Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO] уродженка смт. Камяний - Брід Довбишського району Житомирської області є полькою за національністю та зобов'язати Житомирський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису № 27 від 16 травня 1955 року про народження, вказавши національність [PERSON] - полька В обґрунтування позовних вимог зазначають, що [PERSON], народилася 29 квітня 1955 року в смт. Камяний Брід Довбишського району Житомирської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 1955 року 16 числа зроблено відповідний запис № 27 . Це підтверджується доданою до заяви копією свідоцтва про народження, серії ЯЖ № 343125 від 16 травня 1955 року. На даний час прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні», мають право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності. Встановлення факту польського походження необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством [PERSON] для громадян пострадянських республік польського походження. Позивач в судове засідання не з'явилася, згідно поданих заяв просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача - Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в засідання суду не з'явився, у відзиві від 16.05.2018р. просила розглядати справу за відсутності представника, вирішити питанння виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. [PERSON], народилася 29 квітня 1955 року в смт. Камяний Брід Довбишського району Житомирської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження 1955 року 16 числа зроблено відповідний запис № 27, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ЯЖ № 343125 від 16 травня 1955 року (а.с. 7). Мати позивача [PERSON], була уродженою полькою, сповідувала римо-католицьку віру і проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності. 16 травня 1955 року Кам-Брідським посилковим бюро ЗАГС Довбишського району Житомирської області було видане свідоцтво про народження, серії ЯЖ № 343125, в якому не було зазначено національності. Національність матері позивача у свідоцтві, вказана як полька. Висновком Житомирського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису про шлюб № 921 від 10.07.1976 9р. та виправлення національності нареченої з "українка" на "полька", у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів та у зв'язку з відсутністю помилки у графі "національність нареченої" (а.с. 5). Згідно ізст.1 Закону України «Про національні меншини в Україні»Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Відповідно дост.11\~Закону України\~«Про національні\~меншини в\~Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Враховуючи вимоги\~ст.13 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Отже, положення Закону України «Про національні меншини в Україні», надають позивачам право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до німецької національності. Частина 1ст.300\~Цивільного кодексу\~України визначає, що фізична особа має право на індивідуальність. Відповідно до ч.2 цієї ж статті фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Факт встановлення польського походження необхідний позивачу для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством [PERSON] для громадян пострадянських республік польського походження. З врахуванням того, що Указ Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31.12.1992 № 24 втратив чинність, механізм змін національності в досудовому порядку відсутній. З наведеного випливає, що єдиним шляхом внесення змін щодо національності у актові записи цивільного стану є звернення до суду. Відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.2.16.7 цих Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно ст.3 Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин (Страсбург, 1 лютого 1995 року) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Стаття 1 цієї конвенції передбачає, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним із напрямків міжнародного співробітництва. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позову та задовольняє його. На підставі викладеного та

Outcome: approved