Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (надалі управління освіти) про поновлення на посаді керівника народної музично-театральної студії «Калейдоскоп» та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.10.12 р. її звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності працівників, проте згоду на розірвання з нею трудового договору первинної профспілкової організації, членом якої вона являлась, отримано не було. У позові зазначається, що пропуск строку звернення до суду за вирішенням трудового спору стався з поважних причин, оскільки позивач спрямовувала свої звернення до органів прокуратури, Верховної Ради України, Міністерства освіти України, в результаті чого за її заявою було порушене кримінальне провадження. Під час розгляду справи позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги, просила суд скасувати накази управління освіти № 116-осн від 14.05.12 р., № 258-к від 31.08.12 р., № 274-к від 31.08.12 р., № 333-к від 05.10.12 р., скасувати запис № 11 у її трудовій книжці, поновити її на посаді художнього керівника народної музично-театральної студії «Калейдоскоп» [PERSON] ступенів № 3 м.Кузнецовська та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вимоги заяви про збільшення позовних вимог обґрунтовуються тим, що усі накази про її звільнення були видані під час її тимчасової непрацездатності, містять неправдиві відомості, записи у трудовій книжці не відповідають змісту оскаржуваних наказів, про наступне звільнення позивач не була попереджена у передбаченому законодавством порядку, а управління освіти не мало права видавати наказ № 116осн від 14.05.12 р. на підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області № 279 від 28.12.10 р. «Про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста на 2010-2011 навчальний рік». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги позовної заяви з урахуванням їх збільшення підтримали в повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просили суд його задовольнити. Відповідачем до суду подано письмові заперечення проти позовних вимог. Згідно з позицією відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими. В порядку, встановленому чинним законодавством, управління освіти звернулось з поданням про наступне вивільнення працівників, у тому числі позивача, до профспілкових організацій, які діють в управлінні освіти, повідомлень про результати розгляду подання не надходило, що відповідно до вимог ст.43 КЗпП України вважається згодою профспілкового комітету. Листом від 20.06.12 р. позивач була персонально повідомлена про наступне вивільнення, з листом ознайомилась, проте засвідчити таке ознайомлення своїм підписом відмовилась, крім того, повідомлення про наступне вивільнення надсилалось позивачу рекомендованим листом. Незважаючи на те, що остаточний наказ управління освіти про звільнення [PERSON] датований 05.10.12 р., позивач звільнена з 08.10.12р., тобто у перший робочий день після завершення терміну листка непрацездатності. Позивач без поважних причин пропустила строк звернення до суду з позовом про поновлення на посаді та не навела поважних причин його пропуску. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] повністю підтримала письмові заперечення відповідача та з наведених у них підстав просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступні факти та прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді художнього керівника народної музично-театральної студії «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3 м.Кузнецовська (нині м.Вараш) Рівненської області. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.09.15 р., яке набрало законної сили 29.09.15 р., за позовом [PERSON] управління освіти зобовязано виправити запис № 6 у її трудовій книжці із змісту: «Переведена на посаду керівника музично-театральної студії «Калейдоскоп» на зміст: «Переведена на посаду художнього керівника музично-театральної студії «Калейдоскоп». Рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області № 279 від 28.12.10 р. «Про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста на 2010-2011 навчальний рік», функціонування музично-театральної студії «Калейдоскоп» в загальноосвітній школі № 3 забезпечено до 31 серпня 2011 року, а з 01 вересня 2011 року у Будинку дитячої та юнацької творчості. Пункт 11 вищезазначеного рішення ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.08.11 р. в порядку вжиття заходів забезпечення адміністративного позову зупинено до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі за позовом [PERSON] до Кузнецовського міського голови, виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, начальника управління освіти, загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 м.Кузнецовська про визнання протиправними дій та рішень субєктів владних повноважень, скасування розпоряджень та наказів, зобовязання внести зміни до Статуту загальноосвітнього навчального закладу. Ухвалою цього ж суду від 05.03.12 р. вжиті заходи забезпечення адміністративного позову [PERSON] скасовано. Наказом управління освіти № 116-осн від 14.05.12 р. «Про переведення музично-театральної студії «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3», на виконання п.11 рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 28.12.10 р. № 279 «Про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста на 2010-2011 роки» та на підставі ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05.03.12 р. «Про скасування заходів забезпечення адміністративного позову» (справа №2А/1711/18/11), музично-театральну студію «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3 переведено у підпорядкування Будинку дитячої та юнацької творчості, та наказано директору загальноосвітньої школи № 3 здійснити у визначені законодавством терміни організаційні заходи щодо вивільнення працівників студії та переведення у підпорядкування Будинку дитячої та юнацької творчості. Суд вважає, що винесення управлінням освіти наказу № 116-осн від 14.05.12 р. «Про переведення музично-театральної студії «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3» саме на виконання п.11 рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 28.12.10 р. № 279 «Про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста на 2010-2011 роки» є безпідставним з огляду на наступне. Як вбачається з письмової інформації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області № 05/28-К-113 від 06.06.12 р., рішення про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів затверджуються виконавчим комітетом щорічно на кожен навчальний рік. Вказане узгоджується з положеннями ст.14 Закону України «Про освіту». Враховуючи, що на момент скасування заходів забезпечення позову у адміністративній справі № 2А/1711/18/11 в частині зупинення дії п.11 рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 28.12.10 р. № 279 «Про затвердження мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста на 2010-2011 роки» - березень 2012 року, дія у часі вищезазначеного рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області припинилась, прийняття управлінням освіти на його підставі наказів про зміну структури мережі дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів міста є неправомірним. Наказом управління освіти № 258-к від 31.08.12 р. «Про звільнення [PERSON]Ф.» керівника музично-театральної студії «Калейдоскоп» ЗОШ № 3 звільнено з посади з 31.08.12 р. згідно ст.49-2 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці, на підставі наказу управління освіти № 116-осн. від 14.05.12 р. «Про переведення музично-театральної студії «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3». Наказом управління освіти № 274-к від 31.08.12 р. «Про зміни до наказів від 31.08.12 р. №258-к, № 259-к, № 260-к» до наказу № 258-к внесено зміни тексту: «згідно ст.49-2 КЗпП України» на текст: «згідно п.1 ст.40 КЗпП України та з дотриманням ст.49-2 КЗпП України», з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати. Наказом управління освіти № 333-к від 05.10.12 р. «Про внесення змін до наказів від 31.08.2012 № 258-к та від 31.08.2012 № 274-к», у звязку з тимчасовою непрацездатністю [PERSON] внесено зміни до наказу № 258-к від 31.08.12 р. «Про звільнення [PERSON]Ф.» та змінено термін звільнення на 08.10.12 р. Відповідно до ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, крім іншого, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Наказ управління освіти № 116-осн від 14.05.12 р. «Про переведення музично-театральної студії «Калейдоскоп» загальноосвітньої школи № 3», на який як на підставу для звільнення [PERSON] міститься посилання у наказі управління освіти № 258-к від 31.08.12 р. «Про звільнення [PERSON]Ф.» (з наступними змінами, внесеними наказами управління освіти № 274-к від 31.08.12 р. та № 333-к від 05.10.12 р.), не містить переліку посад, у тому числі і посади, яку обіймала [PERSON], як таких, що підлягають скороченню. Відповідачем суду не подано доказів у підтвердження видання наказів про скорочення посади, яку обіймала [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] проведено з порушенням вимог ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. У підтвердження додержання вищезазначеної вимоги законодавства про попередження позивача про наступне вивільнення відповідачем суду подано копію листа управління освіти №692-09 від 20.06.12 р. Отримання вищезазначеного листа позивачем оспорюється. У підтвердження додержання вимог ст.49-2 КЗпП України при звільненні [PERSON] відповідачем суду подано квитанцію про направлення 26.06.12 р. позивачу рекомендованого листа, проте докази його отримання позивачем суду не надано. Як вбачається з листа в.о. директора Кузнецовської [PERSON] ступенів № 3 [PERSON] від 26.06.12 р. № 131, 20.06.12 р. [PERSON] було вручено лист управління освіти від 20.06.12 р. № 692-09 про те, що її посада керівника музично-театральної студії «Калейдоскоп» буде скорочена 31.08.12 р., з подальшим її працевлаштуванням, у разі бажання, з 01.09.12 р. у Будинок дитячої та юнацької творчості. З його інформації вбачається, що [PERSON] лист прочитала, проте підписуватись та отримувати його відмовилась, що може засвідчити працівник закладу [PERSON] З листа вбачається, що акт про відмову адміністрація закладу скласти не змогла у звязку з відсутністю трьох осіб. Про допит в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] представниками відповідача клопотання не заявлялись. З огляду на положення ст.10 ЦПК України щодо засад змагальності цивільного судочинства, враховуючи, що позивачем факт ознайомлення з попередженням про наступне вивільнення оспорюється, а відповідачем на підтвердження здійснення такого попередження належних та допустимих доказів не надано, суд прийшов до висновку про недодержання відповідачем вимог ст.49-2 КЗпП України при звільненні [PERSON] Відповідно до ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Учасниками процесу не оспорюється, що [PERSON] на момент виникнення спірних правовідносин являлась членом первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів. У підтвердження додержання вищезазначеної вимоги законодавства про запитування згоди первинної профспілкової організації, членом якої являлась позивач, відповідачем суду подано копію листа управління освіти № 626-09 від 31.05.12 р., яким голову міської організації профспілки працівників освіти і науки, а також голову профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів повідомлено про наступне вивільнення ставок в ЗОШ № 3, у тому числі керівника музично-театральної студії «Калейдоскоп», на якій на момент звернення працює [PERSON] Доказів отримання даного листа адресатами суду не надано. Проте, як вбачається з листа первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів № 14-01 від 30.10.14 р., наданого на запит [PERSON], управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області не зверталось до первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська з поданням про її звільнення згідно КЗпП України. За таких обставин суд вважає недоведеним звернення відповідача до профспілкового органу за отриманням згоди на звільнення у звязку із скороченням її члена позивача [PERSON] Ухвалою суду від 31.03.16 р. у даній цивільній справі, на виконання положень ст.43 КЗпП України, на підставі заяви позивача зупинялось провадження з одночасним запитом згоди первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів на розірвання управлінням освіти трудового договору з [PERSON] Вищезазначеним профспілковим органом до суду подано інформацію, з якої вбачається, що даний орган не вирішуватиме питання щодо надання згоди на розірвання управлінням освіти трудового договору з [PERSON] чи відмови у цьому у звязку з тим, що хоча [PERSON] і була членом даної профспілки на момент звільнення, проте на момент надходження ухвали суду такою не являється. Таким чином, згоду профспілкового органу на звільнення [PERSON] під час розгляду даної цивільної справи не отримано. Вищезазначені порушення відповідачем вимог ст.ст.40, 43, 49-2 КЗпП України при звільненні [PERSON] підтверджуються також наявним в матеріалах справи актом перевірки додержання управлінням освіти законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 17-04-024/0010 від 11.03.13 р., проведеної територіальною інспекцією з питань праці у Рівненській області. За таких обставин суд прийшов до висновку, що звільнення [PERSON] проведено управлінням освіти з порушенням вимог законодавства. Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Статтею 234 КЗпП України передбачено, що уразі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що пропуск встановленого ст.233 КЗпП України строку стався з поважних причин, оскільки усі її звернення спрямовувались до прокуратури, генеральної прокуратури, народним депутатам України, у Міністерство освіти, адміністративні органи, що призвело до порушення органами прокуратури кримінального провадження № 42014180050000023 від 12.07.14 р. за ч.1 ст.172 КК України. 16.02.16 р. позивачем суду подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду за вирішенням трудового спору. У вказаній заяві позивач наводить аргументи у підтвердження додержання нею строків звернення до суду, оскільки ані наказу про звільнення, ані трудової книжки на момент звернення до суду з даним позовом вона не отримувала. Разом з тим, суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду за вирішенням трудового спору без поважних причин та відсутність підстав для його поновлення, з огляду на наступне. Як вбачається з повідомлення управління освіти № 1146-09 від 08.10.12 р., позивача [PERSON] проінформовано про необхідність отримання трудової книжки у звязку з розірванням 08.10.12 р. укладеного з нею трудового договору відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, для чого запропоновано отримати трудову книжку в адміністрації [PERSON] ступенів № 3 м.Кузнецовська, або надати згоду на направлення трудової книжки поштою. У підтвердження отримання позивачем вказаного листа суду подано копію повідомлення про вручення особисто [PERSON] поштового рекомендованого відправлення №3440200195435, з якого вбачається, що вищезазначений лист 08.10.12 р. був направлений за адресою проживання [PERSON], а 29.10.12р. отриманий нею особисто. При цьому суд відхиляє заперечення [PERSON] щодо того, що вказаний лист нею не отримувався, у підтвердження чого позивач зазначає, що наявний на повідомленні про вручення поштового відправлення підпис їй не належить, з огляду на наступне. Відповідно до п.106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.09 р., під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Таким чином, чинним законодавством передбачено надання повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення для підпису одержувачам лише у разі вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто" або рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", у той час як запис на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання адресатом іншого реєстрованого поштового відправлення здійснюється працівником поштового звязку. Отже, повідомлення про вручення особисто [PERSON] поштового рекомендованого відправлення №3440200195435 з листом управління освіти № 1146-09 від 08.10.12 р. суд вважає належним доказом у підтвердження тієї обставини, що позивач належним чином була повідомлена про розірвання трудового договору та необхідність отримання трудової книжки 29.10.12 р. Крім того, за заявою [PERSON] 12.07.14 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення № 42014180050000023 за ч.1 ст.172 КЗпП України по факту порушення трудового законодавства при її звільненні. Суд враховує також, що матеріали даної цивільної справи містять надані позивачем копії листів до правоохоронних та інших контролюючих органів та відповіді на них, з яких вбачається, що позивачу станом на січень 2015 року (лист прокуратури Рівненської області від 28.01.15 р.), жовтень 2014 року (лист [PERSON] голові первинної профспілкової організації працівників освіти м.Кузнецовська від 21.10.14 р.) було відомо про звільнення з посади. Позивач під час розгляду справи пояснювала, що за захистом своїх порушених прав зверталась до прокурора, приймала участь у проведенні слідчих та інших дій під час розслідування вищезазначеного кримінального провадження, у якому має статус потерпілої, ознайомлювалась з його матеріалами. Вищезазначені документи свідчать про те, що про порушення своїх прав позивач вперше дізналась у жовтні 2012 року та в подальшому неодноразово мала можливість ознайомитись з наказом про звільнення та отримати трудову книжку. Проте, як вбачається з позовної заяви, за захистом свого порушеного права позивач звернулась до суду 07.08.15 р., тобто більше ніж через два роки девять місяців. Як розяснив Верховний Суд України у п.4 постанови Пленуму № 9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлені ст.ст.228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. Поважних причин пропуску встановленого у ст.233 КЗпП України строку звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору позивач суду не наводить. За таких обставин, оскаржувані позивачем накази за позовом [PERSON] не можуть бути скасовані, а її не може бути поновлено на посаді у звязку з пропуском строку звернення до суду за вирішенням трудового спору. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed