Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У жовтні 2017 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк", банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20 583,37 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 06.06.2014 [PERSON] отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] порушив зобов'язання за договором і станом на 30.09.2017 має заборгованість в загальному розмірі 20 583,37 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 298,20 грн., заборгованості по процентах в сумі 15 228,82 грн., пені та комісії в сумі 3600 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 956,35 грн. (процентна складова). Представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутність. Відповідач подав письмову заяву про відкладення розгляду справи пославшись на неможливість явки в судове засідання по причині перебування на лікуванні в туберкульозній лікарні, на підтвердження чого надав консультативний висновок від 25.06.2018. Однак зважаючи на те, що відповідач дізнався про заявлений до нього позов ще 16.02.2018 (а.с. 48), і його неявка в судове засідання є повторною, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 06.06.2014 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України «Універсальна», з встановленим кредитним лімітом в розмірі 300 грн. Сторони договору погодили, що заява клієнта разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» складає договір про надання банківських послуг. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов'язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 5% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості договором передбачена сплата пені в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або +100 грн. щоразу, коли прострочення за кредитом або процентами триває другий місяць поспіль і більше. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань понад 30 днів умови кредитування також передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (пункт 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг). Судом встановлено, що банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. Протягом строку кредитування відповідно до Умов і правил надання банківських послуг змінювався розмір процентної ставки, який становив: з 06.06.2014 - 30% річних, з 01.09.2014 - 34,80% річних; з 01.04.2015 - 43,20% річних. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, але вніс лише один платіж на погашення кредиту та процентів в сумі 1600 грн., що мало місце у червні 2014 р., після чого будь-які сплати на користь банку припинив. Відтак станом на 30.09.2017 відповідач має заборгованість в сумі 20 583,37 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 298,20 грн., заборгованості по процентам в сумі 15 228,82 грн., пені та комісії в сумі 3600,00 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 956,35 грн. (процентна складова). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved