Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , розташований по [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що рішенням виконкому Болградської міської ради трудящих від 16 липня 1968 року їй була виділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку по [ADDRESS] . В період часу з 1968 по 1993 роки вона побудувала житловий будинок за зазначеною адресою і у червні 1993 року було складено акт про закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію. У 2005 році на земельній ділянці, яка виділена під будівництво житлового будинку, вона - позивачка побудувала прибудови літера "а" та літера "а-1" до житлового будинку літера "А" , а також сарай лтера "Б" та прибудову до нього літера "б". 14 березня 2005 року було складено акт державної технічної комісії про прийняття цих будівельних об"єктів в експлуатацію. Але до теперішнього часу вона не провела державну реєстрацію будинку та не отримала свідоцтво про право власності на цей будинок. 11 березня 2014 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію права власності на належний їй будинок. Але рішенням державного реєстратора від 26 березня 2014 року їй - позивачці відмовлено в реєстрації права власності на будинок в зв'язку з не наданням правовстановлюючого документу на будинок, який у неї - позивачки відсутній. Тому у неї виникла необхідність визнання права власності на зазнчаений будинок в судовому порядку. Відповідач - Болградська міська рада Одеської області заперечень проти позову не має. Позов підлягає задоволенню. Рішенням виконкому Болградської міської Ради депутатів трудящих № 150 від 16 липня 1968 року позивачці була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м. для індівідуального будівництва житлового будинку на території Болградської міської ради за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до акту від 31.07.1968 року земельна ділянка площею 600 кв.м. була відведена в натурі , на місцевості (а.с.7-8). 20 серпня 1968 року між відділом комунального господарства виконкому Болградської міської Ради депутатів трудящих і позивачкою [PERSON] було укладено договір забудови житлового будинку , який було посвідчено нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області по реєстру за № 1574 (а.с.9). В період часу з 1968 по 1993 роки позивачка побудувала житловий будинок з господарськими будівлями при ньому , розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, складеного у червні 1993 року та затвердженого рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області № 164 від 23.07.1993 року , зазначений житловий будинок з господарськими будівлями при ньому був прийнятий в експлуатацію (а.с.10). У 2005 році на земельній ділянці, яка відведена під будівництво зазначеного житлового будинку, позивачка побудувала: прибудови літера "а" та літера "а-1" до жииттлового будинку літера "А" , а також сарай літера "Б" та прибудову до нього літера "б", яки відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об"єкту від 14 березня 2005 року були прийняті в експлуатацію (а.с.11). Акт введення перелічених будівель в експлуатацію затверджений рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області №153 від 14.04.2005 року (а.с.12). Але до теперішнього часу позивачка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про право власності на побудований нею житловий будинок з господарськими будівлями при ньому, тобто цей житловий будинок не пройшов державну реєстрацію. 11 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області з заявою про державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок. Рішенням державного реєстратора № 11940604 від 26 березня 2014 року позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок в зв'язку з тим, що позивачкою не надані необхідні для проведення реєстрації документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності на будинок, тобто свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.13). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивачка дійсно придбала право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому , але на теперішній час позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на цей будинок, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на цей будинок.

Outcome: approved