Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Олійник Б.О. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спірний договір був підписаний донькою покійної, яку звати [PERSON] . Фермерське господарство „Ілаш" сплачувало орендну плату, яку також отримувала дочка позивачки. Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року у фермерського господарства „Ілаш" було витребувано оригінал договору оренди землі від 15 березня 2018 року між [PERSON] та фермерським господарством „Ілаш" предметом якого є оренда земельної ділянки загальною площею 1,5617 га, кадастровий номер 7322055100:02:003:0082. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року по справі було призначено почеркознавчу експертизу, провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи. 30 жовтня 2018 року провадження у справі було поновлене. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року зупинено провадження в справі за позовом [PERSON] до фермерського господарства „Ілаш" про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації у зв`язку із смертю позивачки [PERSON] до залучення до участі у справі правонаступника позивачки. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до фермерського господарства „Ілаш" про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації у якості правонаступника позивачки [PERSON] та відновлено провадження у справі. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки кадастровий номер 7322055100:02:003:0083. 19 березня 2018 року державним реєстратором комунального підприємства „Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації" було зареєстроване право оренди землі на підставі договору оренди землі укладеного 15 березня 2018 року між фермерським господарством „Ілаш" та [PERSON] Вказана обставина стверджується інформаційною довідкою №123863106 від 15 травня 2018 року. Даний договір [PERSON] не підписувала. Вказана обставина стверджується висновком експерта №1197-К від 22 жовтня 2018 року. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірного договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до ст. 14 Закону України „Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Підпис на спірному договорі оренди землі [PERSON] не належить, але державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі цього договору відбулася. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину. Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" недійсним може бути визнано лише укладений договір. Положення ст.ст.1212-1215 ЦК України підлягають застосуванню у разі якщо стороною передчасно передано майно на виконання неукладеного договору. Така правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. (справа №6-99ц13). Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, використовуючи непідписаний [PERSON] договір оренди, фермерське господарств „Ілаш " порушило право власності [PERSON] Скасування запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення відповідачем. Така правова позиція закріплена у постанові ВС від 04 вересня 2018 року про справі № 823/2042/16. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі ст. ст. 13,14,15 Закону України „Про оренду землі", ст. ст. 203, 204, 215, 216 ЦК України, ,,

Outcome: approved