Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

АТ "Банк Золоті Ворота" звернулося до суду з позовом і просить стягнути в користь банку солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 44733 грн. 37 коп. Вирішити питання про стягнення судових витрат із відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України. Представник позивача посилається на ті обставини, що 25 жовтня 2006 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком "Золоті Ворота" правонаступником якого є ПАТ "Банк Золоті Ворота" було укладено договір про надання споживчого кредиту.Згідно з даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 8450 доларів США з кінцевим терміном сплати - 25 жовтня 2011 року та за відсотковою ставкою 10,8 % річних. Відповідач не виконував передбачені у договорі обов'язки по сплаті суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого, станом на 23 вересня 2014 року заборгованість перед банком становить: 44733 грн. 37 коп. за кредитом; а саме, 29617 грн. 76 коп. кредит, по сплаті відсотків 58 грн. 43 коп., по пені 15057 грн. 18 коп. Одночасно, між кредитором та поручителем [PERSON] 25 жовтня 2014 року було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'яався відповідати перед кредитором, за зобов'язанням позичальника. Представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просив повністю задовольнити позовні вимоги АТ "Банк Золоті ворота", справу розглянути без участі представника банку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, були повідомлені про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи та з'ясувавши права і обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 жовтня 2006 року сторони уклали кредитний договір за № 02/36 Ф, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 8450 доларів США з кінцевим терміном сплати - 25 жовтня 2011 року та за відсотковою ставкою 10,8 відсотки річних за користування кредитними коштами. Банком виконано умови кредитного договору, оскільки відповідачу було надано обумовлену у договорі суму. Із змісту кредитного договору вбачається, що [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту, сплату процентів в повному обсязі та на умовах передбачених договором. Відповідно до п.2.2. договору, за користування кредитом банк нараховує проценти, а відповідач у строк до останнього робочого дня поточного місяця, а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти за період з 1 календарного дня поточного місяця включно. Тобто сторонни, у відповідності із ст.ст. 1046 - 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту. Одночасно, між кредитором та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором, за зобов'язаннями позичальника. Відповідно до з п. 2.1 договору поруки банк зобов'язаний повідомити поручителя про порушення боржником основного зобов'язання, а поручитель вказаного договору поруки зобов'язаний не пізніше наступного за днем отримання повідомлення банку про невиконання боржником забезпечення порукою зобов'язань, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування всієї суми заборгованості боржником по реквізитах, вказаних банком. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Також за порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту та процентів п.2.2. договору кредиту визначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, а відповідач у строк до останнього робочого дня поточного місяця, а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти за період з 1 календарного дня поточного місяця включно. Позивачем станом на 23.09.2014 року проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним зобов'язанням в розмірі 44733 грн. 37 коп. На підставі Постанови Правління національного банку України від 31 липня 2014 року за № 456 «Про віднесення ПАТ «Банк золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 01 серпня 2014 року прийнято рішення за № 67 «про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк золоті Ворота», згідно з яким з 04 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «банк золоті ворота» Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 551, 1050, 1054,

Outcome: approved