Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

13.05.2019р. представник позивача [PERSON] - адвокат Чебикін С.В. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.10.2018р. та ордеру від 10.05.2019р. - а.с. № 34, 35-36) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О. (треті особи - АТ "Банк Кредит Дніпро", [PERSON] , [PERSON] ) про визнання неправомірним і скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, визнання неправомірним і скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки. Ухвалою суді Ткаченко Н.В. від 15.05.2019р. позовну заяву було залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки (а.с.№37). 17.05.2019р. представником позивача вчасно усунені недоліки і в остаточній редакції позовні вимоги заявлено до приватного нотаріуса ДНМО Бондаренка Р.О., АТ "Банк Кредит Дніпро" (треті особи - [PERSON] , [PERSON] ) про визнання неправомірним і скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, визнання неправомірним і скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки (а.с. № 39-44). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.05.2019р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч. 5 ст.279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №45). 06.06.2019р. та 21.06.2019р. до суду надійшла заява представника відповідача АТ "Банк Кредит Дніпро" адвоката Борейко Н.О. (діє на підставі довіреності №247 від 08.05.2019р. - а.с. № 61) із запереченнями проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні та про перехід до загального позовного провадження з посиланням на те, дана справа не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження враховуючи, що ціна позову 1 000 000 грн., тобто, перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.№ 56, 60). В обґрунтування позовних вимог представник позивача в уточнений позовній заяві посилався на те, що за договором купівлі-продажу від 12.01.2011р., який був укладений з [PERSON] , [PERSON] придбав приміщення №40 заг.площею 232,6 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Право власності на придбане нерухоме майно зареєстроване у встановленому порядку. 12.09.2018р. позивачу стало відомо, що право власності на належне йому нерухоме майно приватним нотаріусом ДМНО Бондаренком Р.О. 07.09.2018р. зареєстроване за АТ "Банк Кредит Дніпро", підставою реєстрації права власності слугував дублікат договору іпотеки, дублікати додаткових угод до нього за №1, №2, які були видані 06.09.2018р. приватним нотаріусом ДМНО Вербою В.М. Крім цього, 07.09.2018р. "Банк Кредит Дніпро" на підставі дублікатів договорів зареєстрував обтяження на нерухоме майно індексний номер: 42895329, згідно якого іпотекодавцем є [PERSON] , іпотекодержателем - АТ "Банк Кредит Дніпро". Представник позивача вважав, що рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на належне позивачу нерухоме майно за АТ "Банк Кредит Дніпро", а також реєстрацію обтяження є неправомірним і підлягають скасуванню, оскільки [PERSON] не отримував від АТ "Банк Кредит Дніпро" жодної вимоги про усунення порушення згідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", реєстрація права власності проведена з порушенням норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", враховуючи, що позивач не є стороною договору іпотеки № 181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р., дублікат якого слугував підставою для реєстрації права власності за АТ "Банк Кредит Дніпро", іпотекодержателем за договором виступав [PERSON] . Згідно договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] заг. площею 144,2 кв.м., проте нерухоме майно позивача має інші характеристики, а саме це - нежитлове приміщення в житловому буд. літ. А-12 на першому поверсі, прим.№ 40, поз. 1-9, заг. площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8 за адресою: [ADDRESS] . На час реєстрації права власності за АТ "Банк Кредит Дніпро" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були зареєстровані дві іпотеки (обтяження) за іпотечними договорами, що були укладені між позивачем, як іпотекодавцем, і [PERSON] , як іпотекодержателем, дані обтяження були зареєстровані 11.07.2018р. Крім цього, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.03.2012р. ухваленого у цивільній справі справа № 2-8014/11 за позовом ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки , позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про встановлення факту того, що нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] в житловому буд. літ. А-12 на 1-му, поз. 1-9, заг .площею 232,6 кв.м, зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно за №10973942 та належить на праві власності [PERSON] є предметом іпотеки за договором іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р., а саме на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення №36 в житловому будинку літ. А-12 заг. площею 144,2 кв.м із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили і є чинним. Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2019р., ухваленої у цивільній справі № 201/10517/16-ц за позовом ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018р. було скасоване і ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ "Банк Кредит Дніпро" у зв`язку з безпідставністю висновку суду про те, що покупець [PERSON] придбав у власність саме майно, яке є предметом іпотеки, що свідчить про недоведеність доводів банку про набуття [PERSON] прав та обов`язків іпотекодавця. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд визнати неправомірним і скасувати рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О. про державну реєстрацію права власності АТ "Банк Кредит Дніпро" на нежитлове приміщення в житловому буд. літ. А-12 на першому поверсі, приміщення №40, поз. 1-9, заг. площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8, за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1596170812101), номер запису про право власності: 27840309 від 07.09.2018р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42920708 від 10.09.2018р. Визнати неправомірним і скасувати рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О. про державну реєстрацію обтяження індексний номер: 42895329 від 07.09.2018р. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. 20.06.2019р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником АТ "Банк Кредит Дніпро" - адвокатом Борейко Н.О. (діє за довіреністю від 27.12.2017р. - а.с. № 61), в якому представник зазначила, що між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки №181105/1-USD-ІП, предметом іпотеки за яким виступало нерухоме майно - нежиле приміщення 36 поз.3-7, заг.площею 144,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , договір був укладений в забезпечення зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №181105/1-USD. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення боргу з боржника, в тому числі за кредитним договором №181105/1-USD. Отримавши виконавчий лист у справі №2-1838/10, банк не зміг його виконати в примусовому порядку, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки [PERSON] здійснив перепланування предмета іпотеки шляхом будівництва антресольного поверху, внаслідок чого загальна площа приміщення була збільшена до 232,6 кв.м. В результаті перепланування та отримання нової технічної документації предмету іпотеки було присвоєно нову адресу: [ADDRESS] . На підставі рішення третейського суду Асоціації "ЛЕВЛЕКС" [PERSON] визнав за собою право власності на приміщення № 40 , після чого зміг здійснити відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб. 03.12.2010р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було затверджено мирову угоду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, за умовами якої [PERSON] в рахунок погашення боргу передав у власність [PERSON] належне йому нежитлове приміщення № 40 заг. площею 232,6 кв.м., після чого предмет іпотеки було зареєстровано за [PERSON] 12.01.2011р. [PERSON] здійснила відчуження нерухомого майна шляхом продажу його [PERSON] . Таким чином, [PERSON] здійснив перепланування предмету іпотеки шляхом штучного збільшення площі та змінив його адресу, що призвело до незаконного відчуження прим.№ 40 (№ 36 ), кінцевим власником якого є [PERSON] . Представник зазначила, що АТ "Банк Кредит Дніпро" для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно приватному нотаріусу ДМНО Бондаренко Р.О. було надано всі відомості і документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с. № 64-66). 21.06.2019р. до суду надійшло клопотання представника відповідача АТ "Банк Кредит Дніпро" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №201/9644/18 за позовом АТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження (а.с. №86-87). 03.07.2019р. до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача - адвоката Чебикіна С.В., в якій обґрунтування щодо заперечень відповідача за змістом співпадають з обставинами викладені в позовній заяві (а.с. №95-98). 17.07.2019р. до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь представника позивача на відзив, в яких обґрунтування за змістом співпадають з обставинами викладеними у відзиві на позов (а.с. №115-116). 25.07.2019р. до суду надійшла заява представника АТ "Банк Кредит Дніпро" від відвід судді Ткаченко Н.В., в якій представник [PERSON] просила відвести суддю Ткаченко Н.В., посилаючись на те, що нею не вирішено клопотання представника банка про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні, про зупинення провадження, не надано відповіді на запит від 17.07.2019р. та прийнято до розгляду позовну заяву без додання до неї копій документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору, повноваження представника позивача, який подав позов (ордеру та копії договору про надання правової допомоги) - для відповідача та третіх осіб (а.с. №130-131). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.07.2019р. відвід, заявлений представником АТ "Банк Кредит Дніпро" судді Ткаченко Н.В. по цивільній справі №201/5400/19 було визнано необґрунтованим та передано до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді (а.с. №142). Ухвалою судді Антонюка О.А. від 31.07.2019р. у задоволенні заяви АТ "Банк Кредит Дніпро" про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О., АТ "Банк Кредит Дніпро" (треті особи - [PERSON] , [PERSON] ) про визнання неправомірним і скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, про визнання неправомірним і скасування рішення про державну реєстрацію іпотек було відмовлено(а.с.№145-146). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.08.2019р. залишено без задоволення заяву представника АТ "Банк Кредит Дніпро" про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні. Задоволено клопотання представника АТ "Банк Кредит Дніпро" про зупинення провадження, провадження по цивільній справі №201/5400/19 зупинено до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №201/9644/18 за позовом АТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження (а.с. №148). 27.09.2019р. представником позивача - адвокатом Чебикіним С.В. подана апеляційна скарга на ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 02.08.2019р. про зупинення провадження у справі №201/5400/19 (а.с. №156-159). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.02.2020р. апеляційну скаргу представника позивача [PERSON] - адвоката Чебикіним С.В. було залишено без задоволення, а ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 02.08.2019р. залишено без змін (а.с. №209-211). 20.02.2020р. до суду надійшло клопотання представника АТ "Банк Кредит Дніпро" Борейко Н.О. про поновлення провадження по справі, оскільки рішення по цивільній справі № 201/9644/18 набрало законної сили. Також в своєму клопотанні представник відповідача просила проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №215-216). 24.02.2020р. до суду надійшло і клопотання представника позивача - адвоката Чебикіна С.В. про поновлення провадження по справі (а.с. №224-225). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.03.2020р. поновлено провадження по цивільній справі № 201/5400/19, клопотання представника АТ "Банк Кредит Дніпро" про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін залишено без розгляду, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №230). Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази встановлено наступне. 12.01.2011р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі- продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Т.С., який зареєстрований в реєстрі за №100, згідно якого [PERSON] придбав нежитлове приміщення №40, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками а7, а8, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про державну реєстрацію прав №28758758 від 24.01.2011р. право власності на нерухоме майно зареєстровано за позивачем (а.с. №11-13). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №137533574 від 12.09.2018р. вбачається, що 07.09.2018р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондаренком Р.О. було проведено державну реєстрацію права власності, номер запису 27840309, на приміщення № 40 заг. площею 232,6 кв.м. в житловому будинку літ.А-12 на І-му поверсі поз.1-9, ганки з козирками літ. а7, а8, що розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42920708 від 10.09.2018р. Підстава виникнення права власності: дублікат договору іпотеки, серія та номер 353, виданий 06.09.2018р. приватним нотаріусом ДМНО Вербою В.М.; дублікат додаткової угоди №2 до договору іпотеки, серія номер 355, виданий 06.09.2018р. приватним нотаріусом ДМНО Вербою В.М. (а.с. №14) 07.09.2018р. приватним нотаріусом ДМНО Бондаренком Р.О. на підставі дублікатів договору іпотеки та додаткової угоди №2 до договору іпотеки, виданих 06.09.2018р. було проведено державну реєстрацію обтяження індексний номер: 42895329, згідно з яким іпотекодавецем є [PERSON] , іпотекодержатель АТ "Банк Кредит Дніпро" (а.с. №15). За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2011р. у справі № 2-8014/11 задоволені вимоги ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням встановлено факт того, що нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] в житловому будинку літ.А-12 на 1-му поверсі №40 поз.1-9 заг. площею 232,6 кв.м. ганки з козирками а7,а8, зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майна за №10973942 та належить на праві власності [PERSON] є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.06.2006р. З метою погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором про надання кредитної лінії №181105/1-USD від 18.11.2005р. в сумі 3 950 392грн. 09коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 181105/1-USD-IП від 09.06.2006р., а саме: нерухоме майно, що яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в житловому буд. літ А-12 на I- поверсі приміщення №40 , позиція 1-9, заг. площею 232, 6 кв.м., ганки з козирками а7, а8, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2011р. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.03.2012р. скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2011р. у справі № 2-8014/11 і ухвалено нове рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] на 1-му поверсі приміщення №36 поз.3-7 заг.площею 144,2 (а.с. № 25-26). Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що за даними КП «ДМБТІ» ДОР замість нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , приміщення №36 в житловому будинку літ.А-12 на 1-му поверсі приміщення №36 поз.3-7 заг. площею 144,2 кв.м, зареєстровано нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на І-му поверсі в житловому будинку літ. А-12 на поз. 1-9 загальною площею 232,6 кв.м, в тому числі антресольний поверх поз. 4-9, ганки з козирками а7 а8. Встановлюючи факт того, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.06.2006р. Суд першої інстанції не звернув увагу на умови договору іпотеки та вимоги ст.5 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено поширення іпотеки на частину об`єкту нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмету іпотеки після укладання іпотечного договору без реєстрації права власності на неї, як на окремий об`єкт нерухомості. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2019р. у справі №201/10517/16-ц за позовом ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2018р. та винесено нове, яким відмовлено в задоволенні позову банка про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно приміщення № 40 поз.1-9 заг. площею 232,6 кв.м., що знаходиться у житловому [ADDRESS] , яке зареєстровано за [PERSON] . В даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів позивача про те, що проведення реконструкції та зміна поштової адреси об`єкта нерухомості, який є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між банком та [PERSON] , призвели до зміни уже існуючого об`єкта на нежитлове приміщення № 40 в житловому буд. літ А-12 на І -му поверсі приміщення № 40 , позиція 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ґанки з козирками а7,а8, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.№27-31). Рішенням Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 22.04.2019р. у справі №201/9644/18 за позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження (а.с. №69-72), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.12.2019р. (а.с. №226-229), позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено в повному обсязі, а саме: визнано недійсним договір іпотеки, укладений 11.11.2016р. між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 1714; визнано недійсним договір іпотеки, укладений 11.07.2018р. між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 665. Також скасовано рішення приватного нотаріуса ДМНО Хоміч О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 42011522 від 11.07.2018р., індексний номер 42012257 від 11.07.2018р. індексний номер 42012528 від 11.07.2018р. Скасовано записи про державну реєстрацію іпотеки №26997858 і №26997222, записи про державну реєстрацію обтяження № 26997574 і №26997105 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Переглядаючи дану справу апеляційний суд відхилив доводи апелянта про те, що приміщення № 36 і № 40 , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] є різними приміщеннями. Колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи, що приміщення № 40 було створено з прив`язкою до приміщення № 36 внаслідок його реконструкції, та на даний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано обтяження відповідно до договору іпотеки від 09.06.2006р. укладеного між банком та [PERSON] . Під час розгляду спорів про звернення стягнення на предмет іпотеки, судами було встановлено, що [PERSON] було здійснене будівництво антресольного поверху і ґанків у приміщенні № 36, в результаті інвентаризації був змінений номер нежитлового приміщення в цілому на № 40, номери внутрішніх приміщень поз.1-9, збільшилась загальна площа приміщення з 144,2 кв.м до 232,6 кв.м, додані ґанки з козирками а7, а8. Отже, будівництво не було новим, номер присвоєний не новому приміщенню, а лише змінений номер приміщення з № 36 на № 40 . На користь цього свідчить і те, що обом приміщенням присвоєно один той самий реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2019р. у справі №201/9644/18. Отже, нежитлове приміщення №40 утворилось внаслідок реконструкції, перепланування приміщення №36, воно не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створене з прив`язкою до уже існуючої заставленої нерухомості (приміщення №36) з використанням її функціональних елементів, а тому іпотеко держателем даного нерухомого майна відповідно до договору іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р. є АТ "Банк Кредит Дніпро". Згідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Таким чином, [PERSON] , як новий власник предмету іпотеки за договором №181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р., набув статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Як видно з встановлених судами обставин під час розгляду спорів щодо предмету іпотеки, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2010р. у цивільній справі №2-1838/10 за позовом ПАТ "Банк Кредит Дніпро" до [PERSON] про стягнення заборгованості, з [PERSON] на користь ПАТ "Банк Кредит Дніпро" було стягнуто, зокрема, заборгованість за кредитним договором №181105/1-USD від 18.11.2005р. в розмірі 3 950 392грн.09коп., рішення набрало законної сили 30.11.2010р., боржником не виконано. Відповідно до умов пунктів 5.1, 6.3 договору іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09.06.2006р. укладеного між банком та [PERSON] , іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, забезпеченого за цим договором, воно не буде виконано, та або неналежне виконання цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється представником іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або в порядку позасудового врегулювання на підставі розділу 7 цього договору. Згідно розділу 7 договору "Позасудове врегулювання", сторони дійшли згоди, що у разі порушення іпотекодавцем будь-якої з умов цього договору, або основного зобов`язання, іпотекодержатель має право на свій вибір задовольнити свої вимоги за рахунок іпотеки, зокрема, іпотекодержатель має право отримати предмет іпотеки у свою власність в рахунок виконання основного зобов`язання, а також інших вимог передбачених в п.1.2 цього договору за ціною встановленою п.1.5 цього договору. У разі прийняття іпотекодержателем рішення про отримання предмета іпотеки у свою власність цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Отже, відповідно до умов розділу 7 договору іпотеки, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Положення ст.37 Закону України Про іпотеку (в редакції від 12.05.2006р., яка діяла на момент укладення договору іпотеки) визначали, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Відповідно до ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Таким чином, у разі прийняття АТ "Банк Кредит Дніпро" як іпотекодержателем рішення про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення грошових вимог, банком повинно було бути надіслано іпотекодавцю [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень зобов`язання та застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 12.08.2015р.) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно до пункту 34 "Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011р. №703 (в редакції від 11.02.2014р.) для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі. В позовній заяві позивачем заперечується факт отримання від АТ "Банк Кредит Дніпро" відповідного повідомлень. В свою чергу відповідач у відзиві на позовну заяву наполягав на тому, що банком приватному нотаріусу було надано всі відомості і документи необхідні для вчинення нотаріальних дій. Враховуючи, що будь-які докази, які б підтверджували факт направлення відповідного повідомлення на адресу позивача (квитанція або касовий чек, опис вкладення, копія конверту тощо) в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що іпотекодержателем не було виконано вимоги ст.35 Закону України "Про іпотеку", а отже АТ "Банк Кредит Дніпро" здійснив позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки без дотримання вимог спеціального закону з питань усунення порушень, що в свою чергу свідчить про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки приватним нотаріусом ДМНО Бондаренком Р.О. здійснювалась за АТ "Банк Кредит Дніпро" за відсутності належного підтвердження вручення [PERSON] повідомлення, оформленого відповідно до вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку" та доказів спливу 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги. Відповідний висновок підтверджується письмовими доказами, а саме, як встановлено вище, державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за відповідачем проведено 07.09.2018р. на підставі дублікату договору іпотеки виданого 06.09.2018р., тобто, іпотекодержатель отримавши договір, який є правовою підставою для здійснення позасудового звернення стягнення, вже наступного дня звернувся до приватного нотаріусу для вчинення нотаріальної дії. Згідно до ст.37 Закону України "Про іпотеку" рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність та допустимість наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання неправомірним та скасування рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О. про державну реєстрацію права власності АТ "Банк Кредит Дніпро" на нежитлове приміщення в житловому буд.літ. А-12 на першому поверсі, приміщення № 40, поз. 1-9, заг. площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Пунктом 5 ч.2 ст. 27 цього Закону встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката. Згідно ст. 26 цього Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи, що державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за договором від 09.06.2006р., приватним нотаріусом ДМНО Бондаренком Р.О. було проведено на підставі дублікату договору іпотеки серія номер 353, виданого приватним нотаріусом ДМНО Вербою ВМ., дійсність якого не оспорюється, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання неправомірним і скасування рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренка Р.О. про державну реєстрацію іпотеки (обтяження) індексний номер: 42895329 від 07.09.2018р. задоволенню не підлягають. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, суд, що їх розподілити наступним чином. При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в розмірі 9 605грн., як за вимогами майнового характеру (а.с.№2). Разом з тим, в позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, загальний розмір судового збору за подачу яких в 2019році становив 1 536грн. 80коп. (по 768грн.40коп. за кожну). З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволені частково, то суд вважає за можливе стягнути з АТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір на користь позивача в розмірі 768грн. 40коп., оскільки саме цей відповідач є особою, право на майно якої оспорюється і щодо якої було здійснено запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В іншій частині в стягненні судового збору в розмірі 768грн.40коп. слід відмовити, у зв`язку з відмовою в задоволенні частини позовних вимог. Що стосується надмірно сплаченого судового збору в розмірі 8 068грн.20коп., то позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» щодо повернення цієї суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial