Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2017 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Головного територіального управління юстиції Київської області про стягнення коштів передано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 46). [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому за уточненими вимогами просить застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області грошові кошти у сумі 181 007, 85 грн., з яких: заборгованість за грошовим зобов'язанням - 119 391,25 грн., втрати від інфляції - 53 138,19 грн. та три відсотки річних - 8 478,41 грн.; стягнути з вказаного відповідача судовий збір; визначити порядок виконання судового рішення шляхом безспірного списання коштів органами Державного казначейства України з бюджетного рахунку Головного територіального управління юстиції у Київській області, за яким здійснюється фінансування забезпечення діяльності Білоцерківського міського відділу ДВС, грошових коштів у сумі 181 007,85 грн., з яких: заборгованість за грошовим зобов'язанням складає 119 391.25 грн., втрати від інфляції складають 53 138,19 грн., три відсотки річних складають 8 478, 41 грн., та сплаченого судового збору у сумі 1 810 грн., оскільки Головне територіальне управління юстиції у Київській області є розпорядником коштів Білоцерківського міського відділу ДВС та здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на його утримання (а.с. 135-137). Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.02.2015 р. відбулися організовані Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронні торги з реалізації автомобіля Nissan Note, д.н.з. [NUMBER], 2007 р.в., VIN [NUMBER] за результатами яких його визнано переможцем. 26.02.2015 р. ним здійснено розрахунок за придбаний на електронних торгах автомобіль Nissan Note, д.н.з. [NUMBER], в розмірі 113 421,69 грн. Також ним здійснено гарантійний внесок за участь у торгах на суму: 5969,56 грн. на рахунок Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 10.03.2015 р. державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Літвінчуком Д.М. складено акт про проведені електронні торги з реалізації автомобіля Nissan Note, д.н.з. [NUMBER], однак, передачу вказаного автомобіля йому не здійснено у зв'язку з відсутністю транспортного засобу за вказаним у протоколі місцезнаходженням. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. у справі №911/2241/15 за позовом ПП «Мебльофф» до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби, ДП «Інформаційний центр» електронні торги від 23.02.2015 р. визнано недійсними та скасовано акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 р. з причин недійсності звіту з оцінки майна від 14.07.2014 року. Наслідком визнання результату електронних торгів недійсним є повернення сторін договору до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин. Продавцем майна на електронних торгах виступав Білоцерківський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. В акті державного виконавця про проведення електронних торгів від 10.03.2015 зазначено, що міський відділ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції передав організатору аукціону - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції для продажу на аукціоні майно. В Системі електронних торгів «Сетам» зазначено відділення продавця - Білоцерківський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, з Білоцерківського міського відділу ДВС неможливо стягнути грошові кошти, оскільки у даної юридичної особи відсутні відповідні бюджетні рахунки, розпорядником коштів Білоцерківського міського відділу ДВС є Головне територіальне управління юстиції у Київській області. 04.04.2016 р. він звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про повернення грошових коштів, а 05.09.2016 р. до Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою щодо відшкодування завданої шкоди внаслідок неправомірних дій державної виконавчої служби. До теперішнього часу грошові кошти не повернуто та не відшкодовано збитки, відповідь Головного територіального управління юстиції у Київській області на вимогу про відшкодування завданої шкоди не надійшла. Внаслідок визнанням недійсними торгів за судовим рішенням, враховуючи, що придбане майно на електронних торгах йому не було передано, а сплачені грошові кошти за майно не повернуто, відповідно до ст. 625 ЦК України він має право на відшкодування збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що фінансове забезпечення діяльності Білоцерківського міського відділу ДВС здійснюється Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, яке і є розпорядником бюджетних коштів Білоцерківського міського відділу ДВС, та з Білоцерківського міського відділу ДВС не можливо стягнути кошти у зв'язку з відсутністю у даної юридичної особи відповідних рахунків, єдиним можливим шляхом виконання норм ст. 216 ЦК України є визначення судом порядку застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з бюджетного рахунку Головного територіального управління юстиції у Київській області, за яким здійснюється фінансування забезпечення діяльності Білоцерківського міського відділу ДВС, грошових коштів відповідно до позовних вимог у сумі 181 007, 85 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2017 р. залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, [PERSON], ПрАТ «РОСС» та Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 66-69). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2017 р. залучено до участі у справі у якості співвідповідача Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та виключено Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.86-89). В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав викладених в позовній заяві в останній редакції, просив їх задовольнити. Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Київській області Федорін І.В. в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, надав суду письмові пояснення (а.с. 154-159) у яких зазначив, що позивач має право на повернення коштів, які ним були сплачені з метою придбання автомобіля на електронних торгах в порядку реституції, проте позивачем заявлено позовні вимоги до неналежних відповідачів, оскільки кошти отримані від реалізації арештованого майна, відповідно вимог закону, розподілені між стягувачами у виконавчому проваджені та стягнуто виконавчий збір до Державного бюджету України. Водночас, на рахунки відповідачів надійшли кошти в сумі 113421,69грн., а 5969,56 грн. на рахунок ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як гарантійний внесок за участь у торгах. Крім того, враховуючи юридичну природу правовідносин сторін, ст. 625 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини. Представник відповідача Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Р.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність, пояснив, що спірні кошти перераховані стягувачам, якими до відділу повернуті не були. Представник третьої особи Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області в судове засідання не з'явився, суду надані заява про розгляд справи без участі їхнього представника та письмові пояснення (а.с. 117-118), у яких зазначено, що в Білоцерківському управлінні Державної казначейської служби України Київської області для Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції відкрито небюджетний рахунок 3731 «Депозитний рахунок розпорядників бюджетних коштів» відповідно до наказу Державного казначейства України від 28.11.2000 р. №19. Фінансування даного органу здійснюється Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, яке є розпорядником коштів Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. Відповідно до виписки управління Казначейства від 26.02.2015 на рахунок [NUMBER] MB ДВС поступили кошти від [PERSON] за автомобіль NISSAN NOTE в сумі 113 421,69 грн. Відповідно до виписки управління Казначейства від 05.03.2015 з рахунку [NUMBER] Міського відділу ДВС перераховані кошти [PERSON] в сумі 20 167,30 грн. та ПрАТ «РОСС» в сумі 78 684,93 грн. Також 04.03.2015 р. MB ДВС перерахований виконавчий збір до державного бюджету в сумі 50 563,78 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 644,14 грн. Представник третьої особи ПрАТ «РОСС» в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення (а.с. 114-115, 132) в яких зазначив, що при відчужені автомобіля Nissan Note, номерний знак [NUMBER], Відділ ДВС Білоцерківського міськрайоного управління юстиції виступав не в якості власника майна, а виконував рішення суду, тобто був розпорядником майна. Власником автомобіля був та залишається ПП «Мебльофф». На грошові кошти, які були отримані за продаж автомобіля управління юстиції також не набувало право власності, а право власності на дані кошти набув ПП «Мебльофф», але, оскільки відносно останнього відкрито виконавче провадження і виконавчий лист знаходився на стадії примусового виконання, то будь-які кошти отримані ПП «Мебльофф» перераховуються на рахунки його кредиторів, тому при застосуванні наслідків недійсності правочину стягувати вартість автомобіля необхідно саме з ПП «Мебльофф». Представник третьої особи Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно протоколу № 53211 проведення електронних торгів 23.02.2015 р. переможцем електронних торгів щодо лоту автомобіля Nissan Note став [PERSON], сума сплаченого гарантійного внеску 5 969,56 грн., цінові пропозиції учасників 119 391,25 грн., сума, яку необхідно перерахувати на рахунок органу державної виконавчої служби 113 421,69 грн. (а.с. 21). Відповідно квитанції № ПН84383 від 26.02.2015 р. [PERSON] перерахував на рахунок МВ ДВС БУ МРУЮ кошти в сумі 113 421,69 грн. за автомобіль Nissan Note, згідно протоколу № 53211 від 23.02.2015 р. (а.с. 22). 10.03.2015 року затверджено Акт про проведення електронних торгів (а.с. 20), згідно якого переможцем торгів відповідно до протоколу № 53211 від 23.02.2015 р. став [PERSON], ціна продажу автомобіля Nissan Note, що належав боржнику ПП «Мебльофф», становить 119 391,25 грн., переможцем торгів на рахунок міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ внесена сума 113 421,69 грн., сума винагороди організатору проведення торгів - 5 969,56 грн. (а.с. 20). Як вбачається з Акту про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року, Міський ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції передав організатору аукціону - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України для продажу на аукціоні майно вилучене у ПП «Мебльофф». Отже, 23.02.2015 р. ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено торги з реалізації автомобіля Nissan Note, д.н.з. [NUMBER], 2007 р.в., синього кольору, легковий універсал, об'єм двигуна 1598, VIN [NUMBER], що належить ПП «Мебльофф» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08.07.2008 р. Проведення вищевказаних торгів Приватне підприємство «Мебльофф» оскаржувало в судовому порядку. Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.08.2015 р. у справі № 911/2241/15 у задоволенні позову Приватного підприємства «Мебльофф» до Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Приватне акціонерне товариство «Росс», [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним звіту про оцінку майна, визнання недійсним та скасування результатів електронних торгів, скасування акту про проведення електронних торгів було відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 р. рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2015 р. у справі №911/2241/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства «Мебльофф» до Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України задоволено. Визнано недійсними електронні торги від 23.02.2015 р. (номер лота - 40143) з причин недійсності звіту з оцінки від 14.07.2014 року. Скасовано акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року (а.с. 10-19). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 р. встановлено, що постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.02.2013 р. було відкрито виконавче провадження ВП №36703625 про стягнення з ПП «Мебльофф» на користь Приватного акціонерного товариства «Росс» 260 755,30 грн. на підставі наказу №4/150-12 від 21.01.2013 року. Постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 25.04.2013 р. було відкрито виконавче провадження ВП №37716775 про стягнення з ПП «Мебльофф» на користь [PERSON] 66 834,10 грн. на підставі виконавчого листа №2/2610/1973/2012 від 26.02.2013 року. В подальшому виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ПП «Мебльофф» на користь стягувачів було об'єднано у зведене виконавче провадження № ЄДРВП 38225926. Постановою ВДВС Білоцерківського МРУЮ від 22.02.2013 р. було накладено арешт на все майно ПП «Мебльофф», що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №40013088 від 27.02.2013 року. За результатами вчинених ВДВС Білоцерківського МРУЮ в межах зведеного виконавчого провадження дій, останнім було виявлено у ПП «Мебльофф» рухоме майно, а саме автомобіль Nissan Note, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, к.:[NUMBER], синього кольору, який відповідно до акту опису й арешту майна від 26.06.2013 р. було передано на зберігання [PERSON] та на який встановлено заборону відчуження та заборону псування. За результатами проведення електронних торгів, переможцем торгів було визначено учасника №39 [PERSON], який запропонував найвищу цінову пропозицію в розмірі 113421,69 грн. та здійснив перерахунок цих коштів на депозитний рахунок ВДВС Білоцерківського МРУЮ (а.с. 10-19). Згідно з вимогами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання правочину. Тобто, цивільно-правовими наслідками визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК є реституція - повернення сторін договору до первісного стану. В такому разі відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів, а сплачені покупцем кошти повертаються покупцеві. За нормою ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Як встановлено судом, [PERSON] сплатив на рахунок МВ ДВС БЦ МРУЮ суму 113 421,69 грн. та сплатив суму винагороди організатору проведення торгів Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в розмірі 5 969,56 грн. Автомобіль Nissan Note, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] передано не було, електронні торги від 23.02.2015 року визнані недійсними. Як вбачається з виписки по рахункам Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, кошти які надійшли від [PERSON] перераховані [PERSON] в розмірі 20167,30 грн., ПрАТ «Росс» перераховані в сумі 78684,93 грн. (а.с. 124-130, 128, 129), згідно платіжного доручення №375 від 04.03.2015р. перераховано кошти за проведення виконавчих дій в розмірі 644,14 грн. (а.с. 126), згідно платіжного доручення №374 від 04.03.2015р. перераховано 100% виконавчого збору у розмірі 50563,78 грн., (а.с. 127). Суд критично оцінює посилання представників відповідачів, як підставу для відмови у задоволенні позову на обставини перерахування спірних коштів стягувачам, та вважає Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції належним відповідачем у справі, оскільки саме останній був замовником проведення аукціону та передавав описане майно на реалізацію, за придбання якого позивачем сплачені кошти на депозитний рахунок Відділу. У зв'язку з цим, оскільки [PERSON] позовні вимоги до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не заявляв, суд вважає за необхідне застосувати реституцію - повернення сторін до первинного стану шляхом повернення грошових коштів, що надійшли на депозитний рахунок Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від продажу автомобіля Nissan Note, д.н.з. [NUMBER], від покупця [PERSON] та стягнути на користь позивача грошові кошти у розмірі 113 421 грн. 69 коп., перераховані ним 26 лютого 2015 року на рахунок МВ ДВС БЦ МРУЮ, р/о [NUMBER] ГУ ДКСУ у Київській області (а.с. 22). У частині вимог про стягнення коштів в сумі 5 969 грн. 56 коп. слід відмовити, оскільки вказані кошти позивачем були сплачені, як гарантійний внесок - грошовий завдаток, на рахунок організатора електронних торгів Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який не є відповідачем у справі. Разом з тим, також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області інфляційних втрат у розмірі 53 138,19 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 8 478,41 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з огляду на наступне. Стаття 625 ЦК України, на яку посилається позивач, розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням викладеного положення статті 625 ЦК регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п'ята статті 11 ЦК, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК, оскільки із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність. Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із застосуванням наслідків недійсності правочину, оскільки зобов'язальні відносин виникнуть лише після набрання рішення законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Щодо вимоги позивача про визначення порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання коштів органами Державного казначейства України з бюджетного рахунку Головного територіального управління юстиції у Київській області, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до статті 217 ЦПК України, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади та утворена для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Згідно ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає по своїм зобов'язанням. За повідомленням третьої особи, в Білоцерківському управлінні Державної казначейської служби України Київської області для Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного уравління юстиції відкрито небюджетний рахунок 3731 «Депозитний рахунок розпорядників бюджетних коштів» відповідно до наказу Державного казначейства України від 28.11.2000 р. № 19 зі змінами «Інструкція по застосуванню Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів». Фінансування Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснюється Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області, яке є розпорядником коштів вказаного відділу виконавчої служби. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 зі змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Згідно з п. 2 Порядку, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкритті в органах Казначейства. Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. Пунктом 24 Порядку визначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 Порядку. Разом з цим, п.п. 26-34 Порядку передбачено здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника, який обслуговується в органі Казначейства. Позивачем не зазначені докази, які б свідчили про складність виконання рішення суду. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За наведених обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційного до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 134 грн. 22 коп.

Outcome: partial