Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

у червні 2019 року ЖБК "Академічний - 14" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] проживає та є власником квартири [ADDRESS] та користується наданими їй житлово-комунальними послугами, проте своєчасно та у повному обсязі не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим з 01 квітня 2010р. по 01 травня 2019р. утворилася заборгованість у розмірі 16 918,12 грн., 17 952,47 грн. інфляційних нарахувань, та 1 990 грн. 3 % річних. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2010р. по 01.05.2019р. з урахуванням інфляційного нарахування, 3 % річних у розмірі 36 861,20 грн., судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 574,08 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 28) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 35) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 43) У лютому 2020 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. (а.с. 71) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач має заборгованість лише за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, яка фактично не надавалсь позивачем з 1991 року, оскільки в належній відповідачу квартирі температура під час опалюваного сезону не відповідає житлово-санітарним нормам, про що відповідач систематично повідомляла правління ЖБК "Академічний - 14" та подавала заяви про усунення причин. На звернення відповідач отримала відповідь про те, що вказані порушення пов"язані з переобладнанням мешканцями квартир без відповідних дозволів та іншими порушеннями опалювальної системи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову. Також подала заяву про застосування строку позовної давності. (а.с. 70) Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Обслуговування мешканців та утримання будинку за адресою: [ADDRESS] здійснює ЖБК «Академічний 14» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася за період з 01.04.2010 р. по 01.05.2019 р., та складає 36 861,20 грн., зокрема 16 918,12 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 17 952,47 грн. інфляційних нарахувань та 1 990 грн. 3 % річних. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 частиною 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Звертаючись до суду з указаним позовом, ЖБК "Академічний - 14", на підтвердження наявності заборгованості у відповідача за надані житлово-комунальні послуги надано лише вимогу-попередження, а також розрахунок заборгованості. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Оскільки розрахунок заборгованості та вимога-попередження не відповідають вимогам, встановленим для первинних бухгалтерських документів (які підтверджують розмір заборгованості), суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем своїх вимог та відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed