Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON], [PERSON] , [PERSON] звернулися до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленій на адресу суду позовній заяві зазначили, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на майновий пай [NUMBER] має право на частку майна пайового фонду у сумі 9299 грн. Колективного сільськогосподарського підприємства «Славутич», яке було реорганізоване в СТОВ «Славутич». [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину по закону, отримала у власність спадкове майно, яке складається з майнового паю в сумі 17209 грн. пайового фонду КСП «Славутич», яке в подальшому було реорганізоване у СТОВ «Славутич». Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] має право на частку майна КСП «Славутич» , яке було реорганізоване в СТОВ «Славутич» в сумі 9605 грн. Вони бажають самостійно господарювати, а тому звернулися до СТОВ «Славутич», яке на сьогоднішній день використовує майно бувшого КСП «Славутич» із заявами про виділення їм майнового паю в натурі, але отримали безпідставну відмову, що спонукало їх звернутися з даним позовом до суду. Просять суд зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич» видати їм, групі співвласників майна, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належні їм майнові паї натурою на загальну суму 36113 грн., а саме: будівлі і споруди ангар (сіносховище)-13482 грн.; автогараж -750 грн.; «Сільськогосподарська техніка»: комбайн НИВА СК 5 -2000 грн.; Комбайн ДОН-1500 -1500 грн.; плуг -133 грн.; «Трактори» ЮМЗ -6Л, ПЛ 3745 -1336 грн.; МТЗ-80, ПЛ 3749 -5632 грн.; ЗІЛ 130 -11356 грн. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду справи. При судовому розгляді справи представник позивачів - [PERSON], який діє на підставі доручень, позов підтримав, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований. Представник відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» Огризков А.А. позов не визнав. Не заперечуючи право позивачів на майновий пай КСП «Славутич», зазначив, що КСП не передавало на баланс СТОВ «Славутич» - новоствореного підприємства, майно пайового фонду і дане підприємство не стало суб'єктом права власності на це майно, а отже, до нього не переходить обов'язок виділити це майно в натурі колишньому члену КСП. 01.02.2000 року зборами співвласників майна КСП «Славутич» був затверджений список з 290 осіб, які мають право на майновий пай цього КСП. Співвласниками майна КСП «Славутич» було створено Товариство співвласників майна бувшого КСП «Славутич», яке не було зареєстроване як юридична особа, проте здійснювало свою діяльність з розпорядження майном бувшого КСП «Славутич» від імені всіх його співвласників. Створене СТОВ «Славутич» стало правонаступником КСП «Славутич» в частині виділених в натурі майнових паїв засновників СТОВ «Славутич». Інша частина майна КСП «Славутич» на баланс підприємства не передавалася. Товариство співвласників бувшого КСП «Славутич» від імені всіх його співвласників, у тому числі позивачів, на підставі рішень загальних зборів співвласників продало третім особам частину майна пайового фонду з подальшим розподілом отриманих грошей між пайовиками. Такі гроші отримали і позивачі. Частина пайового майна була знищена за рішенням зборів:сільськогосподарська техніка і машини знані на металобрухт, а будівлі розібрані.. Частина майна була розкрадена, частина була знищена внаслідок природного зносу. Частина майна пайового фонду перебуває в оренді СТОВ «Славутич». Під час своєї діяльності СТОВ «Славутич» купила 224 (з 290) майнових паїв КСП «Славутич». Вважає, що питання щодо виділення майна повинно вирішуватися співвласниками майна. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону має у власності майновий пай в сумі 17209 грн. пайового фонду КСП «Славутич» реорганізованого в СТОВ «Славутич», що належав померлому [PERSON] (а.с.9). Позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, реорганізованого в СТОВ «Славутич» має право на майновий пай в розмірі 9299 грн.(а.с.10). Позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, реорганізованого в СТОВ «Славутич» має право на майновий пай в розмірі 9605,68 грн. (а.с.4). В червні 2017 року позивачі звернулися до СТОВ «Славутич» із заявами про виділення майнових паїв в натурі, але отримали відмову з тих підстав, що підприємство не є правонаступником КСП «Славутич» (а.с.15-20). За змістом ст. ст. 5, 7 - 9 Закону України від 14 лютого 1992 року "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов'язків членів колективного сільськогосподарського підприємства щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правомочності членів підприємств є похідними від правового статусу, завдань і функцій цих підприємств та правомочностей останніх як юридичних осіб, то і право громадянина вимагати своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини члена колективного підприємства з КСП щодо передачі отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення також повинні ґрунтуватись на принципі рівності прав і обов'язків зазначених сторін. Це означає, що праву члена КСП вимагати видачі майнового паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін. Спосіб забезпечення цих прав і інтересів члена КСП та підприємства визначений п. 3 ст. 9 вищевказаного Закону, згідно з яким у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій за згодою сторін, формі. Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями з метою створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки". Крім того, слід урахувати, що з метою реалізації прав і інтересів КСП та членів цих підприємств у правовідносинах виділення-отримання майнового паю Міністерством сільського господарства і продовольства України та Інститутом аграрної економіки України 1 січня 1996 року розроблені методичні рекомендації про порядок отримання майнового паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів, які не є нормативно-правовим актом у розумінні Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади". Але враховуючи, що в них закладені аналогічні ст. 9 Закону та ст. 1 Указу принципи і підходи щодо порядку і способу виділення майнового паю, вони можуть враховуватись підприємствами при затвердженні власних статутів і положень про паювання та судами при вирішенні спорів в частині, які не суперечать Закону, зокрема в них зазначено, що спосіб одержання майнових паїв пайовиками (натурою, грішми або цінними паперами) обирається в кожному конкретному випадку з урахуванням як побажань пайовика, так і можливостей підприємства. Судом встановлено, що в у 2000 році на загальних зборах уповноважених КСП «Славутич» було прийнято Положення про паювання і виділення майна при реструктуризації КСП «Славутич» в п.9.4 якого описана загальна процедура виділення майна в натурі, яка складається з наступних етапів: подача громадянином заяви про вихід зі складу КСП та отримання майнових паїв в натурі; формування групи членами КСП, що виходять для отримання майна в натурі з метою спільного використання; комісія з реструктуризації підраховує загальну суму майнових паїв та визначає попередній перелік майна для кожної групи; представники кожної з груп узгоджують з комісією перелік об'єктів (одиниць майна), які виділяються в рахунок майнових паїв; загальні збори приймають рішення про задоволення заяв щодо припинення членства в КСП та затвердження переліку майна, що видається в рахунок майнових паїв; передача майна оформляється актом приймання-передачі (а.с.119-125). Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту проведення загальних зборів співвласників майнових паїв бувшого КСП «Славутич» на розгляд яких виносилося б питання про виділення майнових паїв позивачам з визначенням конкретного майна, що підлягає виділенню позивачами суду не подано. Згідно п.п. 9 та 16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих КСП, затвердженого наказом міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв. Лише спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено Типове положення про комісію з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. У п. 3 цього Типового положення зазначено, що основним завданням комісії є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, у тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства. Пунктами 4, 5 цього Положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо. Згідно з підпунктом 10 п. 4 комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність. Типовим положенням не передбачено право комісії проводити розрахунки майном пайового фонду з іншими особами та (або) укладати договори з особами, які б передбачали розпорядження майном пайового фонду. Відповідно до п. 10 Порядку комісія готує для розгляду на загальних зборах перелік майна для виділення його у натурі окремо для кожної групи осіб у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі . Так, п. 12 Порядку встановлено, що питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, які затверджують подані комісією пропозиції, після чого згідно з п. 15 Порядку таке майно виділяється підприємством правонаступником з оформленням акту приймання-передачі. Таким чином, законодавством чітко встановлено, що до компетенції комісії не віднесено повноважень на розпорядження майном і право на розпорядження майном мають лише загальні збори співвласників майнових паїв. Однак, будь-яких відомостей щодо створення Спілкою співвласників комісії по врегулюванню майнових спорів матеріали справи не містять. Отже, матеріали справи не містять доказів ні скликання загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Славутич» з приводу розподілу майна пайового фонду підприємства, ні будь-яких пропозицій комісії з приводу вирішення майнових питань щодо переліку майна, для виділення його у натурі позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] за результатами розгляду їх заяв. Таким чином, оскільки питання виділу зі складу пайового фонду колишнього КСП «Славутич» належних позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] майнових паїв в натурі не було предметом вирішення зборів співвласників, таке питання не може бути предметом вирішення судом. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України , висловленій у постановах від 28 травня 2009 року № 6-7874вов09 та 26 травня 2010 року № 6-24119св08. Зважаючи на вище викладене, в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed