Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та просить збільшити розмір аліментів, що стягнуті за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20.04.2017 року №335/2472/17 пр. 2/335/959/2017 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі з 677 грн. 50 коп. щомісячно до 3500,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти, однак в добровільному порядку надавати додатково матеріальну допомогу на утримання сина або приймати участь у додаткових витратах на дитину відповідач відмовляється. Стягнутих аліментів не вистачає для повноцінного та якісного догляду, якого потребує дитина. На даний час витрати на дитину значно збільшилися, позивач постійно несе значні витрати на розвиток сина. Дитина декілька разів на тиждень відвідує приватні розвиткові центри, йому дуже подобається вивчати англійську мову та ментальну арифметику. Також необхідно кожного місяця сплачувати за харчування у дитячому садку. Дитина постійно потребує нового одягу та взуття, так як одяг та взуття стає малим за розміром. Відповідає має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. 12.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов частково. Зазначає, що заборгованості по сплаті аліментів немає, обов`язки по утриманню дитини несе і не відмовляється. У нього змінився сімейний стан, оскільки він уклав шлюб і від шлюбу у нього народився син [INFO] . Відповідач на обліку у центрі зайнятості не перебуває, допомогу не отримує, жодних доходів не має, непрацевлаштований, не зареєстрований як ФОП. Однак вказав, що має сезонний дохід, а тому зможе сплачувати аліменти у розмірі 1100,00 грн., а тому просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1100,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутністт, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду відзив. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 27 грудня 2014 року по липень 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.12.2014 року виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №13, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016р. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 26 травня 2015р. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 677 (шістсот сімдесят сім) грн. 50 коп., щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 22.02.2017 року і до досягнення дитиною, повноліття. Судом встановлено, що син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утримані (а.с.9,10). Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей, немає. 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2ст.182СК України\~(в ред. від 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України, ч.1ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частина 1статті 192 СК Українипередбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених\~статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Згідно приписів ст.141 Сімейного кодексу України(далі -СК України),ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 677,50 грн., через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим, 677,50 грн. аліментів на дитину не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд знаходить розмір аліментів 3500,00 грн. на дитину необґрунтованим і недоведеним позивачем, у підтвердження саме такого розміру аліментного платежу не надано жодного доказу. Посилання [PERSON] у позові на виникнення додаткових витрат на дитину охоплюється вимогами ст. 185 СК України і не входять в предмет доказування у позові про збільшені розміру аліментів, що не позбавляє її права звернутися до суду із окремим позовом з підстав визначених ст. 185 СК України. Згідно абзацу 1 частини 2статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (789912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р. (даліКонвенція), Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Все вищевикладене, на думку суду, свідчать про наявність умов визначених якст.192 СК України та підстави для збільшення розміру аліментів, які визначені рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2017 року і суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Згідно ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач одружений і має на утриманні малолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.32,37,38). [PERSON] не є приватним підприємцем (а.с.34). Згідно відомостей УПФУ непрацевлаштований (а.с.35), на обліку у центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (а.с.36). Однак згідно відзиву , [PERSON] має сезонний дохід і в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1100,00 грн. Отже, з урахуванням вищенаведеного та визнання відповідачем позову частково на суму 1100,00 грн, суд дійшов висновку про доцільність збільшення розміру аліментів, проте не у розмірі 3500,00 грн, оскільки такий розмір позивачем доведено не було. Визначаючи розмір аліментного платежу, суд виходить з такого. В силу ст. 141 СК України кожен із батьків зобов`язаний забезпечити половину від цього прожиткового мінімуму.Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», у 2020 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року, для дітей віком до 6 років - 1779 гривень. З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров`я, стану здоров`я дітей, відсутності перешкод у відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має мінливий та нерегулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача і те, що відповідач є працездатною особою, на утриманні має іншу неповнолітню дитину, тяжкими захворюваннями не хворіє, відсутність у останнього постійного заробітку, а також положення Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, суд дійшов висновку щодо збільшення аліментів з 677,50 грн. до 1100,00 гривень на утримання сина щомісячно, починаючи стягнення з від дня\~набрання цим\~рішенням законної\~сили до\~досягнення дітьми\~повноліттяі саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, і відповідач в змозі його виплачувати, про що зазначив у відзиві і ця сума не перевищує можливостей відповідача. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили, що також визначено п.23Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу положення ст. 185 СК України, згідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Також у відповідності дост. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial