Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" (надалі -Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26.10.2007 року відповідач уклала з позивачем кредитний договір № 2922, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 гривень під 25 % річних строком на 36 місяців з останнім погашенням кредиту не пізніше 25.10.2010 року. В забезпечення виконання грошових зобов'язань, згідно зазначеного договору, між АТ "Ощадбанк", [PERSON] та [PERSON] 26.10.2007 року було укладено договір поруки № 3434. Цього ж дня, договір поруки було укладено між АТ "Ощадбанк", [PERSON] та [PERSON] за № 3436. Всупереч вимог кредитного договору, відповідачка порушила його умови і має прострочену заборгованість, яка станом на 04.02.2014 року становить 38805,42 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 5700,00 грн., пеня - 4847,88 грн., нараховані 3% річних - 707, 57 грн., інфляційні нарахування - 27486,97 грн. і просить стягнути солідарно з відповідачів в їхню користь заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак направив до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явились про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомили, будь-яких пояснень суду не надали. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 26.10.2007 року відповідачка [PERSON] уклала з позивачем Кредитний договір № 2922, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 20 000, 00 гривень під 25 % річних строком на 36 місяців з останнім погашенням кредиту не пізніше 25.10.2010 року. Дана обставина стверджується копією кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачкою порушено умови Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за використання кредитних коштів. Станом на 04.02.2014 року, загальна заборгованість за Кредитним договором становить 38805,42 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 5700,00 грн., пеня - 4847,88 грн., нараховані 3% річних - 707, 57 грн., інфляційні нарахування - 27486,97 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язалась належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором та точно в строки, обумовлені Кредитним договором, повернути кредит в сумі 20 000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором. Пунктом 6.7. Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності, відповідно ч. 1 ст. 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань Позичальника. Згідно протоколу зустрічі позичальника від 28.05.2012 року, відповідачка зобов'язалась погасити заборгованість по кредиту щомісячними платежами у розмірі 500 грн., та здійснила проплату заборгованості по кредиту : 28.05.2012 року в сумі 593,65 грн., 31.10.2012 року в сумі 400 грн. Наведена обставина свідчить про переривання перебігу позовної давності. Отже, позовні вимоги до відповідачки [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Як встановлено судом, одночасно з укладенням кредитного договору та з метою забезпечення належного виконання Позичальником його умов, 26.10.2007 року між АТ "Ощадбанк", [PERSON] і [PERSON] та між АТ "Ощадбанк", [PERSON] та [PERSON] було укладено Договори поруки за №№ 3434, 3436. Згідно укладених договорів поруки, Поручителі зобов'язались перед Кредитором відповідати як солідарні боржники. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, за договором поруки Поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що Кредитним договором остаточний термін погашення кредиту був - не пізніше 25.10.2010 року. Згідно розрахунку, останнє погашення кредиту відбулось в жовтні 2008 року. Відповідно до ч. 4 статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Аналогічна норма про припинення поруки передбачена і п 4.2. Договору поруки. Банком не надано доказів які б свідчили про пред'явлення вимог до Поручителів про наявність заборгованості та зобов'язання сплати заборгованості з моменту закінчення строку виконання зобов'язань чи останнього погашення заборгованості Позичальником. Та обставина, що між Банком та Позичальником було укладено протокол зустрічі та обговорено шляхи та строки погашення існуючого боргу за кредитом не може вважатись підставою для поновлення строків встановлених в договорі поруки. Крім того, з матеріалів справи не вбачається повідомлень Банком Поручителів про укладення зазначеного документу. Судом також встановлено, що один з поручителів - [PERSON] [INFO] помер. Оскільки порука за Договором припинилася, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з поручителів є безпідставною. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідачку. На підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved