Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, відкритого акціонерного товариства «МетаБанк», відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» про звільнення майна з-під арешту. Позивач вказує на те, що 3 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 25156,56 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань між Банком та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Постановами Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 10 серпня 2009 року, 19 березня 2010 року, 17 лютого 2011 року, 14 листопада 2012 року, 19 грудня 2012 року накладені арешти на майно [PERSON], в тому числі на автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER]. Посилаючись на те, що Банк має намір звернути стягнення на заставне майно, право застави у позивача виникло раніше ніж державними виконавцями винесені постанови про накладення арештів, заборгованість [PERSON] значно перевищує вартість предмету застави, просив суд звільнити з-під арештів автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER], накладених 10 серпня 2009 року,19 березня 2010 року, 17 лютого 2011 року, 14 листопада 2012 року, 19 грудня 2012 року. В подальшому позивач уточнив вимоги позову, зазначив відповідачами, окрім [PERSON], Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, відкритого акціонерного товариства «МетаБанк», відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України», - КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство», Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Миколаєва, Головну державну автомобільну інспекцію на автомобільному транспорті, ПАТ «Банк «Київська Русь», та просив суд звільнити з-під арештів автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER], накладених 10 серпня 2009 року, 15 лютого 2010 року, 15 лютого 2011 року, 14 листопада 2012 року, 19 грудня 2012 року. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» проти позову заперечувала. Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні 15 серпня 2014 року проти позову заперечувала. Державний виконавець Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції проти позову заперечував. Посилався на те, що арешти накладені виконавчою службою правомірно і факт накладення арешту на майно боржника не виключає можливості реалізації заставодержателем першочергового права для задоволення вимог з заставного майна. Крім того, залучення органу ДВС в якості відповідача в даній справі є неправомірним. Відповідач [PERSON] та представники інших відповідачів в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Як вбачаться з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 3 серпня 2007 року було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 25156,56 дол. США. У забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER], що належить йому на праві власності. Судом встановлено, що [PERSON] умови кредитного договору від 3 серпня 2007 року не виконував. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 3 серпня 2007 року в сумі 221536 грн. 89 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 18763,07 дол., що еквівалентно 149354 грн. 04 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 7344,61 дол. США, що еквівалентно 58463 грн. 10 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 844,19 дол. США, що еквівалентно 6719 грн. 75 коп., пені - 7000 грн., звернуто стягнення на транспортний засіб «Mercedec-Benz 3 CDI», 2002 року випуску, д/н [NUMBER], шасі (кузов, рама коляска) [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 3 серпня 2007 року, належить [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS]), шляхом продажу транспортного засобу ПАТ КБ «ПриватБанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, за початковою ціною автомобіля 124482 грн. 00 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили та видано виконавчий лист. В провадженні Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження щодо боржника [PERSON] 10 серпня 2009 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Омельченком С.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3824, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 2 грудня 2008 року, про стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 51 грн. Постановою від 10 серпня 2009 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Саркісяном К.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2493, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 10 липня 2009 року, про стягнення на користь ВАТ «МетаБанк» боргу в сумі 43448 грн. 58 коп.. Одночасно зазначеною постановою від 10 серпня 2009 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі на автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER]. Постановою від 19 березня 2010 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Годін П.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4990/2009 від 20 листопада 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 5436 грн. 13 коп. накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28 квітня 2014 року за № 10844019 17 лютого 2011 року зареєстровано арешт рухомого майна боржника [PERSON], накладеного на підставі постанови Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 15 лютого 2011 року. Постановою від 14 листопада 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Долиною Д.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/1416/104, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 22 серпня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. ІТЗ накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі на автомобіль «MERCEDES-BENZ 316CDI», 2002 року випуску, р/н [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28 квітня 2014 року за № 13403457 19 грудня 2012 року зареєстровано арешт рухомого майна боржника [PERSON], накладеного на підставі постанови Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 19 грудня 2012 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи стягувачем у зведеному виконавчому провадженні щодо боржника [PERSON] є Головна державна інспекція на автомобільному транспорті, держава в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту посвідчення цього договору. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15 грудня 1999 року, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Такі ж положення містить у собі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону до 8 березня 2011 року. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття арешту з майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що айно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що автомобіль, який перебуває у заставі, слід звільнити з-під арештів, оскільки кредитні зобов'язання [PERSON], які забезпечені заставою-автомобілем, на сьогоднішній день не погашені, а відтак, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно. При цьому, що стосується позовних вимог Банку до відповідача Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, то, як встановлено було встановлено при розгляді даної справи, арешти на майно боржника було накладено при здійснені виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчих листів на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (п.24) суди розглядають скарги стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості і оцінки цього майна. Вимоги інших осіб (не сторін виконавчого провадження) щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Тобто, належними відповідачами в даній категорії справи мають бути боржник та особа в інтересах якої накладено арешт. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial