Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.10.2018 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним іпотечний договір від 27.09.2006 року №02-23-Ф060836К-1673 укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. за реєстровим №9044; вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 07 серпня 2018 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири загальною площею 114,9 кв.м, житловою площею 61,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1531858265101, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І. за реєстровим №670. 07 серпня 2018 року приватним нотаріусом зареєстровано за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру. 01 жовтня 2018 року продавець квартири [PERSON] повідомила, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала цивільна справа №766/8850/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго". Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2018 року по справі №766/8850/16-ц позов задоволено частково, виключені записи з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек про обтяження квартири відповідно забороною відчуження об`єктів нерухомого майна та іпотекою. Рішення набрало законної сили 15.06.2018 року. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 р. апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" задоволено, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2018 р. скасовано, та постановлено нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] у виключенні запису про обтяження майнових прав на незакінчену будівництвом квартиру [ADDRESS] з Державного реєстру іпотек та з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зазначає, що оскільки спірним дорговором в іпотеку були передані майнові права на квартиру, яка станом на 10.10.2018 р. є власністю [PERSON] , то відповідно до положень ст.ст. 15,16, 215, 216 ЦК України, вона має право оспорювати зазначений договір в судовому порядку. Крім того, оскільки під час укладення іпотечного договору майнових прав були порушені положення ст. 5 Закону України "Про іпотеку", вказаний договір підлягає визнанню недійсним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28.11.2018 р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 26.02.2019 року представником Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" подано відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що [PERSON] мала необхідний обсяг повноважень для передачі в якості забезпечення майнові права на незавершені будівництвом квартири, посилання позивача на той факт, що на момент укладення іпотечного договору, Банк не мав права в якості забезпечення обирати майнові права на незакінчену будівництвом квратиру АТ "Укрсоцбанк" вважає безпідставними та необґрунтованими. 01.03.2019 року представником АТ "Укрсоцбанк" долучено до матеріалів справи копію Постанови апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 року у справі №766/8850/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ "Укрсоцбанк", [PERSON] , ТОВ "Південенерго" про зняття заборони відчуження та виключення запису про обтяження майнових прав. 24.04.2019 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2019 року замінено відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", судове засідання відкладено. 29.07.2019 року представником позивача подано до суду клопотання про залучення доказів по справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2019 року витребувано докази у ТОВ "Південенерго», судове засідання відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2020 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", судове засідання відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2020 року застосовано до ТОВ "Південенерго" заходи процесуального примусу за невиконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2019 року. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Третя особа Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентина Геронтіївна в судове засідання не з`явилась, подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 10 січня 2006 року між ПАТ "Південенерго" та [PERSON] укладено договір №231 про часткову участь в будівництві, згідно якого остання зобов`язалась надати забудовнику грошові кошти, в розмірі та на умовах, передбачених договором на будівництво квартири (помешкання) в шестиповерховому 50-квартирному житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а забудовник зобов`язується закінчити будівництво вказаного житлового будинку, ввести його в експлуатацію та передати у власність учаснику квартиру (помешкання) на умовах, передбачених договором (арк. справи 70-71). Пунктом 2.1.4 договору передбачено, що після вводу, закінченого будівництвом житлового будинку в експлуатацію та при умовах виконання учасником п. 4.4 вказаного договору, в десятиденний строк пред`явити учаснику для прийму закінчену будівництвом трикімнатну квартиру №5 на 3 поверсі загальною площею 170 кв.м. Відповідно до п. 2.2.1 договору вартість квартири, являється договірною та визначається у відповідності до діючої в період його укладення ринкової вартості та складає 390150,00 грн, що становить 2295,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі. 27 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено іпотечний договір (майнові права) №02-23-Ф060836К-1673, за умовами якого остання передала в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту №І060836К від 27 вересня 2006 р., укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору №231 на часткову участь у будівництві від 10.01.2006 р., з урахуванням Додаткової угоди №1 від 10.01.2006 р., укладених між іпотекодавцем та ТОВ "Південенерго". Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., зареєстровано у реєстрі за № 9044 (арк. справи 14-16). Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №9298999 від 27.09.2016 р. виданого Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., внесено запис про обтяження за Договором іпотеки від 27.09.2006 р., об`єкт обтяження: майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру на підставі Договору №231 від 10.01.2006 року на часткову участь у будівництві, укладеного між ТОВ "Південенерго", загальна площа 170 кв.м, знаходиться на третьому поверсі будинку, [ADDRESS] (арк. справи 17). Крім того, приватним нотаріусом Волкодав В.Г. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відомості про обтяження майнових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] та власницею яких є [PERSON] , на підставі договору іпотеки 9044 від 27.09.2006 р., реєстраційний номер обтяження 3795918, дата реєстрації обтяження (арк. справи 17 зворотній бік). 29 вересня 2006 року між ПАТ "Південенерго" та [PERSON] укладено договір №240 про часткову участь в будівництві, згідно якого остання зобов`язалась надати забудовнику грошові кошти, в розмірі та на умовах, передбачених договором на будівництво квартири (помешкання) в шестиповерховому 50-квартирному житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а забудовник зобов`язується закінчити будівництво вказаного житлового будинку, ввести його в експлуатацію та передати у власність учаснику квартиру (помешкання) на умовах, передбачених договором (арк. справи 105-107). Пунктом 2.1.4 договору передбачено, що після вводу, закінченого будівництвом житлового будинку в експлуатацію та при умовах виконання учасником п. 4.4 вказаного договору, в десятиденний строк пред`явити учаснику для прийму закінчену будівництвом двокімнатну квартиру №5 на 3 поверсі загальною площею 109 кв.м. Відповідно до п. 2.2.1 договору вартість квартири, являється договірною та визначається у відповідності до діючої в період його укладення ринкової вартості та складає 247702,50 грн, що становить 2272,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера №15 та №62 [PERSON] 29.09.2006 року в рахунок оплати за договором №240 від 29.09.2006 року про участь у будівництві було сплачено на рахунок ПАТ "Південенерго" грошові кошти в сумі 247702,50 грн. та 13407,75 грн. (арк. справи 108). 25.09.2008 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого [PERSON] стала власником трикімнатної квартири, загальною площею 114,9 кв.м, житлова площа 61,7 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 112). 07 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І., зареєстровано в реєстрі за №670 (арк. справи 7-8). Пунктом 2 вказаного договору встановлено, що вказана вище квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Херсонською міською радою 25.09.2008 р. на підставі рішення №472 виконавчого комітету від 16.09.2008 р., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.09.2008 р. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1531858265101. Згідно п. 8 вказаного договору купівлі-продажу, відсутність заборони відчуження (арешту) нерухомого майна, яке вказане вище, відсутність обтяження нерухомого майна іпотекою перевірено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І. 07.08.2018 р. Інформаційні довідки №133496362, 133497802 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна. Відсутність податкової застави перевірено. Витяг №56538222 з Державного Реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, виданий приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І. 07.08.2018 р. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133533324 від 07.08.2018 р., приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І. зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , 07.08.2018 р. за [PERSON] (арк. справи 9). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №133496362 від 07.08.2018 р., №133497802 від 07.08.2018 р., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , та в іпотеці, під заставою, забороною не перебуває (арк. справи 10-13). Постановою апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2018 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасовано, постановлено нове, яким відмовлено [PERSON] у виключенні запису про обтяження майнових прав на незакінчену будівництвом квартиру [ADDRESS] /а з Державного реєстру іпотек та з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (арк. справи 89-91). Вказаною постановою апеляційного суду Херсонської області встановлено, що 27.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № Ф060836К, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000 гривень зі сплатою 18 % річних строком до 26.09.2021 року на фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору №231 про часткову участь у будівництві від 10.01.2006 року, що укладений між [PERSON] і ТОВ «Південенерго». В забезпечення виконання умов кредитного договору позичальником передано в іпотеку майнові права на незакінчене будівництво - трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить позичальнику на підставі договору, визначеного в п.1.2. Згідно до п. 2.1.9 договору іпотеки майнових прав від 27.09.2006 року №02-23Ф060836К-1673, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Волкодав В.Г., іпотекодавець протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно мала укласти з іпотекодержателем АКБ БСР «Укрсоцбанк» додаткову угоду, визначену в п. 1.9 договору вже на належну їй на праві власності квартиру. 27.09.2006 року за реєстровим номером 3796022 реєстратором приватним нотаріусом Волкодав В.Г. внесені обтяження іпотека на підставі договору іпотеки № 9044 від 27.09.2006 року. Об`єкт обтяження майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, на підставі договору № 231 від 10.01.2006 року на часткову участь в будівництві, укладеного з ТОВ «Південенерго», загальною площею 170 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодавець - [PERSON] , Іпотекодержатель -АКБ «Укрсоцбанк» розмір основного зобов`язання 300000,00 грн. Строк виконання - до 26.09.2021 року. 29 вересня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південенерго», як забудовником та [PERSON] , як учасником укладений договір про участь у будівництві № 240 , за яким остання набула майнові права на незакінчене будівництво - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , тобто ті майнові права, що належали [PERSON] . Як передбачено п.2.2.2 договору №240, учасник зобов`язується перерахувати на рахунковий рахунок забудовника або в касу внесок в розмірі 247702,50 грн. в строки, обумовлені договором. В підтвердження про отримання від [PERSON] оплати за договором №240 від 29.09.2006 року ТОВ «Південенерго» надало квитанцію до прибуткового касового ордеру №175, виданого 29.09.2006 року на суму в розмірі 247702,50 грн. Відповідно до п. 4.4. договору № 240 забудовник на протязі двох місяців після закінчення будівництва будинку, вводу його в експлуатацію і підписання акту, вказаного в п. 2.1.4 реєструє, оформлює право власності на квартиру за учасником і передає йому документи по акту прийому-передачі. Встановлено, що підставою внесення обтяження майнових прав на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру [ADDRESS] є договір іпотеки №9044 виданий 27.09.2006 року укладений між АК БСР "Укрсоцбанк" та [PERSON] , який не припинив свою дію та не визнаний недійсним. Також слід зазначити, що постановою Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] був зданий в експлуатацію ТОВ "Південенерго" 12.02.2008 року і [PERSON] набуто право власності на квартиру, яка закінчена будівництвом загальною площею 170 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, посилалась на те, що під час укладення спірного іпотечного договору майнових прав були порушені положення статті 5 Закону України "Про іпотеку", внаслідок чого вважала, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання іпотечного договору недійсним. Правовідносини у сфері застави нерухомості (іпотеки) регулюються Законом України «Про іпотеку», за яким законодавство України про іпотеку базується на Конституції України та складається з ЦК України, ГК України й інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України; Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», який регулює відносини у системі іпотечного кредитування, перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління. Відповідно до положень статті 575 ЦК України, статей 1, 2 Закону України «Про іпотеку» іпотека є окремим видом застави, яка полягає у забезпеченні виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки) був визначений вичерпний перелік об`єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Предметом іпотеки могли бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернення стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом також міг бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Частина об`єкта нерухомого майна могла бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості чи приєднання її до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Водночас поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цій редакції закону були відсутні. Дія Закону України від 19 червня 2003 № 979-IV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати (редакція з 14 січня 2006 року по 23 липня 2010 року) на правовідносини при укладенні договору іпотеки між банком і фізичною особою з метою забезпечення кредитного договору не поширюються. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-8цс13. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», що набрав чинності 14 січня 2009 року, якими були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що при укладенні договору іпотеки від 27 вересня 2006 року положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 05 червня 2003 року) не містили положень про те, що майнові права на незавершене будівництвом приміщення могли виступати предметом іпотеки. Майнове право, що є предметом застави (іпотеки) - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. Разом з тим, згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на час укладення договору іпотеки) передбачали, що предметом іпотеки може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Згідно з частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Згідно статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно, інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (в редакції на дату укладення договору іпотеки) іпотека виникає відповідно до цього Закону та Закону України «Про іпотеку» щодо нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено. За таких обставин, наявність подібного твердження в Законі України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» законодавчо закріплювала можливість укладення договорів іпотеки, в тому числі стосовно майнових прав на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості. Окрім того, потрібно звернути увагу на дію загального принципу цивільного права - свободу договору (статті 6, 627 ЦК України). Неможливим є тільки укладання договорів відносно предметів, що виключені з цивільного обороту, до яких майнові права на нерухомість не відносяться. Наявний принцип цивільного законодавства повністю може бути застосований і до способів забезпечення зобов`язання, оскільки відповідно до ЦК України в редакції станом на дату укладення договору іпотеки не було заборон укладення інших не врегульованих ЦК договорів забезпечення зобов`язання (частина друга статті 546 ЦК України). До того ж, частиною першою статті 576 ЦК України чітко вказувалося, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Крім того, частинами 4-7 статті 576 ЦК України передбачено перелік майна, яке не може бути предметом застави, та можливість заборони передачі у заставу деяких видів майна іншими законами. Тобто, законодавством не передбачено прямої заборони передачі майнових прав у заставу, навпаки вказано, що майнові права входять до переліку майна, яке може виступати таким. Таким чином ні Законом України «Про іпотеку», а ні Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» не передбачена заборона на укладення договорів іпотеки, предметом яких виступають майнові права. Вищезазначене підтверджуються постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 520/10060/16-ц (провадження № 61-5085сво18), на яку помилково посилається позивач, як на підтвердження своїх вимог. Вказані висновки висловлені також у постанові Верховного Суду у справі № 520/5613/17 від 01.07.2020 року. Разом з тим, сам по собі факт того, що на час укладення спірного договору іпотеки стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки не може свідчити про його недійсність, оскільки головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює зазначені договори. Виходячи з вищенаведеного можна вважати, що укладення іпотечних договорів, предметом іпотеки за якими є майнові права повністю відповідало чинному на той час законодавству України. Інших підстав для визнання недійсним спірного договору позивачем не наведено. Таким чином, суд вважає, що відсутні передбачені статтями 203, 215 ЦК України підстави для визнання недійсним Іпотечного договору (майнові права) № 02-23-Ф060836К-1673 від 27.09.2006 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови - на позивача. Таким чином, судові витрати слід залишити за позивачем. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 04 вересня 2020 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed