Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом до Першої київської державної нотаріальної контори про скасування арешту майна, а саме: зняття арештів, накладених на квартиру [ADDRESS] , виключивши записи про них з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1407345 від 25.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №351 від 27.08.1998 Держадміністрації Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний номер 1290302КІЕV1, архівна дата 17.09.1998, дата виникнення 17.09.1998, № реєстру 25781-22, внутрішній номер 6Е0116322АЕЕ2930713Е, коментарій - вх. 3815(31.08Яким.); - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415582 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №456 від 11.08.1998 прокурора Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний помер 1262186КІЕV1 , архівна дата 28.08.1998, дата виникнення 28.08.1998, № реєстру 3-2133, внутрішній номер 4 Е01163О29ЕЕ4430313В , коментарій вх. 3758; - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415726 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 10268 від 01.09.1998 Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві, додаткові дані: архівний номер 1266096КІЕV1, архівна дата 01.09.1998, дата виникнення 01.09.1998, № реєстру 3-2156, внутрішній номер 8С0116222АЕЕ4В306458, коментарій - вх. 3828. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Московською районною в м.Києві державною адміністрацією Єфимцю С.Л. та його сім`ї видано ордер від 27.08.1998 р. № 15103 серії Б на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . В подальшому, 24.09.2003 р. позивачі приватизували дане жиле приміщення в рівних частках. Позивачі зазначають, що в березні 2017 мали намір зареєструвати своє право власності на кватиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак, перешкодою для проведення реєстрації стала заборона на відчуження, про що міститься запис в Реєстрі, а саме: -арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1407345 від 25.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №351 від 27.08.1998 Держадміністрації Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний номер 1290302КІЕV1, архівна дата 17.09.1998, дата виникнення 17.09.1998, № реєстру 25781-22, внутрішній номер 6Е0116322АЕЕ2930713Е, коментарій - вх. 3815(31.08Яким.); - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415582 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №456 від 11.08.1998 прокурора Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний помер 1262186КІЕV1, архівна дата 28.08.1998, дата виникнення 28.08.1998, № реєстру 3-2133, внутрішній номер 4Е01163О29ЕЕ4430313В, коментарій вх. 3758; - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415726 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 10268 від 01.09.1998 Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві, додаткові дані: архівний номер 1266096КІЕV1, архівна дата 01.09.1998, дата виникнення 01.09.1998, № реєстру 3-2156, внутрішній номер 8С0116222АЕЕ4В306458, коментарій - вх. 3828. З метою з`ясування підстав для накладення арешту, позивачі звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори, Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Київської місцевої прокуратури № 1, Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві. Однак, згідно отриманих відповідей будь-які відомості щодо накладених арештів на кв. [ADDRESS] не збереглись. Зазначені обтяження мали тимчасовий характер і повинні були бути припинені. Наявність арешту майна порушує права власності позивачів, в зв`язку з чим вони звернулись до суду з даним позовом. 01.06.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено заправилами загального позовного провадження. 19.10.2020 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , та їх представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд його задовольнити, посилаючись на те, що наявність обтяження майна порушує право власності, воно мало тимчасовий характер і повинно було бути припинено. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Першої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши позивачів та їх представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Московською районною в м.Києві державною адміністрацією Єфимцю С.Л. та його сім`ї видано ордер від 27.08.1998 р. № 15103 серії Б на двокімнатну квартиру [ADDRESS] .(а.с.10). 24.09.2003 р. Державною адміністрацією Голосіївського району м.Києва [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого вони набули в рівних частках право власності на зазначене жиле приміщення в порядку приватизації (а.с. 19). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в ньому містяться відомості про обтяження кв. [ADDRESS] , а саме: - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1407345 від 25.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №351 від 27.08.1998 Держадміністрації Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний номер 1290302КІЕV1, архівна дата 17.09.1998, дата виникнення 17.09.1998, № реєстру 25781-22, внутрішній номер 6Е0116322АЕЕ2930713Е, коментарій - вх. 3815(31.08Яким.); - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415582 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа №456 від 11.08.1998 прокурора Московського району м. Києва, додаткові дані: архівний помер 1262186КІЕV1, архівна дата 28.08.1998, дата виникнення 28.08.1998, № реєстру 3-2133, внутрішній номер 4Е01163О29ЕЕ4430313В, коментарій вх. 3758; - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1415726 від 27.10.2004, зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 10268 від 01.09.1998 Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві, додаткові дані: архівний номер 1266096КІЕV1, архівна дата 01.09.1998, дата виникнення 01.09.1998, № реєстру 3-2156, внутрішній номер 8С0116222АЕЕ4В306458, коментарій - вх. 3828. [PERSON] звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з метою отримання документів, на підставі яких був накладений арешт на квартиру. Згідно відповіді Першої київської державної нотаріальної контори вд 06.04.2017 р. № 2554/01-16 нотаріальна контора була лише реєстратором обтяження і будь-які документи, на підставі яких накладено арешт, відсутні, оскільки відомості про обтяження були перенесені до новоствореного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Крім того, позивач звернувся до Київської місцевої прокуратури № 1 з заявою про надання документів, що стали підставою для накладення арешту, однак такі документи в прокуратурі відсутні. Згідно відповіді Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації від 04.05.2018 р. № 100-100/ОП/С/-587-1512 лист-обтяження № 351 від 27.08.1998 р. Московської районної державної адміністрації м.Києва до архіву не передавався. Всі справи та журнали Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві за 1998 р. були знищені, що підтверджується листом Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві від 25.11.2020 р. Архівні документи Держадміністрації Московського району м.Києва за 1998 р. до Державного архіву м.Києва не передавались. Судом встановлено, що в жовтні 1998 р. між [PERSON] , [PERSON] , Московською районною державною адміністрацією м.Києва та [PERSON] виник спір щодо права власності на кв. [ADDRESS] . 06.12.2001 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого визнано недійсним договір дарування кВ. [ADDRESS] від 07.08.1998 р., укладений між [PERSON] , на ім`я [PERSON] та встановлено незаконність набуття [PERSON] права власності на зазначену квартиру. Зазначене рішення було залишено без змін на підставі ухвали Апеляційного суду м.Києва від 11.04.2002 р. Обтяження, яке було накладено на квартиру існувало з метою збереження майна, що було предметом спору після смерті попереднього власника [PERSON] . Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність арешту, накладеного на майно, що належить позивачам на праві власності, перешкоджає їм у визначений законом спосіб реалізувати своє право власності в повному обсязі, а отже таке право підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у інший спосіб позивачі позбавлені можливості вирішити питання щодо скасування арешту. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Арешт майна має тимчасовий характер і після припинення процедури, в зв`язку заявою накладено арешт, відповідне втручання право власності особи набуває фактично свавільного характеру. Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, а саме відсутність підстав для подальшого обтяження майна, що порушує права власності позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування арешту та виключенням відповідних записів про нього з Державного реєстру обтяжень. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved