Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] та у його вихованні, просив дозволити сину, проводити вихідні та святкові дні на його території, визначити способи участі у вихованні дитини, яким встановити час та дні для зустрічей з сином, а саме: -з п'ятниці з 20.00 по неділю до 20.00 (кожного тижня протягом року); -з 1 по 15 січня щорічно та з 1 червня по 30 серпня щорічно - проводити разом канікулярні дні та виїжджати разом із сином на відпочинок; -надати можливість спілкування за допомогою засобів зв'язку у денний час доби. Свій позов обґрунтовує тим, що 30 листопада 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ним та відповідачем розірвано. Спільний син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] у Деснянському районі [ADDRESS]. Позивач зазначає, що неодноразові наміри відвідати сина та на спроби домовитись по телефону про зустріч з ним, відповідач вчиняла дії, які перешкоджали цьому, та закінчуються моральним приниженням та образою людської гідності зі сторони відповідачки [PERSON] та її знайомих. Підтвердженням цьому є подія, яка відбулась 29 серпня 2014 року. Позивач та його брат знаходились на дачі за адресою: СТ "Берізка" Бобрицької сільської ради Київської області, під час перебування у помешканні, до будинку вдерлися незнайомі особи, як пізніше було з'ясовано - знайомі [PERSON], вони звертались із погрозами до позивача, та щоб він більше не дзвонив до [PERSON] та не наполягав на зустрічі із сином, якщо пропозиція не буде виконана, то буде можливий фізичний вплив відносно нього. По цій події позивач звернувся до правоохоронних органів. Позивач вказує, що зі сторони відповідача вчиняються усі дії, щоб дитина негативно ставилася до батька, та відмовлялася від зустрічей. Хлопчик із - за виниклої конфліктної ситуації перебуває в постійному психологічному стресі. 05 липня 2016 року подана зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. 30 березня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. 30 березня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрито. 10 вересня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнята відмова від позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], зміну прізвища дитини, а також зобов'язання внести зміни до актового запису та видачу свідоцтва про народження дитини. Провадження у справі за зустрічним позовом закрито. Позивач та представник позивача [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. А також позивач пояснив, що він і на сьогодні не може вільно спілкуватися із сином, його місце навчання та проживання постійно приховуються від нього, і йому необхідно постійно прикладати зусилля, щоб звертатися до відповідних служб і розшукувати місце навчання сина. Крім того зазначив, що йому не надають можливості систематично брати до себе сина, з ним відпочивати, проводити час разом. Представник відповідача [PERSON], просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що вказані вимоги є безпідставними та надуманими. Представник третьої особи Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду неодноразово направлені листи із можливістю проводити розгляд справи у відсутності їх представника. Cвідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні із сином [PERSON]. Цей позов до суду був поданий у 2016 році тому, що відповідач перешкоджала батькові у зустрічах, спілкуваннях із сином. Протягом 2016-2018 років [PERSON] міг бачитись і говорити із сином лише тоді, коли приїжджав до школи де навчається [PERSON], і між перервами 5-10 хвилин вони спілкувались. На канікулах взагалі вони не можуть бачитись, тому що відповідач не піднімає трубки, або каже що в них зовсім інші плани. Коли вона, як бабуся, просила взяти до себе онука, то [PERSON] давала згоду, але при умові, щоб [PERSON] при цьому не був присутнім, інакше казала, що більше сина давати не буде. У 2016 році був такий випадок, що вона, як бабуся взяла до себе [PERSON], він в неї побув, а потом в телефонному режимі було погоджено із [PERSON], що [PERSON] поїде з ним на дачу, там вони переночують і зранку сходять до церкви, щоб дитину благословили на навчання, він в тому році повинен був йти в перший клас. [PERSON] дала свою згоду, і [PERSON] із сином [PERSON], та своїм молодшим братом поїхали на дачу. Ввечері трохи плани змінились, і батюшка із церкви подзвонив [PERSON] і сказав, що не [PERSON] привезе дитину матері, а він, вона ніби погодилась. Але вночі у супроводі декількох чоловіків, вона приїхала на дачу, вчинила скандал і забрала [PERSON] додому. В січні 2018 року свідок [PERSON] передзвонила до [PERSON] та попросила дати онука, щоб повести в театр на Новорічну виставу разом із її онукою. Умова для зустрічі знов була та сама, щоб [PERSON] не зустрічався при цьому із сином і з ним не спілкувався. Свідок пояснила, що вона повинна була відразу після вистави відвезти [PERSON] до метро Дарниця та передати його матері. Один раз свідок просила дозволу [PERSON], щоб та дала сина на святкування дня народження до батька [PERSON], але їй було відмовлено. Єдиний раз коли син [PERSON], спілкувався з батьком в м.Броварах це було 8 березня 2018 року. Свідок [PERSON] також пояснила, що в 2013 -2014 році коли онук [PERSON] сильно захворів, батько хлопчика кожен день їздив до сина в лікарню, возив йому харчування, ліки, доглядав його, дуже хвилювався та турбувався про сина. Вона не розуміє, чому [PERSON] забороняє її сину [PERSON] бачитись із онуком [PERSON], оскільки він всілякими зусиллями намагається про нього піклуватися і бути завжди з ним, підтримувати, цікавиться його навчанням і життям. Суд, вислухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини, та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного висновку. Суд, встановив, що [INFO] народився [PERSON], про що 24 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про народження дитини [NUMBER]. Батьками в свідоцтві про народження зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 08 жовтня 2013 року реєстратором Віддліу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області здійснено реєстрацію актового запису про шлюб в реєстрі, актовий запис № 387 від 25 липня 2008 року. Із вказаного витягу вбачається, що після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с. 7). 30 листопада 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 18). Рішенням виконкому Броварської міської ради Київської області від 24 червня 2014 року № 338 "Про надання висновку до суду щодо визначення місця проживання малолітньої дитини" вирішено надати [PERSON] висновок до суду про визначення місця проживання її малолітнього сина [PERSON] разом із матір'ю, враховуючи інтереси дитини. (а.с. 16) Для прийняття вказаного висновку проводилося обстеження умов проживання батька дитини [PERSON], про що був складений акт № 172 від 17 червня 2014 року, в якому зазначається, що за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], створені всі умови для проживання дитини: окрема кімната, іграшки, дитяча література, ігрова зона, наявна пісочниця. Звичаї сім'ї доброзичливі, сімейні та релігійні. Свята проводять в колі родини, щороку їздять на відпочинок на озеро, річку, дачу. (а.с. 55) 18 червня 2014 року Службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області проводилась бесіда із [PERSON] [PERSON] проявляв активну участь у спілкуванні, легко йшов на контакт, розгорнуто відповідав на запитання. Тестування показало, що головними фігурами в світогляді хлопчика є його мама та тато, він має з ними стійкий емоційний зв'язок та цільну прихильність. Для [PERSON] фігура мами уособлює в собі надійний захист, фігура батька уособлює безперечний авторитет. [PERSON] із задоволенням розповів про приклади спільної діяльності як з мамою, так і з татом. (а.с.56) 22 квітня 2016 року Службою у справах дітей проводилось обстеження умов проживання [PERSON] про що складений акт № 140. Згідно вказаного акту житлово-побутові умови проживання [PERSON] в [ADDRESS], сприятливі для проживання дитини. Є належне матеріальне забезпечення батька, в наявності необхідні продукти харчування для дитини. (а.с.57) За результатами проведеного психологічного обстеження складений службою у справах дітей та сім"ї міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради висновок № 26 від 25 травня 2016 року та рекомендовано матері [PERSON] та батьку [PERSON] налагодити конструктивну комунікацію між собою за допомогою сімейної медіації, щодо домовленостей, пов'язаних з визначенням участі батька у вихованні хлопчика; батьку [PERSON] підвищити рівень батьківської відповідальності за життя та здоров'я сина. (а.с. 58-59). З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2015 року позивач звертався до правоохоронних органів - Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, із заявою щодо порушення його прав, як батька дитини [PERSON] та вчиненні відносно нього та брата [PERSON] неправомірних дій - психічного та фізичного насильства, яке загрожувало його життю, здоров'ю або втраті працездатності. Погрози в тому числі були в тому, щоб він не виходив на контакт ні із [PERSON], ні із сином [PERSON] В той же час, як зазначено в заяві, зареєстрованої в Броварському МВ ГУ МВС України в Київській області 20.08.2015 року, [PERSON] з погрозою застосувати фізичну силу змусили написати боргову розписку на суму 4000 доларів США, які ніби він отримав у [PERSON] на придбання автомобіля, і які він зобов'язувався повернути. Копія вказаної розписки додана до заяви. (а.с. 12- 13). Листом від 24 лютого 2016 року Служба у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області [PERSON] повідомила про адресу проживання колишньої дружини [PERSON] та малолітнього сина [PERSON], а саме [ADDRESS] та вказали номер мобільного телефону [PERSON] (а.с.14) 25 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Деяснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою в якій просив винести питання щодо його участі у вихованні неповнолітньої дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини та прийняти відповідне рішення, у зв'язку з тим, що [PERSON] вчиняє дії, які перешкоджають йому у спілкуванні та вихованні дитини. Також просив встановити наступний графік зустрічей: -з п'ятниці з 20.00 год. по неділю до 20.00 кожного тижня протягом року; -з 1 по 15 січня щорічно та з 1 червня по 30 серпня щорічно - проводити разом канікулярні дні та виїжджати з сином на відпочинок; -надати можливість спілкування за допомогою засобів зв'язку у денний час доби. (а.с. 21) 22 червня 2016 року [PERSON] звертався до виконавчого органу Київської міської ради Служби у справах дітей та сім'ї із заявою про надання професійної допомоги медіатора налагодити конструктивну комунікацію між матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] Та за допомогою сімейної медіації усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні [PERSON] К,Т. з батьком [PERSON] та родиною. (а.с. 44) Згідно висновку "Про участь батька у вихованні малолітньої дитини" від 23 червня 2016 року за № 102/03/31-5699 Служби у справах дітей Деснянської в місті Києві державної адміністрації, враховуючи інтереси та думку дитини, беручи до уваги висновок психологічного обстеження Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації вирішила відтермінувати розгляд заяви матері дитини, [PERSON] про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], на три місяці, на цей термін встановити наступний графік спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], а саме: - першої та третьої неділі місяця з 12.00. до 18.00 год.; другої та четвертої суботи місяця з 12.00. до 18.00 год. Перший місяць побачень батька з дитиною, здійснювати у присутності матері дитини. (а.с. 46-49). Згідно характеристики Української православної церкви Київської Епархії парафії "Різдва Богородиці" від 15 червня 2016 року, [PERSON] знаходиться на послуху при храмі Різдва пресвятої Богородиці у с. Рудня, Броварського району. Київської області з 2014 року і до цього часу. За цей період проявив себе з гарної сторони, має такі добрі якості, як доброзичливість, відповідальність та порядність. Старанно виконує покладені на нього послухи та роботи. Бере активну участь у будівництві недільної школи. Має авторитет серед парафіян. Обов'язковий та чуйний. Завжди готовий прийти на допомогу парафіянам. Бере участь в організації різних благодійних заходах. (а.с. 53) [PERSON] має зареєстроване місце проживання за яким також зареєстрований і син [PERSON], а саме [ADDRESS]., про що видана довідка форми № 3 ЖЕК - 3 від 22 квітня 2016 року за № 796. (а.с. 54) 07 червня 2017 року Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації розглянуто питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та складено висновок з якого вбачається, що 24 травня 2017 року мати дитини, [PERSON] ,звернулась із заявою до Служби у справах дітей про те, що її заяву щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно осина [PERSON] залишити без розгляду, у зв'язку з тим, що дитина почала проявляти бажання спілкуватись та бачитись із батьком. Враховуючи запропоновані батьками дитини, [PERSON] та [PERSON], графіків зустрічей батька із сином, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації вважала за доцільне встановити наступний графік спілкування батька із сином, за обов'язковою умовою, а саме особистого бажання спілкування самої дитини: -першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20.00 год. до 20.00 год. неділі; -першої половини канікулярного періоду; -літній відпочинок: з 1 червня по 15 червня, з 1 липня по 15 липня, з 1 серпня по 15 серпня кожного року. (а.с. 107- 109) До справи також додана довідка - розрахунок від 14 лютого 2018/дв-11/ № 7944 Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про те, що заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] у [PERSON] станом на 01 лютого 2018 року відсутня. (а.с. 163). Вiдповiдно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом під час розгляду справи на підставі наведених доказів, встановлено, що позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як, вбачається із матеріалів справи, а саме 07 червня 2017 року Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації розглядалося питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та складено висновок з якого вбачається, що враховуючи запропоновані батьками дитини, [PERSON] та [PERSON], графіків зустрічей батька із сином, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві адміністрації вважала за доцільне встановити наступний графік спілкування батька із сином, за обов'язковою умовою, а саме особистого бажання спілкування самої дитини: -першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 20.00 год. до 20.00 год. неділі; -першої половини канікулярного періоду; -літній відпочинок: з 1 червня по 15 червня, з 1 липня по 15 липня, з 1 серпня по 15 серпня кожного року. (а.с. 107- 109). Однак, жодна із зустрічей у передбачений графік не відбулася, тому позивач наполягав на врегулювання вказаного питання судом, щоб мати можливість безперешкодно та систематично в призначені дні бачитись із сином. Щодо безпідставності заявлених вимог, суд дійшов висновку, що твердження представника відповідача [PERSON] повно спростовуються зібраними та дослідженими у справі доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд повно та всебічно розглянувши вказану справу, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, із врахуванням доцільності визначити саме запропонований порядок, який зазначений у висновку 07 червня 2017 року Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Крім того, вважає за можливе надати батькові та сину особисто спілкуватися в телефонному режимі та іншими засобами зв'язку. На підставі викладеного та

Outcome: partial