Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 25.11.2019 року було замінено третю особу на належну - на Великокопанівську сільраду Олешківського району Херсонської області з Відділу надання адмінпослуг виконкому Херсонської міської ради. В позові вказано, що 13.02.1998 року між позивачем та відповідачем на Херсонській біржі нерухомості "Сокіл" було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з колодязем трубчатим та огорожею за [ADDRESS] . Рішенням №10 Великокопанівської сільради Олешківського району Херсонської області від 17.01.2001 року номер будинку було змінено на №51. 13.02.1998 року даний договір було зареєстровано в Херсонському МБТІ за реєстраційним номером № 10 . 31.07.2019 року позивач отримала відмову у державній реєстрації права власності на даний житловий будинок у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення даного договору. На теперішній час позивач позбавлена прав розпорядження даним майном з вищевказаних причин. В зв`язку з цим просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 13.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Херсонською товарною біржою "Сокол", зареєстрований 19.02.1998 року в Херсонському МБТІ за реєстраційним №10, в реєстровій книзі №1. Також просить визнати право власності на даний будинок. Представник позивача подав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив на позов, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Від третьої особи надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13.02.1998 року між позивачем та відповідачем на Херсонській біржі нерухомості "Сокіл" було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з колодязем трубчатим та огорожею за [ADDRESS] , копію договору долучено до матеріалів справи. Рішенням №10 Великокопанівської сільради Олешківського району Херсонської області від 17.01.2001 року номер будинку було змінено на №51(довідка №2072 від 14.08.2019 року). До суду надано копію державного акуту на право власності на земельну ділянку з даною адресою, право власності належить [PERSON] (акт ЯК № 348644 ). 13.02.1998 року даний договір було зареєстровано в Херсонському МБТІ за реєстраційним номером № 10 (відповідно штампу на копії договору, що долучено до справи). 31.07.2019 року позивач отримала відмову №48020198 у державній реєстрації права власності на даний житловий будинок у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення даного договору. Відповідно до п.3 угоди, домобудівля була продана за 3570 гривень. До правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до правочину виникли в 1997 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 8 Договору передбачено, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. 13.02.1998 року право власності на домоволодіння зареєстровано за [PERSON] у Херсонському МБТІ. При цьому судом для перевірки речових прав направлено запити та з`ясовано, що за довідкою ХБТІ №82 від 20.02.2020 року станом на 31.12.2012 року та згідно матеріалів інвентарної справи власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.1998 року. Також встановлено, що [PERSON] отримала державний акт на земельну ділянку серії ЯК №343644 у [ADDRESS] . В подальшому, як встановлено нумерація змінена з №37 на №51 (довідка "2072 від 14.08.2019 року). Враховуючи, що всі зобов`язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. Відповідно до вимогст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Таким чином, у суду немає сумнівів щодо права власності на майно, що є предметом розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved