Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Соколівської сільської ради про визнання за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку, яка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в розмірі 1,7860 га вартістю 48111,59 гривень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті залишилась спадщина, в тому числі земельна ділянка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в розмірі 1,7860 га вартістю 48111,59 гривень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який належав [PERSON] згідно державного акту серії ЯБ № 389282 від 02 вересня 2008 року зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010886800060. Позивачка всоєчасно звернулася до Хмільницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У звязку з тим, що позивачка не пред"явила оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, який був втрачений, державним нотаріусом їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і було рекомендовано звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Соколівська сільська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 15.04.2013 року Лелітською сільською радою (а.с.5), довідкою № 21 виданою Лелітською сільською радою Хмільницького району від 21.01.2014 року(а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в розмірі 1,7860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва нормативною грошовою оцінкою в 48111,59 гривень, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту серії ЯБ № 389282 від 02.09.2008 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010886800060, що підтверджується копією державного акту серії ЯБ № 389282 від 02.09.2008 року на ім"я [PERSON] (а.с.9), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, власником якої значиться [PERSON] (а.с.10), договором № 46 від 03.02.2009 року про оренду земельної ділянки укладеним між орендодавцем [PERSON] та орендатором АПНВП "Візит" (а.с.11-12), копією газети "Життеві обрії" від 31 січня 2014 року з оглошенням про те, що втрачено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ за № 389282, виданий [PERSON] (а.с.13). Таким чином, на день смерті [PERSON] його право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Соколівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в розмірі 1,7860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було набуто та посвідчено у порядку передбаченому діючим на той час законодавством України, а тому вказана земельна діялнка входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із спадкової справи № 164/2013 вбачається, що [PERSON] 16.05.2013 року, тобто, у визначений законом шестимісячний строк, звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, а 16.05.2013 року нотаріусом було заведено спадкову справу за № 164/2013. Інші особи з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися. Таким чином, так як позивач [PERSON] у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то вважається такою, що прийняла спадщину. Позивачу у справі листом завідуючої Хмільницької районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що на зазначене нерухоме майно у спадкоємця відсутні правовстановлювальні документи, що підтверджується листом за № 72/02-17 від 29.01.2014 року (а.с. 4). Суд, враховуючи те, що позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після свого чоловіка [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняла її, а тому обґрунтовано звернулася до суду. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved