Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У листопаді 2018 року до провадження судді Печерського районного судум. Києва Соколова О.М. надійшов позов [PERSON] до акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпроветровсього міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною винесено виконавчий напис за реєстровим номером 9454, про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 48397,36 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», пред`явило його до виконання. В подальшому, старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніком В.В, у рамках виконавчого провадження № 54080953 з виконання виконавчого напису № 9454 від 27.10.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 48397, 36 грн. винесено постанову від 08.11.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а томі він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, оскільки не мав у своєму розпорядженні доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, проте подала до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у її відсутність. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпроветровсього міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною винесено виконавчий напис за реєстровим номером 9454, про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 48397, 36 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», пред`явило його до виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. В подальшому, старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніком В.В, у рамках виконавчого провадження № 54080953 з виконання виконавчого напису № 9454 від 27.10.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 48397, 36 грн. винесено постанову від 08.11.2017 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 у «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на підтвердження факту безспірності заборгованості АТ «КБ «Приватбанк» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ №566, Постанови правління НБУ №174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана про звернення стягнення на предмет застави з підписом боржника про його отримання. Аналізуючи все вищевказане можна прийти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Крім того, пунктами 284, 287 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити перетік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, проте в матеріалах справи відсутні документи які б підтвердили суму безспірної заборгованості та факту настання кінцевого терміну виконання зобов`язань. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо припинення виконавчого провадження № 54080953 та скасування авансового внеску у виконавчому провадженні, слід вказати наступне. Згідно п.5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку визнанням виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 27.10.2016 року № 9454 таким, що не підлягає виконанню, юридичним наслідком якого припинення виконавчого провадження, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити частково. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial