Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача, мотивуючи позов тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31 липня 2009 року №568 відповідача [PERSON] з 01 вересня 2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. 29 вересня 2009 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Херсонській області та відповідачем укладено Договір № 09-417 про підготовку фахівця у КНУВС, який пізніше було доповнено додатковим договором №1 від 12.12.2012 року, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Крім того, 10 січня 2013 року додатковим договором №1/2 до Договору було внесено зміни (в частині заміни замовника з УМВС України в Херсонській області на НАВС). З 01 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 14 червня 2013 року №603 відповідачу присвоєно кваліфікацію бакалавра права освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Психологія» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору відповідача розподілено та направлено для подальшого проходження служби до НАВС. Навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. Наказом НАВС від 21 червня 2013 року №73 о/с відповідача з 15 червня 2013 року призначено на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для експертно-кримініластичних підрозділів НАВС. Наказом НАВС від 15 травня 2015 року №59 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідач [PERSON] навчався в КНУВС (НАВС) з 01 вересня 2009 року по 14 червня 2013 року і вартість витрат, повязаних з його утриманням у навчальному закладі становить 29574,40 грн. Із сумою витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі відповідач ознайомлений під підпис та поінформований про необхідність відшкодувати зазначену суму. Однак на даний час, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У зв'язку з наведеним позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 29574,40 грн та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відзив від відповідача не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що наказом (витяг) Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року № 568, відповідача [PERSON] зараховано з 01 вересня 2009 року курсантом 1 курсу денної форми навчання університету за спеціальністю "Психологія". 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Херсонській області та [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, предметом даного договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр на напрямом (спеціальністю) Психологія. 29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Херсонській області та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно якого доповнено договір про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ. 10.01.2013 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Херсонській області та [PERSON] укладено додатковий договір №1/2 до договору про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно якого було внесено зміни (в частині заміни замовника з УМВС України в Херсонській області на НАВС). Згідно наказу (витяг) Національної академії внтуршніх справ від 14.06.2013 року №603, у зв'язку з закінченням навчання, присвоєно кваліфікацію бакалавра психології освітньо-кваліфікаційного рівня "Бакалавр" за напрямом підготовки "Психологія" [PERSON] видано відповідний диплом. Відповідно до довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фіхівця у Національній академії внутрішніх справ, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням [PERSON] у навчальному закладі склав 29574,40 грн. З вказаною довідкою [PERSON] ознайомлений особисто, про що свідчить його особистий підпис. Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядовіого міліції [PERSON] за період навчання з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року склало: грошове забезпечення 10400,31 грн. (без врахування періоду з 01.09.2009 р. по 31.08.2010 р.); продовольче забезпечення - 6875,86 грн.; речове забезпечення - 2521,65 грн.; оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 9776,58 грн. (без врахування періоду з 01.09.2009 р. по 31.08.2010 р.). Згідно витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 21.06.2013 року №73 о/с лейтенанта міліції [PERSON] відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для екпертно-криміналістичних підрозділів призначено на вказану посаду в НАВС. Згідно витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2015 року №59 о/с лейтенанта міліції [PERSON] відділення соціально-гуманітарної роботи навчально-наукового інституту підготовки фахівців для екпертно-криміналістичних підрозділів звільнено у запас за п. 64 "ж" (за власним бажанням). Пунктом 2.3.6. Договору укладеного з відповідачем 29.09.2009 року, зі змінами та доповненнями, передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 (чинного на момент виникнення правовідносин), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2ст. 52 Закону України "Про освіту"випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчаннявстановлений п. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року N 77/96 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів",постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.96 року за N 992 "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" Також відповідно до ч.6 ст. 18 ЗУ «Про міліцію» (в редакції на день звільнення відповідача з ОВС) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Добровільно відповідач [PERSON] витрати пов'язані з його утриманням на час звернення до суду не відшкодував. Згідно п. 4.4. договору у разі відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не відшкодував добровільно кошти, пов'язані з його утриманням, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved