Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У лютому 2021 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. В позовній заяві вона вказала, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб між ними розірвано. В шлюбі є син [PERSON] , [INFO] ,\~який навчається\~в Чортківським гуманітарно-педагогічним фаховим коледжом імені [PERSON] , [PERSON] навчається на третьому курсі денної, державної форми навчання, група ПО-35 з 01.09.2018 року по даний час. Термін завершення навчання 28.06.2022 року. [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання сина під час навчання не надає, попри те, що він є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину. Їй відомо, що відповідач працює в\~Заліщицькому військоматі. Син [PERSON] самостійно заробляти на життя не має можливості, оскільки навчається з відвідуванням повного навчального дня. Навчання потребує додаткових витрат, необхідні кошти на взуття, одяг, придбання матеріалів необхідних для навчання, проживання та харчування. Син [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки, хоч і досяг повноліття, але продовжує навчання, тому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі\~в розмірі\~в розмірі\~1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав відзив, в якому вважають позовні вимоги є необґрунтованими, їх не визнають, зазначивши наступне. Твердження позивачки про те, що відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання сина не відповідає дійсності. Остання виплата відповідачем аліментів позивачці відбулася 10.02.2021 року. З 09.02.2021 по 15.02.2021 року через значне погіршення стану здоров`я [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі м. Чернівці. Між датою останньої сплати аліментів та датою позовної заяви минуло лише 5 днів. В цей період жодної розмови відповідача з позивачкою не було, вона не дізнавалась про стан здоров`я та можливість надання матеріальної допомоги, не повідомляла про намір одержувати від відповідача аліменти на повнолітнього сина та не отримувала на це відмови. З травня 1994 року відповідач [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України. Він брав безпосередню участь у захисті Батьківщини від збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей. У лютому 2020 року отримав статус ветерана війни - учасника бойових дій. Однак під час багаторічного проходження військової служби, внаслідок отриманих травм та набутих захворювань, стан здоров`я відповідача значно погіршився. Відповідно до постанови військово-лікарської комісії військового госпіталю від 15.02.2021 року № 28/3 [PERSON] визнаний непридатним до військової служби внаслідок травм і захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, що змусило звільнитись. Повнолітній син відповідача [PERSON] проживає разом із позивачкою в м. Чортків, окрім аліментів, він постійно отримує від відповідача додаткову матеріальну допомогу у вигляді кишенькових грошей, продуктів харчування, коштовних подарунків тощо. Проживаючи вдома та навчаючись на державній формі навчання, син відповідача не оплачує навчання, переїзд до місця навчання та житло, не купує підручники, не має будь-яких інших грошових витрат, пов`язаних із навчанням, та має можливість одержання стипендії. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина на час навчання в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно. Суду пояснив, що він добровільно надає кошти на утримання сина, приблизно три тисячі в місяць, він звільнений з військової служби за станом здоров`я, потребує коштів для лікування та подальшої реабілітації, на його утриманні перебуває мати, яка отримує мінімальну пенсію. Крім того, [PERSON] навчається на державній формі навчання, проживає з матір`ю [PERSON] , яка є забезпеченою та має рівний обов`язок щодо утримання сина. Представник відповідача [PERSON] підтримує свого довірителя [PERSON] , який позовні вимоги визнає частково. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, задовольнити позовні вимоги матері. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 209 від 14 вересня 2007 року і відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . В шлюбу з відповідачем [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , його батьки [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 05 квітня 2018 року. Згідно довідки №41 від 08 лютого 2021 року, виданої Чортківським гуманітарно-педагогічним фаховим коледжем імені Олександра Барвінського, [PERSON] навчається на третьому курсі денної, державної форми навчання, група ПО-35 з 01.09.2018 року по даний час. Термін завершення навчання 28.06.2022 року. Згідно довідки №31/15-15 від 03.01.2020 року про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань державної реєстрації Чортківської міською ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] працюав в в Заліщицькому військоматі. Згідно довідки від 04.03.2021 року № 299, виданої Заліщицьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, відповідач є військовослужбовцем, визнаним непридатним до військової служби внаслідок травм і захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, та відповідно до п. 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, підлягає звільненню з військової служби негайно, документи щодо звільнення з військової служби за станом здоров`я подані встановленим порядком. Згідно наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » (по особовому складу) від 14.04.2021 року №125 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) майора [PERSON] , начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Заліщицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведене, ті обставини, що відповідач [PERSON] добровільно надає кошти на утримання сина, він звільнений з військової служби за станом здоров`я, потребує коштів для лікування та подальшої реабілітації, на його утриманні перебуває мати, яка отримує мінімальну пенсію, син [PERSON] навчається на державній формі навчання, проживає з матір`ю [PERSON] , яка є забезпеченою, твердження відповідача не спростовані позивачкою, та виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial