Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

22.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту у розмірі 3160 грн. 86 коп., з тих підстав, що сторони у письмовій формі уклали кредитний договір № 004-07002-230408 від 23.04.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та надав держателю картку, на яку надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 30 000 грн., встановив ліміт на момент підписання договору в сумі 3 000 грн. Відповідач у встановлені кредитним договором строки, обов'язки по сплаті кредиту не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитом. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив позов задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши докази наявні в матеріалах справи суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта" (правонаступником якого Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") у простій письмовій формі уклали кредитний договір № 004-07002-230408 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 23.04.2008 року, який сторони підписали, узгодивши тим самим усі положення вказаного договору. Окрім того, сторонами було підписано Анкету позичальника, Анкету клієнта-фізичної особи та Тарифи на обслуговування платіжних карток Visa Classik, тарифний пакет "Visa Класичний", що є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] та надав держателю картку, на яку надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 30 000 грн., встановив ліміт на момент підписання договору в сумі 3 000 грн., який в подальшому збільшувався, що передбачено умовами договору. Вказаний кредит було видано позичальнику на споживчі цілі, з розрахунку 29,9 % річних, строком на 364 календарних дні. Згідно п. 3.6. кредитного договору, тарифів, кредитодавець встановив обов'язок позичальнику термін сплати по кредиту - щомісячно в останій робочий день поточного місяця. Частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 7 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку ціни позову, сформованого стороною станом на 23.03.2015 року, позичальник суму кредиту отримав. За вказаним розрахунком через неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, у відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» виникла заборгованість у розмірі 3 160 грн. 86 коп., з якої 3 160 грн. 86 коп. - тіло кредиту, прострочене тіло кредиту - 0 грн. 00 коп., комісія - 0 грн. 00 коп. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, що пов'язані зі споживчим кредитним договором, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про захист прав споживачів", постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Так, відповідно до статті 526, частин 1 статті 530 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.3. ч.1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК). Таким чином, вимоги ПАТ "Дельта Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими. Водночас, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 23.03.2015р. за відповідачем рахується заборгованість в сумі 3 160 грн. 86 коп. Розрахунок здійснений за період з 23.04.2008р. по 23.03.2015р. Судом встановлено, що відповідач за період з 29.04.2008р. по 21.08.2008р. зняв з карткового рахунку № [NUMBER] кошти в сумі 3650 грн. 00 коп. та за період з 14.05.2008р. по 08.02.2011р. здійснив платежі по кредитному договору в сумі 6 860 грн. 00 коп. Останній платіж по кредитному договору був проведений відповідачем 08.02.2011р. Судом не встановлено обставин, які свідчать про збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності та обставини які б зумовили зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності в період з 08.02.2011р. по 13.05.2015р. (звернення з до суду з позовом), передбачені ст.ст. 259, 263 та 264 ЦК України. Статтею 267 ЦК України визначено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, з зазначеного вище вбачається, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду, оскільки, враховуючи умови кредитного договору щодо порядку здійснення розрахунків по кредиту, про порушення свого права позивач дізнався в березні 2011р. - коли відповідач не сплатив щомісячного платежу, однак з позовною заявою звернувся до суду лише 13.05.2015р. Враховуючи вищевикладене в сукупності суд задовольняє заяву відповідача про застосування строку позовної давності та відмовляє в задоволенні позову, в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed