Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] просить зобов,язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Соловйову Наталію Анатоліївну внести вимоги [PERSON] у розмірі 69 997,91 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Таврика». Вимоги мотивовані тим, що вона є вкладником ПАТ "Банк "Таврика". 12.10.2012 року між позивачаем та відповідачем був підписаний вкладний договір № МК5942, відповідно до умов якого позивачу відкрито рахунок [NUMBER] та субрахунок [NUMBER] для перерахування процентів по депозитному договору. 02.11.2012 року позивач уклала ще одну угоду з відповідачем, а саме вкладний договір № МВ2239, у межах виконання якого було відкрито основний рахунок [NUMBER] та субрахунок [NUMBER]. На виконання вищевказаних угод позивач внесла грошові кошти. 31.07.2013 року позивач у відділенні банку "Авант" у м. Сімферополі з розмови з начальником цього відділення узнала, що банк знаходиться на стадії ліквідації. Листом позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про внесення до реєстру кредиторів. Згідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» від 04.12.2013 року вих. № 4435 на розрахункових рахунках, відкритих у межах депозитного договору від 12.10.12 р. № МК5942 залишився сам вклад у розмірі 63676,15 грн. та 1001,79 грн. нараховані відсотки; на рахунках, відкритих по депозитному договору від 02.11.2012 року № МВ2239 - 5000 грн. самого вкладу та нараховані відсотки у розмірі 319,17 грн. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином та в строк, про причини неявки суду не повідомив. Позивач не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та обов'язки сторін. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їхній сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючий задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ "Банк "Таврика" 12.10.2012 року був укладений вкладний договір № МК5942, відповідно до умов якого позивачу відкрито рахунок [NUMBER] та субрахунок [NUMBER] для перерахування процентів по депозитному договору. 02.11.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ "Банк "Таврика" був укладений вкладний договір № МВ2239, у межах виконання якого було відкрито основний рахунок [NUMBER] та субрахунок [NUMBER]. 02.08.2013 року позивач, дізнавшись, що банк знаходиться на стадії ліквідації письмово звернулась до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Соловйової Н.А. з проханням включити позивача до реєстру кредиторів банку. Наприкінці серпня 2013 року на адресу позивача надійшла відповідь від 21.08.2013 р. № 3291, з якої слідувало, що постановою Правління Національного банку України від 20 березня 2013 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії в ПАТ "Банк "Таврика" та ліквідацію останнього. На підставі постанови НБУ Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.13 р. прийняте рішення № 17 про початок здійснення процедури ліквідації банку. Цим же листом позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про внесення до реєстру кредиторів. Згідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» від 04.12.2013 року вих. № 4435 на розрахункових рахунках, відкритих у межах депозитного договору від 12.10.12 р. № МК5942 залишився сам вклад у розмірі 63676,15 грн. та 1001,79 грн. нараховані відсотки; на рахунках, відкритих по депозитному договору від 02.11.2012 року № МВ2239 - 5000 грн. самого вкладу та нараховані відсотки у розмірі 319,17 грн. Відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та про ліквідацію банківської установи Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Згідно з ст.47 Закону уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується. Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) звітує за результатами своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду. За змістом положень ч. 1, 2, 3 ст. 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. При цьому, відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; дату та номер рішення Національною банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Ч. 4 цієї ж статті встановлює, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Відповідно до ч.2 ст. 27 закону Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Виходячи з ч. 5 ст. 45 Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Отже, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Соловйова Н.А була зобов'язана, відповідно до ч. 5 ст. 45, ч.2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" внести вкладника [PERSON] у перелік осіб які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Посилання відповідача на те, що позивач у відповідністю з п.5 ст. 112 ЦК України, повинен був у місячний срок подати відповідний позов до суду є неспроможними, оскільки сам відповідач у своїх запереченнях вказує на те, що ЗУ «Про гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законодавчим актом, який регламентує питання ліквідації банківських установ, тому норми закону є приорітетними, відносно інших законодавчих актів. Таким чином, у суду є підстави для зобов,язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» Соловйову Наталію Анатоліївну внести вимоги позивача у розмірі 69 997, 91 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Таврика».

Outcome: approved