Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] від шлюбу відповідача та її матері [PERSON] Зазначила, що з 01 вересня 2015 року вона є студентом Навчально-наукового інституту Економіки та менеджменту Факультету економіки і підприємництва Національного авіаційного університету, денної форми навчання. Додатково позивачка відвідує курси з «програмування» та навчання «англійської мови», що потребує додаткових фінансових затрат. Позивачка вказала, що відповідач після досягнення нею повноліття допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, вона звернулася з даним позовом та посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29.08.2016 року і до закінчення навчання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 500 грн. Зазначив, що він до досягнення донькою повноліття сплачував аліменти, на сьогоднішній день він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки від свого доходу. Крім того, просив врахувати, що на його утримання перебуває його батько, який є інвалідом 3-ої групи та непрацездатна мати. Зазначив, що він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] та утримує її неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також, просив суд врахувати, що позивачка працює та отримує стипендію (а.с. 97-99). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02 жовтня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 02 жовтня 2007 року, актовий запис № 581 (а.с. 7). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою - [ADDRESS] (а.с. 8), що не заперечувалося відповідачем. Відповідно до довідки Національного авіаційного університету від 19 липня 2016 року № 2418, [PERSON] є студенткою 2 курсу Навчально-наукового інституту Економіки та менеджменту Факультету економіки і підприємництва Національного авіаційного університету, денної форми навчання, бюджетної форми, з терміном навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 (а.с. 10). Як зазначив представник позивача, доходів матері позивачки не вистачає на утримання доньки та її навчання, доходів самої позивачки також не вистачає, у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та її права підлягають захисту судовим рішенням. Під час з'ясування матеріального становища позивача, згідно довідки про стипендію від 26.09.2016 року № 1097, судом встановлено, що [PERSON] отримує стипендію (а.с. 60), а її мати - [PERSON] працює в Ритуальній службі СКП «Спецкомбінат ПКПО» та отримує середню заробітну плату у розмірі 7 562 грн. (а.с. 91). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем СБУ та отримує середню заробітну плату в розмірі 16 895 грн. (а.с. 35). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, які має можливість сплачувати відповідач на користь позивача суд бере до уваги те, що на утриманні [PERSON] перебуває його батько, який є інвалідом 3-ої групи та непрацездатна мати (а.с. 31-32). Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від свого доходу (а.с. 34, 44). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він працює, отримує дохід, має на своєму утриманні неповнолітнього сина та непрацездатних батьків, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 183, 200 СК України приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання. Проте, враховуючи, що відповідач працює та отримує офіційний регулярний дохід, суд вважає за доцільне стягнути аліменти не у твердій грошовій сумі, як про це просить сам відповідач, а у частці, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Будь-яких доказів того, що відповідач частину доходу одержує в натурі, або наявні інші обставин, які перешкоджають визначенню розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів матеріали справи не містять. Доводи відповідача, що позичка працює офіціанткою та отримує дохід, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не надав належних доказів у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження вказаних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 29 серпня 2016 року. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial