Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15.09.2020 року скасовано вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.06.2020 року в частині вирішення цивільного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 48711,94 гривень та в цій частині було постановлено направити справу на новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов обґрунтований тим, що 18.07.2019 року [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої [PERSON] , який є потерпілим у кримінальному провадженні, було завдано матеріальну та моральну шкоду. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було спричинено тілесні ушкодження, що спричинило необхідність лікування. В зв`язку з проходженням лікування ним на ліки було витрачено 746 грн., іншими особами для його лікування було придбано ліки (цереброкурін) на суму 12000 грн., на проведення МРТ витрачено 1500 грн., на проведення КТ 900 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений та став непридатним до використання одяг: джинси вартістю 650 грн., футболка вартістю 350 грн., мокасини вартістю 750 грн., куртка вартістю 800 грн, окуляри вартістю 540 грн. Також повністю був пошкоджений велосипед вартістю 15000 грн., акумулятор вартістю 1097 грн., автосканер вартістю 7395 грн., ноутбук Компак, вартість відновлювального ремонту якого становить 1750 грн. Внаслідок проходження лікування позивач не міг виконувати роботу та втратив 15000 грн. заробітку. Загальний розмір матеріальної шкоди становить 61478 грн. Розмір спричиненої моральної шкоди становить 10000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 61478 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. 10.02.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Гамов В.В. підтримали заявлені вимоги, підтвердили доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження велосипеда в сумі 3833,33 грн., вартості ліків в сумі 3746 грн., проведення МРТ в сумі 1500 грн., проведення КТ в сумі 900 грн., вартості джинсів в сумі 650 грн., футболки в сумі 350 грн., мокасин в сумі 750 грн., куртки в сумі 800 грн., окулярів в сумі 540 грн. Решту позовних вимог не визнав та заперечував проти їх задоволення через недоведеність розміру матеріальної шкоди. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.06.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено вирок, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік; звільнено засудженого [PERSON] від відбування основного покарання у вигляді 3 років обмеження волі, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України та встановивши йому випробування строком на 2 роки, якщо він на протязі встановленого судом випробування не скоїть нового злочину та виконає обов`язки, які на нього покладає суд. Вироком встановлено, що 18.07.2019 року приблизно о 08-05 год. у світлий час доби, у відсутності опадів водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 211040», номерний знак [NUMBER] , перетинаючи регульоване світлофором перехрестя вул. Донецької з проспектом Хіміків, рухаючись від вул. Донецької, при виконанні маневру повороту ліворуч в напрямку просп. Хіміків м. Сєвєродонецька Луганської області, діючи всупереч вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху, проявивши безпечність і неуважність, проігнорувавши дорожню ситуацію, яка розвивалася, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити велосипедиста, не переконався в безпеці свого руху і руху інших учасників дорожнього руху, при виконанні маневру повороту ліворуч допустив зіткнення з велосипедом «RAGAZZI MTV», який прямолінійно рухався на зелений сигнал світлофора у зустрічному напрямку від вул. Донецької в напрямку перехрестя вул. Донецька та просп. Хіміків, під керуванням [PERSON] , якому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу основи нігтьової фаланги 1 пальця правої стопи без зміщення, утворився від ударної дії тупого твердого предмета, можуть відповідати за ступенем тяжкості згідно з висновком судово-медичної експертизи №50 від 28.08.2018 року кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Своїми умисними діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15.09.2020 року вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.06.2020 року змінено, пом`якшено [PERSON] покарання та не застосовано до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Позивачем заявлено до стягнення матеріальну шкоду в розмірі 61478 грн., яка складається з вартості пошкоджених речей (джинси вартістю 650 грн., футболка вартістю 350 грн., мокасини вартістю 750 грн., куртка вартістю 800 грн, окуляри вартістю 540 грн., велосипед вартістю 15000 грн., акумулятор вартістю 1097 грн., автосканер вартістю 7395 грн., ноутбук Компак, вартість відновлювального ремонту якого становить 1750 грн.), витрат на лікування (придбання ліків на суму 746 грн., придбання ліків (цереброкуріну) іншими особами для лікування позивача на суму 12000 грн., на проведення МРТ 1500 грн., на проведення КТ 900 грн.) та втрачений заробіток в сумі 15000 грн. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст. 1195 ЦК України). Частиною 1 ст. 1197 ЦК України визначено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Неправомірність дій відповідача та причинний зв`язок між цими діями та заподіяною позивачу шкодою, встановлений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.06.2020 року та ухвалою Луганського апеляційного суду від 15.09.2020 року по справі №428/11262/19. Таким чином, відповідач має обов`язок відшкодувати позивачу спричинену ним матеріальну шкоду. Щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд відзначає наступне. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження велосипеда в сумі 3833,33 грн., вартості ліків в сумі 3746 грн., проведення МРТ в сумі 1500 грн., проведення КТ в сумі 900 грн., вартості джинсів в сумі 650 грн., футболки в сумі 350 грн., мокасин в сумі 750 грн., куртки в сумі 800 грн., окулярів в сумі 540 грн. Суд приймає визнання позову відповідачем в цій частині, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Щодо вимоги про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням велосипеда в розмірі 15000 грн., акумулятора в сумі 1097 грн., автосканера в сумі 7395 грн., ноутбука Компак, вартість відновлювального ремонту якого становить 1750 грн., суд відзначає наступне. Згідно з висновком експерта від 16.02.2020 року під час судової товарознавчої експертизи не є можливим визначити ринкову вартість акумулятора через відсутність достатньої інформації та відомостей для ідентифікації об`єкта та мото-велосипеда, який був переобладнаний потерпілим власноручно з допомогою допоміжного обладнання, встановити ринкову вартість якого не є можливим у зв`язку з відсутністю можливості підбору об`єктів з аналогічними технічними та товарними характеристиками; ринкова вартість автосканера визначена в розмірі 6207,12 грн.. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням велосипеда в сумі 3833,33 грн., яку визнав відповідач, оскільки позивачем не доведено, що вартість пошкодженого велосипеда становить 15000 грн., жодних доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням велосипеда, суду надано не було. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням акумулятора вартістю 1097 грн., автосканера вартістю 7395 грн., ноутбука Компак, вартість відновлювального ремонту якого становить 1750 грн.), оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що ці речі були пошкоджені внаслідок протиправних дій відповідача. З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2019 року встановлено, що він не містить відомостей про пошкодження акумулятора, автосканера та ноутбука Компак, а також відомостей, що ці речі мав при собі потерпілий [PERSON] . Доказів на підтвердження протилежного суду надано не було. Також матеріали кримінального провадження містять клопотання [PERSON] про призначення експертизи з метою визначення вартості велосипеда, пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді від 22.08.2019 року та від 03.09.2019 року. Відомості про акумулятор, автосканер та ноутбук Компак в цих клопотаннях відсутні, вимоги про визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої їх пошкодженням в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.07.2019 року, позивачем не заявлено. Щодо відшкодування матеріальної шкоди на лікування позивача суд відзначає, що вимоги про відшкодування витрат на придбання ліків (цереброкуріну) іншими особами для лікування позивача на суму 12000 грн., задоволенню не підлягають, оскільки ці ліки придбано іншими особами, що свідчить про те, що особисто позивач не поніс жодних витрат на їх придбання. Крім того, надана позивачем копія чеку від 19.02.2019 року щодо придбання цереброкуріну на суму 13710,62 грн. не є належним доказом, оскільки придбання цього медичного препарату було зроблено в лютому 2019 року, а дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було позивачу були спричинені тілесні ушкодження, відбулась 18.07.2019 року. Також з фіскального чеку неможливо встановити, хто саме придбав зазначені в ньому ліки. Вимогу про відшкодування втраченого позивачем заробітку в сумі 15000 грн. суд також вважає необґрунтованою, оскільки суду не було надано доказів втрати заробітку внаслідок ушкодження здоров`я. Така шкода обчислюється у відсотках, виходячи з розміру заробітної плати з урахуванням ступеня втрати потерпілим працездатності. Позивач пояснив, що він працює електриком на СТО "Автоцентр", він не є фізичною особою - підприємцем, а у вільний від роботи час надає послуги з ремонту автомобілів. Позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» з 18.07.2019 року по 05.08.2019 року та йому був виданий лист непрацездатності №022872. Таким чином, період тимчасової непрацездатності позивача був покритий матеріальним забезпеченням за основним місцем його роботи відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». На підтвердження спричиненої шкоди у вигляді втрати заробітку в сумі 15000 грн., який позивач міг отримати, надаючи послуги з ремонту автомобілів, позивач надав виписку про рух коштів по його банківській карті, відкритій в АТ КБ «Приватбанк» за період з 19.04.2019 року по 12.07.2019 року, з якої вбачається, що на цю картку відбувалось надходження грошових коштів шляхом поповнення картки готівкою в терміналі самообслуговуання на загальну суму 16500 грн. Суд відзначає, що пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі № 6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18). В судовому засіданні не було встановлено, з яких саме втрат/доходів складається заявлена позивачем до стягнення сума збитків, та відповідно в якому розмірі, станом на яку дату та за який період вона розрахована. Надана позивачем виписка про рух коштів по його банківській карті, відкритій в АТ КБ «Приватбанк» за період з 19.04.2019 року по 12.07.2019 року, також зазначених відомостей не містить. Враховуючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, суд, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду за пошкодження велосипеда в сумі 3833,33 грн., вартість ліків в сумі 3746 грн., вартість МРТ в сумі 1500 грн., вартість КТ в сумі 900 грн., вартість джинсів в сумі 650 грн., футболки в сумі 350 грн., мокасин в сумі 750 грн., куртки в сумі 800 грн., окулярів в сумі 540 грн., що загалом становить 13069,33 грн. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 908 грн..

Outcome: partial