Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

13.01.2016 позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", як правонаступник ЗАТ\~КБ\~"ПриватБанк", звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором №\~DNH4KP13960243 від 25.07.2006, внаслідок чого на 05.01.2016 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 24645,75 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 2, 18, 32). Відповідач у судовому засіданні пояснила, що у 2006 році отримувала у банку кредит на придбання двох мобільних телефонів. Досить давно допустила прострочку. Майже одразу до неї приїхав представник банку, який сказав, що їй достатньо повернути банку 1000,00 грн, а потім ще 1000,00 грн. Як наслідок відповідач у грудні 2013 і у січні 2015 сплатила банку по 1000,00 грн, на які вказував представник банку як на суми, необхідні і достатні для припинення кредитного договору. Потім банк ще слав їй листи повернення коштів. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 25.07.2006 між позивачем, як банком (який є правонаступником ЗАТ\~КБ\~"ПриватБанк" (а.с. 14-16), і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем заяви позивальника № DNH4KP13960243 укладено договір №\~DNH4KP13960243, згідно якого відповідач 25.07.2006 отримав від банку строковий кредит у розмірі 1739,40\~грн строком на 12 місяців з 25.07.2006 по 25.07.2007 включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків 2,09% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, з щомісячним платежем в період з «03» по «10» число кожного місяця у сумі 165,68 грн шляхом зарахування коштів на відкритий позичальнику рахунок №\~29091500229475 (а.с. 4). Повернення кредиту та інших платежів визначено здійснювати на умовах заяви і Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (а.с.\~4-8). При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту сплачуються відсотки в розмірі 6,00% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, зі сплатою пені в розмірі 0,15\~% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу; пені при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж 30 днів 500\~грн + 5 % від суми заборгованості (а.с.\~4, 8). Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України). 25.07.2006 позивач видав, а відповідач отримав строковий кредит у сумі 1739,40 грн (а.с. 4). З наданого позивачем розрахунку (а.с. 3) вбачається, що після 25.07.2006 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. Останнє повернення коштів у сумі 936,30\~грн здійснено відповідачем 14.01.2015. Згідно розрахунку станом на 05.01.2016 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 24645,75 грн, яка складається із: 5207,24 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 17788,71 грн пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн штраф (фіксована частина), 1149,80\~грн штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розрахунок. Судові не надано доказів на спростування неправильності та/або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Договором, станом на 05.01.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 24645,75 грн, яку не сплачує в добровільному порядку, а, відтак, позовні вимоги є законними і обґрунтованими. Відтак суд задовольняє позовні вимоги повністю і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на суму 24645,75 грн. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1378,00\~грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с.\~17). На підставі викладеного,

Outcome: approved