Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання факту належності частки майна спадкодавцю, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтували тим, що після смерті 14 січня 2015 року дружини та матері позивачів [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: частка квартири № 151, будинку № 33 на мкрн. Сонячному в м. Кривому Розі; частка садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277; частка земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га. [PERSON] не залишила заповіту, а тому, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивачі [PERSON] чоловік, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.А. дочки померлої. Шлюб між позивачем [PERSON] та покійною [PERSON] (дошлюбне прізвище Познякова) Л.Д, було укладено 30 квітня 1969 року. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та матірю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження, актовий запис № 3028. Родинні відносини між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.А. та матірю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження, актовий запис №1913, та свідоцтвом укладення шлюбу позивачем, актовий запис № 271. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], про що є відповідна заява в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Враховуючи, що на момент смерті [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], тому вважаються такими, що прийняли спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] 14 вересня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року. Однак, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2015 року, видану 17 вересня 2015 року за вих. № 207/02-31, відповідно до якої, позивачам, [PERSON] та [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частку майна, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року, оскільки не визначена частка померлої у спільному майні подружжя та відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця. Квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], була придбана за спільно нажиті грошові кошти подружжя [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 2002 року, оформленого на ім'я, позивача [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 8135, та зареєстрованого 11.11.2002 в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу 125П, за реєстровим № 277. Згідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за вих. № 142418 від 15.09.2015, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, квартира, розташована в м. Кривому Розі, мікрорайон Сонячний, будинок 33, квартира номер 151, зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 125П-277-277 на імя, позивача [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.11.2002 [PERSON], приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8135. Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР (діючого на той час), майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном. Отже, враховуючи викладене, зазначена квартира була придбана позивачем [PERSON], під час перебування у шлюбі із [PERSON] за їхні спільно нажиті грошові кошти, тому в силу ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР (який діяв на той час) та ст.60 Сімейного кодексу України, його покійна дружина [PERSON] є співвласницею цієї квартири, тобто ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить: - двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2 ; - вбиральня-душ Б; - замощення І, та який було приватизовано позивачем [PERSON], на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів № 154 від 27 травня 1988 року та Закону України «Про власність», стаття 13, розділ ІІІ, у відповідності з якими Лозуватською сільською Радою Криворізького району Дніпропетровської області 18 січня 1993 року видане на ім'я, позивача [PERSON], свідоцтво про право особистої власності на садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, зареєстроване в Криворізькому бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу № 2 «Д»-37 під реєстровим № 337 від 18 січня 1993 року. Згідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за вих. № 142419 від 16.09.2015, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на садовий будинок за адресою:с. Марянівка, садоводческое товарищество «Мечта» (російською мовою), буд. № 277 Криворізького району зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 2«Д»-37 під реєстровим № 337 на імя, позивача [PERSON], згідно свідоцтва про право власності, виданого 18.01.1993 Лозуватською сільською Радою на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної Ради народних депутатів за № 154 від 27.05.1988. Земельна ділянка загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га), що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», була передана у приватну власність та постійне користування для ведення садівництва позивачу [PERSON], на підставі рішення № 85 виконкому Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області від 28 квітня 1995 року "Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування", про що свідчить Державний акт виданий 18.05.1995 на право приватної власності на землю серії ДП № КВ 002240, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1423, посвідчений Головою Лозуватської сільської Ради народних депутатів [PERSON]. Враховуючи, що шлюб між позивачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] зареєстровано 30 квітня 1969 року, отже на момент приватизації садового будинку 18 січня 1993 року та на момент приватизації земельної ділянки 18 травня 1995 року [PERSON] в силу ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, який діяв на той час, стала співвласницею цього нерухомого майна (спільна сумісна власність подружжя). Відповідно до ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 Цивільного кодексу України та з урахуванням положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, можливо виділити частки в спільній сумісній власності подружжя та встановити факт належності на праві власності покійній дружині позивача [PERSON] за її життя 1/2 частки майна, до складу якого входить: - трикімнатна квартира, розташована на другому поверсі девятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], загальною площею 64,9 м2, житловою площею 38,7 м.2; - садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить: - двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2 ; - вбиральня-душ Б; - замощення І; - земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га). Інша 1/2 частка зазначеного майна залишається належною позивачу [PERSON] Отже, до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року, входить: - 1/2 вищезазначеного майна. Враховуючи, що відмова нотаріуса була винесена 17 вересня 2015 року, тоді як на сьогоднішній день Законами України №5037-VI(5037-17) від 04.07.2012 року, № 5461-VI (5461-17) від 16.10.2012 року (які набрали чинності з 01 січня 2013 року) було внесено зміни до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема створено органи державної реєстрації прав, до яких відноситься і Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, та створено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, тому на теперішній час неможлива реєстрація виділених часток у праві власності за особами, які не можуть подати заяву про реєстрацію цього майна, так як на сьогоднішній день вони є померлими. Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Тобто, реєстрація за померлою 14 січня 2015 року [PERSON] 1/2 частки вищезазначеного майна неможлива. Саме тому позивачі - [PERSON] та [PERSON], просять суд виділити частки у спільній сумісній власності майна та визнати факт належності по 1/2 частці кожному, - позивачу [PERSON], [INFO], та [PERSON], померлій 14 січня 2015 року, до складу якого входить: квартира № 151, будинку № 33 на мкрн. Сонячному в м. Кривому Розі; садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277; земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га. Таким чином, так як померлій [PERSON] за її життя належала на праві власності 1/2 частка вищезазначеного майна, отже, це майно входить до складу спадщини, яка відкрилось після її смерті. Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому, позивачі - [PERSON] та [PERSON], просять суд визнати право власності за кожним по 1/2 частці майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року, до складу якого входить: - 1/2 частка трикімнатної квартири, розташованої на другому поверсі девятиповерхового житлового будинку, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], загальною площею 64,9 м2, житловою площею 38,7 м2; - 1/2 частка садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить:- двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2 ; - вбиральня-душ Б; - замощення І; - 1/2 частка земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га). Позивач, представник позивача, кожен окремо, в судовому засіданні підтримали позов з обставин викладених в ньому, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача-1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 січня 2015 року померла дружина та матір позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 94 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], як чоловік померлої, позивач [PERSON], її дочка та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.А. її дочка. 30 квітня 1969 року було укладено шлюб між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] (дошлюбне прізвище Познякова) Л.Д., що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 433 (а.с. 14). Факт родинних відносин між померлою та позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого матірю [PERSON], є [PERSON] (а.с. 15). Факт родинних відносин між померлою та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.А. підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого матірю [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.А. є [PERSON] (а.с. 16) та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище після укладення шлюбу з "Жуган" на "Голунко" (а.с. 17). Донька померлої [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], про що є відповідна заява в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]О.([PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.09.2015 за №41492310, спадкова справа за номером у спадковому реєстрі: 57932109 (а.с. 103). На момент смерті [PERSON], позивачі - [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], що підтверджується довідкою КП "ЖЕО №35" за вих. № 8636 від 14.09.2015 року (а.с. 19), в звязку з чим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважаються такими, що прийняли спадщину, яка залишилась після смерті померлої. 14 вересня 2015 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року (а.с. 97). Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2015 року, відповідно до якої позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частку майна, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року, оскільки не визначена частка померлої у спільному майні подружжя та відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця. Квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], була придбана за спільно нажиті грошові кошти подружжя, [PERSON] та [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 2002 року, оформленого на ім'я, позивача [PERSON]Я, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 8135, та зареєстрованого 11.11.2002 в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу 125П, за реєстровим № 277 (а.с. 20). Згідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за вих. № 142418 від 15.09.2015, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, квартира, розташована в м. Кривому Розі, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 125П-277-277 на імя, позивача [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.11.2002 [PERSON], приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8135 (а.с. 23). Садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить: - двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2 ; - вбиральня-душ Б; - замощення І, та який було приватизовано позивачем [PERSON], на підставі рішення виконкому Криворізької районної Ради народних депутатів № 154 від 27 травня 1988 року та Закону України «Про власність», стаття 13, розділ ІІІ, у відповідності з якими Лозуватською сільською Радою Криворізького району Дніпропетровської області 18 січня 1993 року видане на ім'я, позивача [PERSON], свідоцтво про право особистої власності на садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, зареєстроване в Криворізькому бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу № 2 «Д»-37 під реєстровим № 337 від 18 січня 1993 року (а.с. 24-26). Згідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за вих. № 142419 від 16.09.2015, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на садовий будинок за адресою: с. Марянівка, садоводческое товарищество «Мечта» (російською мовою), буд. № 277 Криворізького району зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 2«Д»-37 під реєстровим № 337 на імя, позивача [PERSON], згідно свідоцтва про право власності, виданого 18.01.1993 Лозуватською сільською Радою на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної Ради народних депутатів за № 154 від 27.05.1988 (а.с. 27). Земельна ділянка загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га), що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», була передана у приватну власність та постійне користування для ведення садівництва позивачу [PERSON], на підставі рішення № 85 виконкому Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області від 28 квітня 1995 року "Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування", про що свідчить Державний акт виданий 18.05.1995 на право приватної власності на землю серії ДП № КВ 002240, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1423, посвідчений Головою Лозуватської сільської Ради народних депутатів [PERSON] (а.с. 28, 29-31). Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР (діючого на той час), майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном. Враховуючи вищевикладені норми, час придбання зазначеної квартири, яка була придбана позивачем [PERSON], під час перебування у шлюбі із його покійною дружиною [PERSON] за їхні спільно нажиті грошові кошти, в силу ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР (який діяв на той час) та ст.60 Сімейного кодексу України, судом встановлено, що померла [PERSON] є співвласницею цієї квартири, оскільки ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи, що шлюб між позивачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] зареєстровано 30 квітня 1969 року, отже на момент приватизації садового будинку 18 січня 1993 року та на момент приватизації земельної ділянки 18 травня 1995 року [PERSON] в силу ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, який діяв на той час, стала співвласницею цього нерухомого майна (спільна сумісна власність подружжя). Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість виділити частки в спільній сумісній власності подружжя та встановити факт належності на праві власності померлій [PERSON], за її життя 1/2 частки майна, до складу якого входить: - трикімнатна квартира, розташована на другому поверсі девятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], загальною площею 64,9 м2, житловою площею 38,7 м2 ; - садовий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить: - двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2 ; - вбиральня-душ Б; - замощення І; - земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га). Інша 1/2 частка зазначеного майна залишається належною позивачу [PERSON] Отже, до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 14 січня 2015 року, входить: - 1/2 частка трикімнатної квартири, розташованої на другому поверсі девятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний[ADDRESS], загальною площею 64,9 м2, житловою площею 38,7 м2 ; - 1/2 частка садового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка», на дільниці за № 277, до складу якого входить: - двоповерховий садовий будинок А-2, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 29,7 м2; - вбиральня-душ Б; - замощення І; - 1/2 частка земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, Лозуватська сільська Рада, село Марянівка, на території садівничого товариства «Мрія» треста «Кривбасшахтопрохідка» для ведення садівництва, загальною площею 0,06 га (з якої під садами - 0,054 га, під будівлями - 0,006 га). Враховуючи, що відмова нотаріуса була винесена 17 вересня 2015 року, тоді як на сьогоднішній день Законами України №5037-VI(5037-17) від 04.07.2012 року, № 5461-VI (5461-17) від 16.10.2012 року (які набрали чинності з 01 січня 2013 року) було внесено зміни до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема створено органи державної реєстрації прав, до яких відноситься і Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, та створено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, тому на теперішній час неможлива реєстрація виділених часток у праві власності за особами, які не можуть подати заяву про реєстрацію цього майна, так як на сьогоднішній день вони є померлими. Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Що унеможливлює реєстрацію за померлою [PERSON], 1/2 частки вищезазначеного майна. Згідно до роз'яснень в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, у звязку з тим, що померлій [PERSON] за її життя належала на праві власності 1/2 частка вищезазначеного майна, а отже, це майно входить до складу спадщини, яка відкрилось після її смерті. Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому, позивачі - [PERSON] та [PERSON] спадкують в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] кожен по 1/2 частці майна, яке належало померлій на день відкриття спадщини. Відповідно до пункту 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, приватний нотаріус Кривоірзького міського нотаріального округу старко О.О., повідомила про неможливість видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 19 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved