Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

20 вересня 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 43459 грн 85 коп. за кредитним договором № без номеру від 10 лютого 2015 року (далі - Договір-1), що було укладено між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1 [PERSON] 10.02.2015 отримав кредит у розмірі 11378 гривень 23 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Але, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором-1 належним чином не виконав і станом на 05.08.2019 має заборгованість у розмірі 43459 гривень 85 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 11378 грн 23 коп., - заборгованість по відсоткам - 5177 грн 08 коп., - заборгованості за пенею - 23666 грн 24 коп., - штрафу - 3238 грн. 30 коп., Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. В позовній заяві міститься клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.4) Відповідно до ч. 10 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] встановити не вдалося, останній повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у вказаній справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. (а.с.49) Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав. Зважаючи на вказане, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 11378 грн 23 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 відсотків на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. (а.с. 9-32) При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 10.02.2015, ознайомився та дав свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між ним та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". (а.с. 7, 8) У передбачені строки відповідач як позичальник зобов`язання за вказаним Договором-1 належним чином не виконав, тому у відповідача за цим договором станом на 05.08.2019 рахується заборгованість на загальну суму 43459,85 грн, яка складається з: заборгованоісті за тілом кредиту - 11378 грн 23 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 5177 грн 08 коп., нарахованої пені - 23666 грн 24 коп., штрафу - 3238 грн 30 коп. (а.с.5-6) Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с. 36) Із статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК». (а.с. 38-39) Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та по відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про одночасне стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Водночас, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду і не спростованого відповідачем, з відповідача на користь банку підлягає стягненню штраф у сумі 3238 грн 30 коп. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту, по відсоткам за користування кредитом та штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором, становить 19793 грн 61 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (платіжне доручення № ZZ422B0CCM від 02 вересня 2019 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 19793 грн 61 коп., що становить 45,54 відсотка від позовної вимоги - 43459 грн 85 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 874 грн 82 коп., що становить 45,54 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial