Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, та просили залишити на вихованні [PERSON] сина [PERSON] В обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що між [PERSON] та [PERSON] 05 квітня 2014 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені, вони не проживають разом, та спільне господарство не ведуть. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а отже шлюб необхідно розірвати. Також заявники просять сина, [PERSON] залишить на вихованні батька [PERSON] , так як між ними досягнуто згоди стосовно сплати аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, про що 17 травня 2019 року між ними укладено договір про виховання та утримання дитини. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області [PERSON] . від 23 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 25 лютого 2014 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданимВідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області , актовий запис № 153. Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 26. Із наданого до суду договору № 488 від 17 травня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М. вбачається, що між заявниками досягнуто згоду стосовно сплати аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у її вихованні та утриманні.(а.с. 13). Згідно положень ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 12 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Щодо заявлених вимог про залишення на вихованні батька [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід зазначити про наступне. Вразі якщо між батьком та матір`ю виник спір щодо визначення місця проживання дитини, один із батьків має право звернутися до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, при цьому надавши необхідні докази, в тому числі висновок Органу опіки та піклування. Таким чином заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial