Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", в якому просять суд стягнути з [PERSON] на користь позивача, матеріальну шкоду у розмірі 16 169 гривень 93 копійки та вішкодувати витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 750 гривень та судові витрати. Свої вимоги мотивують тим, що 09 серпня 2013 року на кільцевій дорозі, західний обхід міста Львова у Пустомитівському районі відбулося ДТП за участю автомобілів «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] та автомобіль «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Під час оформлення ДТП, водієм [PERSON] було надано поліс №АВ/4369859 від 21.12.2012 року страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, який був виданий ПАТ «Українською акціонерною страховою компанією «АСКА». Згідно постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24.09.2013 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 12.08.2013 року, позивачем було подано заяву на адресу страховика, ПрАТ «УАСК АСКА» про настання страхового випадку та вимогу про відшкодування шкоди. 27.08.2014 року страхова компанія відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, з підстав, що Поліс страхування, № АВ/4369859 від 21.12.2012 року, який надав водій [PERSON] є чинним для автомобіля «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER], а шкоду завдано автомобілем «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER]. Зазначена невідповідність є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування зі сторони страховика. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як вбачається із постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області, автомобіль «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER], належить відповідачу [PERSON] Згідно висновку № 65/14 від 22.10.2014 експертного автотоварознавчого дослідження, ватрість матеріального збитку, з врахуванням експлуатаційного зносу пошкодженого автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] визначена у розмірі 16 169, 93 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із підстав вказаних у позовній заяві, просять позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням останнього у відрядженні, та неможливістю з'явитися в судове засідання однак разом з тим заперечує, щодо заявлених позовних вимог та просить у задоволенні таких відмовити, оскільки вважає що між ним та ПрАТ «УАСК АСК» укладений договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/4369859), тому належним відповідачем у справі повинен бути ПрАТ «УАСК АСКА», суд вирішив продовжувати розгляд справи у відсутності відповідача, оскільки відповідач надав свої письмові пояснення. У судове засідання представник третьої особи ПАТ Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак в своїй заяві від 19.02.2015 року вказує, що 24.09.2013 року, відбулася Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача та автомобіля «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ№4369859 від 05.01.2013 року ПрАТ «УАСК АСКА» було застраховано автомобіль ДАФ д.н.з. [NUMBER] (франшиза за вказаним полісом передбачена у розмірі 1 000, 00 грн.). Також згідно до Централізованої бази МТСБУ, за полісом серії АВ4369859 від 05.01.2013 було забезпечено транспортний засіб «ДАФ-95» XF д.н.з. [NUMBER]. Заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2013 року о 13 год. 35 хв. у Львівській області Пустомитівсьтокму районі автодорога Західний обхід міста Львова (9 км. + 450 м.), водій [PERSON] керуючи автомобілем «ДАФ» 95 XF380, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом KOGEL ВІ2475ХХ, що належить [PERSON], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Субару», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив п.п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24.09.2013 року, винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Згідно ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно листа ПАТ Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" від 17.08.2014 року № 6698-15/3/03/1, вбачається, що Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" позивачу відмовила у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку із тим що згідно договору Страхування № АВ/4369859 від 05.01.2013 був забезпечений транспортний засіб ДАФ д.н.з. [NUMBER] а не транспортний засіб ДАФ д.н.з. [NUMBER] за участю якого відбулася дорожньо-транспортна пригода а зазначена невідповідність, є підставою для відмови виплати страхового відшкодування. Згідно листа Моторно (транспортного) страхового бюро України № 4/4-10/4759 від 17.02.2015 року, вбачається що транспортний засіб DAF 95XF380 д.н.з. [NUMBER], VIN (номер рами, шасі) - [NUMBER] за участю якого відбулася дорожньо-транспортна пригода та транспортний засіб DAF 95XF380 д.н.з. [NUMBER], VIN (номер рами, шасі) - [NUMBER], забезпечений за договором № АВ/4369859, є одним і тим же транспортним засобом, оскільки їх VIN (номер рами, шасі) є ідентичними. Так, судом встановлено що транспортний засіб, за участю якого відбулася дорожньо-транспортна пригода марки DAF 95XF380 д.н.з. [NUMBER], VIN (номер рами, шасі) - [NUMBER], є застрахований у ПАТ Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" згідно полісу №АВ/4369859 загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.12.2012 року з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50 000,00 грн. та франшизою 1 000 гривень. Не зважаючи на це, сума страхового відшкодування позивачу не виплачена досі, тому підлягає стягненню із страховика, згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у якій ідеться про те, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно норм п. 12.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а тому згідно страхового полісу сума франшизи в розмірі 1 000 гривень підлягає стягненню з винної особи. Згідно вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положеннями п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Зважаючи на вказане вище, беручи до уваги те, що є підстави для стягнення завданої шкоди саме зі страховика, однак позивачем до ПАТ Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" жодних позовних вимог пред'явлено не було, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed