після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що її батько [PERSON] був членом колгоспу "Свердлова" та КСП "Дерманське" Здолбунівського району Рівненської області і як пенсіонер був внесений до списку працівників і пенсіонерів, що мають право на земельну частку (пай). Стверджує, що кожному члену КСП "Дерманське" було виділено площу земельної ділянки по 1,96 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Зазначає, що її батько [PERSON] помер [INFO], після смерті якого вона як спадкоємець першої черги прийняла спадщину. Пояснює, що після звернення до управління Держземагенства у Здолбунівському районі їй стало відомо, що станом на 01 вересня 1996 року комісією КСП "Дерманське" при уточненні списків-членів КСП її батько був виключений з списків у зв'язку з його смертю. Вважає, що її батько був незаконно виключений зі списку, оскільки земельна ділянка (пай) включається до складу спадщини та переходить у власність спадкоємців, відповідно до ст.ст. 524-527 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, та ст.ст. 1216-1221 ЦК України 2003 року, який діє на даний час. У поданій до суду заяві позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі, за наявних у справі доказів. Представник Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області подав заяву, в якій вимоги позову визнає і просить прийняти рішення без участі його представника. Представник Здолбунівської РДА у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, про причини неявки суд не повідомив. У поданих до суду запереченнях представник Головного управління Держземагенства у Рівненській області позовні вимоги не визнав, зазначивши що виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок часток (паїв) не належить до компетенції Головного управління. З'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволеню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивачки [PERSON] був членом колгоспу "Свердлова" (стара назва), тобто КСП "Дерманське" (нова назва) Здолбунівського району Рівненської області. Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданий колективному сільськогосподарському підприємству "Дерманське" 29 серпня 1995 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14. Згідно списків громадян-членів колективного сільськогосподарського кооперативу або товариства до даного державного акту батько позивачки [PERSON] був включений на отримання земельної частки (паю), станом на 01.09.1996 року виключений у зв'язку з тим, що помер. Постановою пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963 року, є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно п.24 постанови пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. З долученого до матеріалів справи листа №463/02-22/14 Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 11.12.2014 року вбачається, що на території сільської ради наявні землі запаси (колгоспний садок) для виділення [PERSON] земельної частки (паю) після рішення суду. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Враховуючи викладене, в цій частині позовних вимог до Головного управління Держземагенства у Рівненській області необхідно відмовити.

Outcome: dismissed