Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності , посилаючись на те що 28.02.2005р. було укладено Інвестиційну угоду № 41-127 між ТОВ "Інвестиційні системи" , [PERSON], АКБ "Київ".Предметом укладеного договору була квартира [ADDRESS] . На виконання даного договору він сплатив кошти , виконавцем було побудовано обумовлений будинок в 2008р. та введено в експлуатацію . Проте на сьогоднішній день право власності не оформлено за ним , тому відповідно до ст.. 321,331,392 ЦК України просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити . Представник відповідача Барбух В.В. проти позову заперечувала. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого. Судом встановлено , що 28.02.2005р. було укладено Інвестиційну угоду № 41-127 між ТОВ "Інвестиційні системи" , [PERSON], АКБ "Київ".Предметом укладеного договору була квартира [ADDRESS] . На виконання даного договору він сплатив кошти , виконавцем було побудовано обумовлений будинок в 2008р. та введено в експлуатацію . Позивачем було подано документи на оформлення права власності , державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 29278215 від 15.04.2016р. Відповідно до Наказу МЮУ "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно" від 07.02.2002 року №7/5, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановлено порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на об'єкти. Відповідно до "Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві", затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27 жовтня 2009 року №1227, здійснювалось оформлення права власності на нерухоме майно. З 1 січня 2013р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України» функції щодо оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна покладено на реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві . Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 18 лютого 2015 року(справа № 6-244 цс14) та в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 р. у справі № 6-1858цс15). Позивачем не оскаржувалась відмова реєстраційної служби щодо оформлення права власності. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є безпідставними , не встановлено порушень відповідачем його прав , а проблеми виникають в зв»язку з оформленням права власності на новостворений об'єкт нерухомості, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed