Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У червні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 8250,00 грн. матеріальної шкоди, 453,75 грн. інфляційних збитків та 54,91 грн. 3% річних. В обґрунтування позову зазначено, що 30.12.2013 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP» №713778/2013, відповідно до якого на ім'я позивача було відкрито вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат», №26203160003336. 30.12.2013 року позивачем було розміщено 54\~000,00 грн., строком на два місяці. Звернувшись 28.02.2014 року до відділення банку для отримання суми вкладу, та нарахованих відсотків, суму вкладу було видано лише частково: 10\~000, 00 грн. замість 55\~219,00 грн., як це встановлено умовами договору. 04.03.2014 року та 05.03.2014 року позивач зверталася з заявами до голови правління ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» [PERSON] в яких прохала видати суму вкладу та нараховані проценти, проте відповіді на заяви не отримувала. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивач прохає стягнути 3%річних у розмірі 54,91 грн. Через неповернення позивачу суми вкладу, та нарахованих відсотків на загальну суму 55\~219,00 грн., це призвело до порушення позивачем договору позики, та неповерненні до 13.03.2014 року грошової суми в розмірі 55\~000, 00 грн., а також виплати штрафу в розмірі 8250,00 грн. Позивачу була завдана моральна шкода,яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача, розмір якої оцінює в 5000,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримувала та прохала задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та \~224 ЦПК України суд \~розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та \~ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Cуд встановив, що 30 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок V1P» №713778/2013. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. 30.12.2013року на ім?я було відкрито вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат», № 26203160003336. 30.12.201430.12.2013 р.було розміщено 54\~000,00 грн. (п'ятдесят чотири тисячі грн., 00 коп.), строком на два місяці, що підтверджується копією квитанції №1495380 (а.с.9). Згідно з ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п.1.5. Договору, вклад розміщено під 25% річних. Дату вимоги вкладу визначено в п.1.7. Договору: дата вимоги вкладу - 28 лютого 2014 року. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Тож враховуючи виздевикладене, вклад у сумі 54 000,00 грн. Відповідно до договору позики від 12.12.2013 року укладеного між [PERSON], та [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 55 000,00 грн. (пятдесят пять тисяч грн.. 00 коп.). Строк повернення позики до 13.03.2014 року. (а.с.12-13). Відповідно до п.6 договору позики від 12.12.2013 року, у разі прострочення виконання зобовязання, тобто не повернення Позичальником ([PERSON]Л.) грошової суми в розмірі 55 000,00 (спятдесят пять тисяч грн. 00 коп.) гривень 00 копійок в строк до 13.03.2014 року. Позичальник ([PERSON]Л.) зобовязаний сплатити Позикодавцю ([PERSON]Г.) суму боргу, а також штраф в розмірі 15 % (п'ятнадцять відсотків), що дорівнює 8 250,00 (вісім тисяч двісті пятдесят гривень, 00 коп.) гривень, 00 копійок. Підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 8250,00 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку 3% річних, розмір становить 54,91 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає, що вони не підлягають стягнення виходячи з наступного. Згідно з правилами ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень п. п. 3. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~\~ Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на вищевикладене підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.\~\~Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані,\~\~на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність\~\~обставин,\~\~що\~\~обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial