Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначено, що відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 18.07.2014 вона являється власником 1/2 частини спадкового майна після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON]. Вона, як спадкоємець першої черги за законом прийняла на себе всі права та обов"язки щодо 1/2 спадкового будинку, будинок, в якому вона на час прийняття спадщини проживала, належить їй на праві власності з дня відкриття спадщини, інша 1/2 частина спадкового будинку залишилася відкритою, оскільки спадкоємцем першої черги за законом являється [PERSON], який проживає в Російській Федерації більше 20 років. Спадковий будинок, 1/2 частину якого вона успадкувала збудований в 1951 році, потребує капітального ремонту, однак вона не може здійснити його проведення із-за того, що 1/2 частина спадкового будинку є на день звернення з позовом до суду відкритою.. В зв"язку з неподачею у встановлений законом термін заяви про прийняття спадщини спадкоємець першої черги за законом [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. В зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на 1/2 частину житлового будинку №29 з надвірними та господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Ухвалою суду від 6 липня 2016 року до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON]. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності і підтримання позовних вимог. Представник відповідача - Великобичківської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча держнотконторою Пріц О.І. надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи - реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судовому засіданні присутній не був. Завідувач сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рахівського РУЮ Петращук І.В. надав заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис за №51 та виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 липня 2010 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд житлового будинку [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний будинок побудований у 1951 році. Отже даною характеристикою підтверджується той факт, що даний будинок дійсно побудовано [PERSON] та [PERSON] При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини в користь [PERSON]. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved