Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

03 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 9065,59 грн., що становить : 3996,50 грн.- виногороду за надання послуг: 3053,10- інфляційні витрати: 360,01 грн- 3% річних: 1655,98 грн. -пеню за користування коштами . Також просить стягнути з відповідача на свою понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн.. Позов обґрунтовує тим, що між нею, як власником агеції нерухомості "Експерт-Суми", і відповідачем, 23 січня 2012 р. був укладений договір про надання посередницьких послуг з продажу двокімнатної квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS], Агенцією нерухомості "Експерт-Суми" для огляду квартири відповідача була направлена покупець [PERSON]. Квартира відповідала вимогам [PERSON] , і квартира була оглянута [PERSON] разом з ріелтором агенції [PERSON]. Для підтвердження свого наміру по придбанню даної квартири за адресою: [ADDRESS] між продавцем [PERSON] та покупцем- Сиротою Г.І. 01.03.2012 р. в агентстві нерухомості "Експерт-Суми" був укладений попередній договір купівлі-продажу. Під час складання попереднього договору в агентстві продавець [PERSON] підтвердила свій намір та дала згоду на укладання основного договору купівлі-продажу квартири в строк до 17.00 год. 01.05.2012 р. і покупець [PERSON] передала продавцю [PERSON] завдаток в сумі 500 доларів США. В кінці квітня 2012 р., за два дні до закінчення строку попереднього договору, до агенції нерухомості "Експерт-Суми" звернулася покупець [PERSON] з проханням продовжити термін додаткового строку на місяць, у зв'язку з тим, що продавець [PERSON] не в змозі підібрати собі двох- або трикімнатну квартиру на першому поверсі, у зв'язку зі станом здоров»я. Як згодом стало відомо відповідач [PERSON] 11червня 2012 р. уклала угоду купівлі-продажу цієї квартири за адресою: м. Суми , вул. Нахімова буд. 21. КВ. 35 без участі агенції і без сплати послуг, чим порушила умови п. 3.3 договору. З метою врегулювання конфлікту 03.03.2014 р. позивачем була направлена відповідачу претензія , згідно якої вона запропоновувала в 10-ти денний строк погасити борг. Згідно ст.. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач вважає , що перебіг позовної давності по справі починається від 03.03.2014 р., тобто коли позивач довідалася, що [PERSON] купила у [PERSON] квартиру № 35, у зв»язку з чим була направлена претензія. Позивачем , згідно ст..ст. 626-629 ЦК України зобов»язання , взяті на себе за договором, виконувались неухильно,в тому числі і в наданні [PERSON], як продацю квартири, покупців на її квартиру. Згідно п. 3.3 договору , винагорода за надані по договору послуги становить 1,5% від ринкової вартості даного обєкта нерухомості, але не менш ніж 500 доларів США в день укладання основного договору купівлі-продажу, що становить по курсу НБУ (1 :7,993), тобто 3996,5 грн.. Підставою для оплати є підписання договору купівлі-продажу , укладеного між сторонами. Згідно п.п. 5.2-5.3 договору дострокове розірвання\~\~договору\~\~не звільняє від оплати послуг виконавця за даним договором, якщо контрагент (покупець) був наданий виконавцем і договір може бути достроково розірваний тільки за взаємною згодою сторін , а позивач цієї згоди не надавала. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три процента річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 03.03.2012р. заборгованість за зобов»язанням становить 3996,5 грн., інфляційні витрати-3053,1 грн., проценти за користування коштами- 360,01 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань- 1655,98 грн… Загальна сума- 9065,59 грн.. Позивач зазначає , що нею неодноразово доводилося до відома [PERSON] про вирішення спору миром. З метою врегулювання конфлікту миром позивачем 25.07.2015р. була направлена відповідачу претензія про необхідність виконання зобов»язання , оплативши послуги позивача. Однак, зобов»язання по договору відповідач не виконала. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було стягнуто з останньої на користь [PERSON] виногороду в сумі 2878,41 грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] доводи і вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав , зазначених в позові, додатково пояснивши , що позивачу про порушення умов договору з боку відповідача стало відомо влітку 2012 року. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов не визнав, вважаючи , що договір і позовні вимоги не відповідають чинному законодавству. Зггідно рішення Апеляційного суду м. Суми , ухваленого по справі 592/1815/15-ц визнано , що трьохсторонній договір, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про попередню оплату, є нікчемним. Згідно п.1.1 договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 23.01.2012р. виконавець повинен вчинити ряд певних дій з метою находження оптимального контрагенту , готового придбати обєкт нерухомості замовника, а саме квартиру №35 за ціною за 35 тис. доларів, яка належить згідно правовстановлюючому документу. Зі сторони позивача не було вказано інших власників квартири, що також повинно бути виконано. Розділом 2 позивач брав на себе вид дій, які повинен вчинити при виконанні даного договору, а саме відповідно до п. 1.1 договору, він повинен був продати квартиру за ціною , зазначену в умовних одиницях- долари США, інших розрахунків на еквівалент взагалі відсутні. Зобов»язання , передбачені п.п. 2.1.2 , 2.1.3, 2.1.4 ,2.1.5 позивачем не виконані. Відовідно до п.8 ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», який діяв на час укладання договору , виконавець зобвязаний видати документ на підтвердження факту виконаних робіт. Саме така умова також зазначена у самому договорі про надання посередницьких послуг с продажу нерухомого майна , а саме у пункті 3.2. На підтвердження факту виконання послуг замовнику, відповідно до умов договору, складається відповідний акт, який сторонами не складався. Тобто позивач не виконав в повній мірі умови, які він брав на себе. Пунктом 3.3, на який посилається в своїй позовній заяві позивач ,встановлено, що виконавець за надані послуги отримує винагороду в розмір 1,5% ринкової вартості. Ринкова вартість, відповідно до постаною КМУ від 10.09.2003 № 1440, це вартість, по якій можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки укладення угоди між продавцем і покупцем, після проведення відповідного маркетингу на умові ,що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Тобто, це вартість, яку робить відповідна особа за ринковою вартістю , так як сам позивач не робив даної вартості , а в договорі купівлі продажу, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , чітко зазначається , що продаж квартири здійснено за домовленістю сторін в розмірі 191\~894 грн ., то жодної експертної оцінки позивач не вчинив. Позивач повинен був провести ринкову вартість , а потім вже вимагати від відповідача 500 доларів. Позивач оцінює вартість послуг в іноземнійй валюті, що є порушенням чинного законодавства щодо досягнення істотних умов, а саме сплата здійснюється в іноземній валюті , не в гривні. Стаття 524 ЦК України зазнчає, що грошові зобовяання повинні бути виражені в грошовій одиниці - гривні .Стаття 533 України зазначає , що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.Тобто в договорі між резидентами не може бути прямо вказана ціна в іноземній валюті , але в іноземній валюті можна визначити грошовий еквівалент вартості договору. Грошовий еквівалент не був встановлений договором , тому договір укладени, між [PERSON] та [PERSON], є нікчемним. Позивачем не надано суду відповідних ліцензій на вчинення операцій в іноземній валюті,і тому вважає, що в звязку з тим, що ціна договору не визначена , позивач не проводив будь-який ринкових вартостей. Позивач, надавши свої розрахунки, а саме в додатку до курсу валют, не зазначає з яких даних саме взято цей додаток, на який сайт посилається , чому саме розрахунок складений станом на 03.08, яким чинним законодавством передбачено момент виявлення вчинення порушення . Тобто еквівалент повинен бути від червня 2012 року , а не від серпня місяця, що свідчить , що розрахунок позивача не відповідає дійсності. Крім того , вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Як зазначили свідки , що про порушення свого права позивач дізналася в червні 2012 року. Суд , заслухавши пояснення представників сторін , свідків , вивчивши матеріали справи , вважає , що позов є обґрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що на підставі укладеного з позивачем цивільно-правового договору про надання послуг , вона оглянула з [PERSON] квартиру, належну [PERSON] за №35 в буд. №24 по вул. Нахімова в м. Суми. Зазначена квартира задовольнила [PERSON]. Влітку 2012 року свідку стало відомо про те, що відповідач [PERSON] порушила умови договору про надання посередницьких послуг з продажу обєкту нерухомості, про що нею було одразу ж доведено до відому позивача по справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення виногороди та штрафу за договором про надання послуг , йому, як представнику [PERSON], відомо , що ріелтор на виконання умов договору про надання посередницьких послуг [PERSON] було показано ряд квартир, серед яких була показана і квартира по вул.. Нахімова, м. Суми , належна [PERSON]. [PERSON] сподобалась квартира [PERSON] , у зв»язку з чим і було підписано договір в майбутньому купівлі-продажу, договір посередницьких послуг від 29.02.2012, а далі був укладений договір наміру купівлі-продажу, але його не було нотаріально посвідчено . В літку 2012 року [PERSON] від ріелтара агенції дізналася про те , що [PERSON] і [PERSON] без участі агенції уклали договір купівлі-продажу квартири. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем Надалі- ФОП), що вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та згідно свідоцтва платника єдиного податку займається господарською діяльністю у виді - агентства нерухомості (а. с. 25,26). 29.02.2012 р. між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання посередницьких послуг з продажу об'єкту нерухомості (а. с. 5). Пунктом 1.1 договору про надання послуг визначено, що позивач зобов»язується виконати ряд певних дій з метою знаходження оптимального контрагента ( далі- покупця) , готового придбати об»єкт нерухомості замовника , а саме 2-х кімнатна квартира , розташована за адресою : м. суми , [ADDRESS] за ціною 35000 доларів США, яка належить згідно правовстановлюючому документу, у відповідності до умов даного договору та посприяти замовнику в укладенні договору купівлі-продажу (міни) між ним та покупцем. На виконання умов договору агенцією нерухомості "Експерт Суми" квартира [ADDRESS] була запропонована для огляду [PERSON],і яка була останньою оглянута разом з ріелтором агентства [PERSON]. Даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. Пунктом 3.3 договору про надання послуг передбачено, що виконавець за надання послуги отриму виногороду в розмірі 1,5% від ринкової вартості об»єкту, але не менш 500 доларів США в день підписання основного договору. Підставою до оплати є підписання договору купівлі-продажу (міни) між сторонами. Замовник зобов»язаний оплатити вартість послуг виконавця згідно умов даного договору ( п.2.2.1). Згідно п. 4.3 договору у разі оформлення договору купівлі-продажу , або будь-якого іншого договору, передбаченого законодавством України, що підтверджує перехід об»єкту нерухомості у власність третіх осіб , які були представлені виконавцем поза ним ( при несплаті виногороди), замовник сплачує штраф в п»ятикратному розмірі від суми винагороди, вказаної в п. 3.3 договору. 01.03.2012 р. між покупцем [PERSON]та продавцем [PERSON] в агенції нерухомості "Експерт Суми" був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири , розташованої за адресою: м.Суми , вул. Нахімова буд. №24 кв. кв. №35 яка була оцінена в 30 тис. доларів США (а. с. 7). Проте 11.06.2012 р. між [PERSON] , [PERSON], [PERSON]С та [PERSON], як продавцями квартири , та [PERSON] , як покупцем квартири, без участі агенції був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за ціною 191894 грн. ( а.с.8-9) . Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16.07.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення виногороди та штрафу за договором про надання послуг від 29.02.2012 року , у зв»язку з наявністю у відповідача [PERSON] обов»язку щодо виплати позивачу виногороди за надані нею послуги з пошуку квартири , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] виногороду по договору про надання послуг в сумі 2878,41 грн., що становить 1,5 % від вартості проданої квартири ( а.с.23-24). Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, на які розповсюджуються норми ст.. 901 ч.1 та 903 ч.1 ЦК України, згідно з якими за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов2язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за оплату , замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі , у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до п. 1.\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено , що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Договір є обов»язковим для виконання сторонами ( ст.. 629 ч.1 ЦК України). З урахуванням наведеного , суд дійшов до висновку про наявність у відповідача [PERSON] обов»язку щодо виплати позивачу виногороди за надані нею послуги з пошуку квартири. При обрахуванні розміру виногороди , суд виходить з положен п.3.3 договору про надання посередницьких послуг з продажу об»єкту нерухомості , дати укладання договору купівлі- продажу квартири, вартості квартири , вказаної у договорі купівлі-продажу та офіційного курсу 100 доларів США к гривні на день укладання договору купівлі-продажу квартири , який становив 799,2500 грн.. Звідси винагорода відповідача за надані позивачем послуги має становити 3996,25 грн.. Суд не погоджується з вимогами позивача в частині проведення розрахунку виногороди станом на 03.08.2012 року ,у зв»язку з безпідставністю її проведення саме на цю дату. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому , з урахуванням вимог ст.. 625 ЦК України розмір інфляційних витрат , з урахуванням індексу інфляції становить 3052,90 грн., а три процента річних від простроченої суми- 359,99 грн.. Що стосується вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов»язаннь в сумі 1655,98 грн. суд дійшов до наступного. Згідно ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 2\~ст. 258 ЦК України, - позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи те, що позивач звернувся\~\~з позовом до суду 03.08.2015 р., якому про порушене право стало відомо ще влітку 2012 р., а позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачена в один рік, то за таких обставин вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню у звязку з пропуском строку звернення до суду. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності по справі, оскільки вважає , що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом . Суд вважає , що строк звернення до суду позивачем не є пропущеним, крім в частині стягнення пені, оскільки , як встановлено в судовому засіданні , і цей факт підтвердили представник позивача, свідки , про порушення свого права позивач дізналася влітку 2012 року , а з позовом позивач звернулася в межах строку позовної давності- 03.08.2015р.. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача виногороди , інфляційних витрат та три процента річних підлягають частковому задоволенню , і з відповідача на користь позивача слід стягнути виногороду в сумі 3996,25 грн., інфляційні витрати -3052,90 грн. та три проценти річних- 359,99 грн., а всього 7409,14 грн.. В той час у задоволенні позову в частині стягнення пені слід відмовити зі спливом строку позовної давності. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору.

Outcome: partial