Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 17.08.2010 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено угоду № 0325246, відповідно до якої він став учасником системи АвтоТак і відповідач зобов'язався надати йому послуги, спрямовані на придбання автомобіля. В подальшому на виконання зазначеної [PERSON] між ним та відповідачем також було підписано Додатки № 1, 2 та 3 до неї. Відповідно до ст. 5 [PERSON] він, як учасник, зобов'язався виконувати зобов'язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені [PERSON], включаючи, але не обмежуючись: сплатити вступний внесок при укладенні [PERSON]; сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов'язань за [PERSON]; за вимогою [PERSON] надавати копії квитанції про оплату внесків за [PERSON]. Додатком № 1 до [PERSON] передбачено сплату наступних платежів: вступний внесок становить 3% - 3542,40 гри.; щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38 % та плата за право на отримання автомобіля - 3%. Згідно п. 2.1. статті 2 Додатку № 2 до [PERSON] поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених [PERSON], протягом всього строку існування групи, та повідомляється [PERSON] Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором. Пунктом 2.2. Додатку № 2 статті 2 до [PERSON] поточна ціна автомобіля, зазначена в Додатку № 1 до [PERSON], - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена [PERSON] Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором, на день укладення [PERSON]. У Додатку № 3 до [PERSON] зазначено, що загальна сума грошових зобов'язань на день його підписання становить 152846,52 грн. Сплачено - 41962,09 грн. Сума заборгованості складає 110 884,43 грн. Термін дії угоди до 31.08.2020 р. На виконання зазначених умов [PERSON] 17.08.2010 р. ним було внесено на поточний рахунок Відповідача авансовий внесок в сумі 3 542,00 грн. відповідно до квитанції № 39. Після цього він почав щомісячно вносити на розрахунковий рахунок Відповідача поточні платежі, відповідно до сум, які зазначались у квитанціях, що надсилались ним на його адресу. 27.05.2010 р. на виконання [PERSON] ним було придбано автомобіль марки КІА, модель RIO DG411A, 2011 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) KNADG411AB6808834, реєстраційний номер [NUMBER], тип ТЗ легковий седан. Дистриб'ютором, з яким у [PERSON] було укладено угоду на постачання йому автомобіля виступило ПАТ «Херсон-Авто», в автосалоні якого він придбав даний автомобіль. Право власності на зазначений автомобіль ним було зареєстровано 27.05.2011 р. в МРЕВ ДАІ м. Херсона на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 510752. В цей же день, між ним та Відповідачем, в забезпечення виконання зобов'язань за [PERSON], було укладено договір застави зазначеного автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 879. Відповідно до п. 1.3. Договору застави загальна вартість предмета застави на момент укладення цього Договору складає 104 800,00 грн. Згідно п. 1.6. Договору застави забезпечене заставою зобов'язання Заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних) платежів в загальному розмірі 152 846,52 грн., в порядку та строки, передбачені ст. 2 Додатку № 2 до [PERSON]. З цього моменту він продовжив виконувати свої зобов'язання за [PERSON]. За весь час, з моменту її підписання і до сьогоднішнього дня, ним було здійснено наступні платежі - авансовий внесок в сумі 3 542,00 грн. (17.08.2010 р.) та щомісячні платежі. Сплачуючи кожного місяця внески за [PERSON], він став помічати, що сума платежу, яку зазначає Відповідач до сплати у повідомленні, яке йому надсилається поштою, постійно збільшується. Якщо він почав сплачувати у вересні 2010 році щомісячний платіж в сумі 1 268,70 грн., то до сплати у квітні 2015 року йому було надано квитанцію в сумі 4 459,55 грн. Його матеріальне становище не дозволяло сплачувати кошти в такій великій сумі і він почав платити суми менші, ніж зазначалось у квитанціях. З боку Відповідача йому почали надходити листи-претензії з проханням сплатити заборгованість для уникнення примусового стягнення боргу. Позивач вважає, вказане нарахування незаконним, а тому просить суд, визнати недійсним положення Додатку № 2 до [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р. «Правила функціонування системи придбання в групах АВТОТАК» (Розділ 1. Визначення термінів) щодо визначення терміну «Поточна ціна Автомобіля» - як ціна автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р.; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» здійснити перерахунок розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р. (з додатками), виходячи із Поточної ціни Автомобіля на день укладення [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р. із зарахуванням сплачених ним коштів в рахунок повного виконання зобов'язань за [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на його користь надмірно сплачені ним за [PERSON] № 0325246 від 17.08.2010 р. грошові кошти в сумі 12\~473, 48 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення в якій просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, а також розглянути справу за його відсутності. З пояснень представника позивачата досліджених матеріалів справи вбачається, що 17.08.2010 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено угоду № 0325246, відповідно до якої позивач став учасником системи АвтоТак і відповідач зобов'язався надати йому послуги, спрямовані на придбання автомобіля. В подальшому на виконання зазначеної [PERSON] між ним та відповідачем також було підписано Додатки № 1, 2 та 3 до неї. [PERSON] укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах АвтоТак, яку створено ТОВ "АВТО ПРОСТО". Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні [PERSON] з учасниками, укладеними в рамках системи АвтоТак, ТОВ "АВТО ПРОСТО" надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інші послуги, передбачені [PERSON]. 02.06.2011 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України», яким до Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч. 1 ст. 4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Таким чином послуги, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО" унормовані в ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг". 12.11.2012 року набуло чинності Розпорядження № 1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах". 15.01.2013 року після набрання чинності Розпорядженням № 1676 від 09.10.2012 року ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало Ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах. Судом встановлено, що укладена між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» [PERSON] складається з основного тексту [PERSON], Додатку № 1 (анкети учасника), Додатку № 2 (Правила функціонування системи придбання в групах АВТО ТАК). Всі додатки підписані сторонами і є невід4ємними частинами [PERSON]. [PERSON] та Додаток № 2 до неї містять описання послуг, що надаються ТОВ "Авто Просто". Описання послуг приведено детально щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов [PERSON]. Таким чином, умови надання [PERSON] послуг на підставі [PERSON] та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в [PERSON] та Додатках до неї. [PERSON] між [PERSON] та ТОВ "АВТО ПРОСТО" укладена відповідно до норм і положень цивільного законодавства, зокрема Цивільного кодексу України. Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено таку засаду цивільного законодавства як "свобода Договору", ст. 627 ЦК України закріплено, що "сторони є вільними в укладенні [PERSON], виборі контрагента та визначенні умов Договору'". Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до [PERSON] учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з [PERSON] та прийняти її чи відмовитись від участі в системі "АвтоТак". При цьому в разі розірвання [PERSON] протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО ПРОСТО". Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ "АВТО ПРОСТО" про розірвання [PERSON]. Однак, як установлено судом, [PERSON] із заявою про розірвання [PERSON] в семиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами [PERSON]. Крім того, незрозумілим є посилання [PERSON] в позовній заяві на те, що умови угоди є не справедливими та нібито існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов'язків, то позивачу необхідно було зазначити в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, та ще й така нерівність повинна бути на шкоду споживача, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання відповідача визначені в ст. 3 [PERSON] та складаються з 11 пунктів натомість зобов'язання позивача визначені в ст. 5 [PERSON] та складаються з 7 пунктів. Таким чином посилання позивача на істотний дисбаланс прав та обов'язків позивача та відповідача та ще й на користь відповідача не відповідає дійсності. Аналогічна позиція також узгоджується з постановою Верховного суду України від 11.09.2013 року. Крім того, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Відповідно до ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи те, що позивачем не доведено належними в розумінні ЦПК України доказами порушення його прав відповідачем, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed