Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач ПрАТ "СК "АХА Страхування" звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди у зв′язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.04.2013 року на вул. Мілютенка, 28 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Шевроле д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Шевроле д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Автомобіль Шевроле д\\н [NUMBER] був застрахований у позивача за договором добровільного страхування від 08.11.2012 року. У результаті ДТП автомобіль Шевроле отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля [PERSON] була завдана матеріальна шкода. Позивачем власнику автомобіля Шевроле було виплачено страхове відшкодування у розмірі 12894, 11 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в Страховій компанії "Альфа-Гарант". За вимогою позивача Страхова компанія "Альфа-Гарант" здійснила виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 4149, 03 грн. Але позивач був не згодний з сумою страхового відшкодування, у зв"язку з чим звернувся до суду. Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2014 року з Страхової компанії "Альфа-Гарант" на користь позивача стягнуто грошові кошти у розмірі 567, 50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 80, 41 грн. Таким чином, на даний час залишилася невідшкодованою сума у розмірі 8177, 58 грн. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8177, 58 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача шкоду у розмірі 8177, 58 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховій компанії "Альфа-Гарант", а тому саме страхова компанія повинна здійснити виплату страхового відшкодування. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13.04.2013 року на вул. Мілютенка, 28 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Шевроле д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Шевроле д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобіль Шевроле д\\н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля завдано - матеріальну шкоду. Винним у скоєній ДТП визнаний відповідач [PERSON], що підтверджується постановою судді від 29.05.2013 року. Як вбачається з письмових матеріалів справи, автомобіль Шевроле д\\н [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] у Страховій компанії "АХА Страхування" за Договором добровільного страхування транспортного засобу від 08.11.2012 року та відповідно до Розрахунку суми страхового відшкодування, Страхового акту від 26.04.2013 року, страхового акту від 14.06.2013 року та умов Договору Страхова компанія "АХА Страхування" виплатила страхове відшкодування власнику автомобіля у розмірі 12894, 11 грн. Як встановлено при розгляді справи, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у Страховій компанії "Альфа-Гарант", що підтверджується полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вимогу позивача Страхова компанія "Альфа-Гарант" здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 4149, 03 грн. Не погодившись із розміром відшкодування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з СК "Альфа-Гарант" невиплаченої шкоди, але рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2014 року позовні вимоги було задоволено частково, з СК "Альфа-Гарант" на користь позивача стягнуто шкоду у розмірі 567, 50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 80, 41 грн. Залишок невідшкодованої шкоди становить 8177, 58 грн. Але при цьому слід зазначити, що відповідно до преамбули Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно із ст. 3 Закону обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 33 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов"язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до п. 34.2 Закону страховик зобов"язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Пунктом 36.2 Закону передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов"язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З наведених вище норм діючого законодавства вбачається, що відповідальність за завдані збитки покладається саме на ТзДВ "СК "Альфа-Гарант", де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Крім того, пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року встановлено, що відповідно до статті 21 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно із п. 13.1 статті 13 цього Закону, зобов"язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров"ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв"язку з чим при пред"явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред"явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до ст.. 3 Закону обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. При цьому відповідач такої згоди не надавав й відповідно надав Страховику відповідну заяву про настання страхового випадку. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому виключно різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.. 1194 ЦК України). Але відповідачем згода щодо проведення відшкодування не надавалась. Крім того, ліміт відшкодування за шкоду, заподіяну майну, за полісом № АС 0405170 становить 50000, 00 грн., що є значно більшим, ніж заявлені вимоги позивача. Згідно із ст. 29 вищевказаного Закону у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідач виконав свої обов"язки, покладені на нього Законом, а тому відшкодовувати збитки, завдані позивачу, повинна Страхова компанія "Альфа-Гарант". Як встановлено при розгляді справи, на вимогу позивача Страхова компанія "Альфа-Гарант" здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 4149, 03 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2014 року задоволено позовні вимоги Страхової компанія "АХА Страхування" про стягнення коштів зі Страхової компанії "Альфа-Гарант" у розмірі 567, 50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 80, 41 грн. Як вбачається із вказаного рішення, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав виставлені ТОВ "Авто-Мотив ЛТД" рахунки на оплату № 3601 від 22.04.2013 року на суму 9976, 06 грн. та рахунки на оплату № 4762 від 28.05.2013 року на суму 3485, 55 грн., відповідно до яких загальна вартість ремонту автомобіля Шевроле становить 13461, 61 грн. Згідно із наданими ТОВ "Авто-Мотив ЛТД" актами виконаних робіт від 11.07.2013 року на суму 332, 89 грн. та від 14.06.2013 року на суму 12620, 15 грн., фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Шевроле становить 12953, 04 грн. Відповідно до страховий актів від 26.04.2013 року на суму 9408, 56 грн., від 14.06.2013 року на суму 3485, 55 грн., складеними позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту від 05.11.2012 року становить 12894, 11 грн., на підставі яких позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 12894, 11 грн. на рахунок ТОВ "Авто-Мотив ЛТД", що підтверджується платіжними дорученням від 30.04.2013 року на суму 9408, 56 грн. та від 18.06.2013 року на суму 3485, 55 грн. Не погоджуючись із вказаною сумою, представник Страхової компанії "Альфа-Гарант" у судовому засіданні заявив клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Шевроле. Проте, Страхова компанія "Альфа-Гарант" не здійснила оплату проведення незалежної експертизи, а тому вона не була проведена. Натомість представник Страхової компанії "Альфа-Гарант" надав суду Консультацію № 6192 про вартість фізичного зносу транспортного засобу Шевроле від 27.01.2014 року, що була складена суб"єктом оціночної діяльності [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію № [NUMBER] від 06.10.2009 року), та відповідно до якої визначено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Шевроле, на рівні 57, 3 %. Також у судовому засіданні 05.12.2014 року представник Страхової компанії "Альфа-Гарант" подав суду Консультацію № 5871 від 27.01.2014 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Шевроле, що складена суб"єктом оціночної діяльності [PERSON], та відповідно до якої розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шевроле, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин (0, 573) та становить 5216, 53 грн. Проте, зважаючи на істотні порушення чинного законодавства, а саме Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2013 року № 142/5/2092, при складанні вказаних вище консультацій позивач не заперечував проти них. Але при цьому слід зазначити, що при підготовці Консультацій були допущені істотні порушення вимог діючого законодавства, що полягали у наступному. Відповідно до п. 4.4 Методики у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація, як дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом). Пунктом 5.1 Методики визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Таким чином, діюче законодавство забороняє оцінювачу (експерту) проводити оцінку транспортного засобу без його візуального огляду та самостійного складання оцінювачем акту огляду транспортного засобу. Законодавство надає право оцінювачу проводити оцінку без візуального огляду транспортного засобу тільки при наявності відповідної ухвали суду. Як вбачається з наданих позивачем Актів виконаних робіт від 11.07.2013 року та від 14.06.2013 року, відновлювальний ремонт був проведений 11.07.2013 року, а Консультації датовані 27.01.2014 року, що свідчить про те, що оцінювач не проводив візуальний огляд автомобіля у тому ж стані, в якому він був після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, коефіцієнт фізичного зносу є явно завищеним, зважаючи на наступне. Посилання Страхової компанії "Альфа-Гарант" на те, що автомобіль потерпілого вже відновлювався ремонтом внаслідок ДТП 19.01.2011 року, а тому коефіцієнт фізичного зносу становить 57, 3 %, не відповідає дійсності. Адже, якщо для ремонту були використані нові складники, то згідно із п. 7.40 Методики, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, що свідчить про те, що коефіцієнт фізичного зносу становить не 57, 3 %. Крім того, пункт 8.5.10 Розділу 8 Методики передбачає, що дані про вартість складових частин КТЗ, що підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників. Відповідно до п. 8.5.11 Методики до оригінальних складових частин належать: - складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб"єктів підприємницької діяльності; - складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема, своїм вистриб"юторам; - складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ. Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні. Слід також зазначити, що ціни на більшість складових частин, розраховані та зазначені оцінювачем в ремонтній калькуляції, викликають певні сумніви з огляду на те, що відповідні дані введені вручну користувачем та можуть не співпадати з цінами офіційного дилеру запчастин. Відповідно до налаштувань програмного комплексу про введення таких даних вручну свідчить позначка "*" біля таких даних. Крім того, на даний час згідно Наказу Фонду державного майна № 1852 від 07.12.2015 року оцінювача [PERSON] позбавлено (анульовано) кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 7130, що свідчить також про те, що даний оцінювач проводив експертизу з порушенням норм діючого законодавства. Враховуючи наведене вище, Консультації від 27.01.2014 року не є належними та допустимими доказами, однак позивач не спростував це при розгляді справи Господарським судом м. Києва. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.. 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що Страхова компанія "АХА Страхування" здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу, а тому Страхова компанія "Альфа-Гарант", як страхова компанія, що застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача, повинна відшкодувати збитки у межах лімітів, встановлених законом. А заявлені позивачем позовні вимоги про відшкодування шкоди є значно меншими, ніж встановлений ліміт відповідальності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Страхової компанії є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed