Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

26.01.2015 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, обґрунтувавши свої доводи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.02.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (ща підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору станом на 30.11.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 20110,01 гривень, яка складається з наступного: 12027,62 гривень - заборгованості за кредитом; 6460,73 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 187,85 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредиту, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 933,81 гривень - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача Панько Н.С., яка діє на підставі довіреності (а.с. 48), в судове засідання не з'явилась, направила на електрону адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі в судових засіданнях, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 47). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи в заочному порядку за правилами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі банківської ліцензії Національного банку України №22 від 05.10.2011 року юридична особа ПАТ КБ "ПриватБанк" має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 43). Судом встановлено, що відповідач підписом у заяві від 13.02.2012 року підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком договір ( а.с. 12-38). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами, та станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість в розмірі 20110,01 гривень, яка складається з наступного: 12027,62 гривень - заборгованості за кредитом; 6460,73 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 187,85 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредиту, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 933,81 гривень - штраф (процентна складова) (а.с. 10-11). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного Кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором не надав, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 гривень, оплачений при подачі позову до суду (а.с 2).

Outcome: approved