Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства закритого типу "ДВК" (далі - АТЗТ "ДВК") та ПП «Будінвестмонтаж» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 травня 2005 року між нею та АТЗТ "ДВК" було укладено договір на участь у пайовому будівництві №71-02/С-3, відповідно до умов якого відповідач АТЗТ «ДВК» прийняв позивача у пайове будівництво житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язався ввести будинок в експлуатацію у першому кварталі 2007 року, а [PERSON], в свою чергу, взяла на себе обов'язок сплатити грошові кошти за об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру [ADDRESS] у строки та в порядку, визначені договором. На виконання умов договору [PERSON] сплатила АТЗТ "ДВК" грошові кошти у сумі 188615,00 грн. 30 березня 2006 року та 06 квітня 2006 року між сторонами було укладено додаткові договори №1 та №2 до вказаного договору, відповідно до яких сторони погодили розірвати договір №71-02/С-3 та зарахувати сплачені позивачем кошти в повному обсязі в рахунок сплати пайового внеску за договором №55-03/С-1 від 30 травня 2005 року. За умовами вказаного договору позивач зобов'язався фінансувати двокімнатну квартиру [ADDRESS], запланована дата введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року. На виконання вказаного договору позивач, додатково до зарахованих в рахунок інвестування грошових коштів в розмірі 188616 грн., здійснила додаткове фінансування об'єкта інвестування в розмірі 121575,00 грн., здійснивши таким чином повне фінансування об'єкта інвестування в розмірі 310190,00 грн. Проте у строк, визначений договором, АТЗТ "ДВК" взяті не себе зобов'язання не виконало, не ввело в експлуатацію будинок [ADDRESS]. Позивач зазначив, що відповідач не визнає його майнові права на об'єкт інвестування - квартиру [ADDRESS], а тому просив суд визнати за ним майнові права в судовому порядку. У зв'язку з тим, що АТЗТ "ДВК" за договором від 02 березня 2009 року №1/09 передало функції замовника будівництва житлового будинку [ADDRESS] приватному підприємству "Будінвестмонтаж" (далі - ПП "Будінвестмонтаж"), суд за клопотанням представника позивача залучив згадане підприємство до участі у розгляді справи в якості співвідповідача. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, відповідачі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та її представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Забороняється інвестування в об'єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом. За приписами ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між АТЗТ "ДВК" та [PERSON] укладено договір на участь у пайовому будівництві від 30 травня 2005 року №71-02/С-3, за умовами якого АТЗТ "ДВК" в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймає [PERSON] у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS] шляхом фінансування [PERSON] цього будівництва в обсягах та порядку, визначених договором. Пунктами 1.3, 1.4 вказаного договору сторони погодили, що [PERSON] здійснює фінансування будівництва об'єкта договору - однокімнатної квартири [ADDRESS], тип секції - 02/С-3, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 1 квартал 2007 року по розрахунковій вартості вимірної одиниці площі в розмірі 3500 грн. за 1 кв.м до 02 червня 2005 року. На виконання умов договору [PERSON] сплатила пайові внески в розмірі 54700 грн. (квитанція №439 від 30 травня 2005 року) та 133915 грн. (квитанція №459 від 01 червня 2005 року), всього в сумі 188615,00 грн. Додатковими угодами №1 від 30 березня 2006 року та №2 від 06 квітня 2006 року до Договору № 71-02/С-3 від 30 травня 2005 року сторони погодили розірвати Договір на участь у пайовому будівництві № 71-02/С-3 від 30 травня 2005 року, підтвердили сплату [PERSON] за вказаним договором внеску в сумі 188615,00 грн., що є оплатою за 53,89 кв.м об'єкта інвестування та домовились, що АТЗТ «ДВК» зарахує вказану суму на сплату по Договору на участь у пайовому будівництві №55-03/С-1 від 30 травня 2005 року. Відповідно до договору на участь у пайовому будівництві від 30 травня 2005 року №55-03/С-1, укладеного між АТЗТ «ДВК» та [PERSON], АТЗТ "ДВК" в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймає [PERSON] у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS] шляхом фінансування [PERSON] цього будівництва в обсягах та порядку, визначених договором. Пунктами 1.3, 1.4 вказаного договору сторони погодили, що [PERSON] здійснює фінансування будівництва об'єкта договору - двокімнатної квартири [ADDRESS], тип секції - 03/С-1, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року по розрахунковій вартості вимірної одиниці площі в розмірі 3500 грн. за 1 кв.м до 20 липня 2006 року. Додатковою угодою №1 від 19 квітня 2007 року внесено зміни до договору на участь у пайовому будівництві від 30 травня 2005 року №55-03/С-1 та змінено порядок фінансування об'єкта інвестування. Зокрема встановлено, що фінансування об'єкта інвестування здійснюється на умовах наступного графіку: 1-й етап - фінансування 76,88% планової загальної площі об'єкта інвестування, вноситься з моменту початку фінансування за ціною 3500,00 грн. за 1 кв.м до 20 липня 2006 року; 2-й етап - фінансування 23,12% планової загальної площі об'єкта вноситься з моменту початку фінансування за ціною 7500,00 грн. за 1 кв.м до 25 квітня 2007 року; 3-й етап - залишок фінансування вноситься після кінцевого уточнення БТІ загальної площі об'єкта за ціною, яка буде встановлена сторонами на момент сплати цих коштів. На виконання Договору №55-03/С-1 та додаткової угоди до нього, позивач сплатила решту суми інвестування в розмірі 121575,00 грн., що підтверджується квитанцією №27 від 19 квітня 2007 року. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, [PERSON] належним чином виконала взяті на себе за договором на участь у пайовому будівництві від 30 травня 2005 року №55-03/С-1 зобов'язання, сплативши замовнику будівництва за об'єкт інвестування - квартиру [ADDRESS], грошові кошти у повному обсязі в сумі 310190,00 грн. Натомість АТЗТ "ДВК" не виконало взяті на себе за договором обов'язки щодо своєчасної здачі в експлуатацію об'єкта будівництва - будинку [ADDRESS] та передачі інвестору документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) інвестору гарантоване право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій. За положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Правовий аналіз положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що майнове право це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. Виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди на передачу майнових прав в іпотеку, порушує права інвестора і не відповідає вимогам цивільного законодавства (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 вересня 2013 року №6-70цс13, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для врахування). Незважаючи на те, що [PERSON] виконала свої грошові зобов'язання за договором на участь у пайовому будівництві від 30 травня 2005 року №55-03/С-1, повністю сплативши вартість об'єкта інвестування, тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт інвестування або набуття майнових прав на цей об'єкт, АТЗТ "ДВК" без отримання згоди позивача за договором про передачу функцій замовника від 02 березня 2009 року №1/09 передало у власність ПП "Будінвестмонтаж" майнові права на житлові і нежитлові приміщення та паркінг першої, другої і третьої черг будівництва будинку [ADDRESS], в тому числі і майнові права на квартиру [ADDRESS]. Наведене свідчить, що відповідачами не визнаються майнові права [PERSON] на об'єкт інвестування - квартиру [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем майнові права на об'єкт інвестування - квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів судовий збір по 1550 грн. 95 коп. з кожного в дохід держави. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 6, 15, 16, 190, 526, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин),

Outcome: approved