Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Тульчинський районний відділ ДРАЦС ГУЮ у Вінницькій області про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] в с.Білоусівка, Тульчинського району, Вінницької області. Його батьком є [PERSON], [INFO], однак в свідоцтві про його народження відомості про батька відсутні. Це пояснюється тим, що [PERSON] з його матір'ю [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу, а тому він був записаний на прізвище його матері "[PERSON]". [INFO] його мати [PERSON] померла. До дня її смерті його батьки проживали разом без реєстрації шлюбу. В зв'язку зі смертю матері встановити батьківство через органи ДРАЦСу він не може. В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER] його батьком та внести відповідні зміни до актового запису про його народження. В підготовче засідання позивач не з'явився. Направив суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач в підготовче засідання не з'явився. Направив суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - представник Тульчинського районного відділу ДРАЦС ГУЮ у Вінницькій області в підготовче засідання не з'явилася. Направила до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, заперечень проти позову немає. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с.Білоусівка, Тульчинського району, Вінницької області. Як вбачається з копії свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с.10), матір'ю позивача є [PERSON], яка [INFO] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.9), відомості про батька у свідоцтві відсутні. Згідно повідомлення Тульчинського районного відділу ДРАЦС ГУЮ у Вінницькій області від 24.11.2017 №1216-16.26-112 (а.с.15), реєстрація народження [PERSON], [INFO] проведена відповідно до с.1 ст.135 СКУ (за заявою матері). Відповідно до довідки виконкому Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 16.11.2017 №475 (а.с.11), згідно погосподарської книги №1 на 1991-1995 роки по Білоусівській сільській раді особового рахунку [NUMBER] житловий будинок відносився до колгоспного двору і станом на 01.04.1991 в будинку зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки виконкому Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 16.11.2017 №479 (а.с.12), [PERSON] та [PERSON] жили однією сім'єю без реєстрації шлюбу із 1957 року до дня смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач стверджує, що його батьком являється відповідач [PERSON] Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Україну при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі - Постанова № 3) при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (надалі - КпШС України), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що позивач народився [INFO], тому при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з положень ст. 53, 55 КпШС України, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України. У відповідності до ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст. 55 КпШС України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 за №16, згідно зі ст.53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 161 КпШС України визначено, що виправлення помилок і внесення змін в записи актів громадянського стану може провадитися на підставі судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги [PERSON], тим самим визнавши факт батьківства, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 4 ст.206 ЦПК України , відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним даний позов задовольнити. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком позивача, проте відомості про нього, як батька дитини, не вносилися у свідоцтво про його народження, тому відповідно до 161 КпШС України необхідно внести зміни до актового запису про народження [PERSON] Окрім цього, у зв'язку з тим, що правовідносини між сторонами щодо батьківства врегульовані ст. 53 КпШС України, якою передбачено термін "встановлення батьківства", а не "визнання" його, як це визначено ст.128 СК України, тому відносно [PERSON] слід встановити батьківство відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦП України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його заяви, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved