Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «Земельний простір», Комунального підприємства «Графос», [PERSON], треті особи [PERSON], Управління Держкомзему в м. Рівному, [PERSON] міська рада, Управління земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання незаконною та скасування технічної документації із землеустрою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м. Рівне по вул.Граничній. Даний договір дарування посвідчений першою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 3-5667. 22 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 16/100, [PERSON] прийняла у дар 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м. Рівне по вул. Граничній. Даний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3132. 18 квітня 2011 року [PERSON] звернувся до ППФ «Експерт-Рівне» з проханням провести будівельно-технічне дослідження, на вирішення якого поставити наступне питання: Який можливий варіант розподілу земельної ділянки відповідно до часток співвласників 16/100, 41/100 та 43/100, розташованої за адресою: м. Рівне, вул. Гранична, 54. 06 травня 2011 року ППФ «Експерт-Рівне» підготувало відповідний висновок експертного дослідження №10418/5-СС, у якому наведено 2 (два) варіанти розподілу земельної ділянки за адресою: м. Рівне, вул. Гранична, 54. [PERSON] з метою встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою по вул. Гранична, 54 у м. Рівне між співвласниками житлового будинку відповідно до їх часток, подав до Рівненського міського суду відповідну позовну заяву. 20 квітня 2012 року Рівненським міським судом за розглядом позовної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення користування присадибною земельною ділянкою було прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі. Провадження у справі було закрито у зв'язку зі смертю позивача - [PERSON], що сталася ще до моменту відкриття провадження у справі - 08 лютого 2012 року. 31 серпня 2012 року після смерті [PERSON], його синові - [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 29.09.2009 року під реєстраційним № 1-2080, було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складалася з 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м.Рівне по вул. Граничній. 29 жовтня 2012 року [PERSON], законним власником 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м. Рівне по вул. Граничній було подано позовну заяву в Рівненський міський суд до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою (аналогічну, яку подавав батько). Ухвалою Рівненського міського суду від 08.04.2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою було призначено будівельно-технічну експертизу визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки по вул. Граничній, 54 у м. Рівне. Однак, під час розгляду даної справи Рівненським міським судом виявилося, що відповідач по справі [PERSON] 28.12.2012 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 08.11.2012 року №2493 отримала державний акт серії ЯЙ № 539793 на право власності на земельну ділянку площею 0.0441 га, що розташована у м. Рівне по вул. Граничній буд.54, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Ознайомившись з технічною документацією на передачу у власність [PERSON] земельної ділянки у м. Рівне по вул. Гранична, 54, слідує, що на ст. 53 (протокол обстеження та погодження меж земельної ділянки), на ст. 39 (план земельної ділянки, що пропонується до передачі у власність), на ст. 19 (виноска земельної ділянки) наявні підписи, що не належать [PERSON], померлому 08 лютого 2012 року, а також не належать [PERSON]. Технічну документацію [PERSON] по передачі їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 441 кв.м по вул. Граничній, 54 у м. Рівне для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд виготовляло приватне підприємство «Земельний простір» у 2011-2012 роках. Як виявилося згодом надалі технічна документація для [PERSON] була дооформлена КП «Графос». З межами земельної ділянки, що передана у власність для [PERSON] [PERSON] [PERSON] не погоджується, а підписи, що стоять в технічній документації напроти прізвища [PERSON] - вважає підробленими. [PERSON] самовільно збільшивши площу частини земельної ділянки, що межує з вул. Гранична, відібрала частину земельної ділянки, що пропонувалася експертом для виділення [PERSON], таким чином порушуючи збалансованість варіанту розподілу та позбавила можливості виділення у приватну власність для [PERSON] ([PERSON]) Тетьяни та [PERSON] по частині земельної ділянки від вул. Гранична, що гарантувало б їм окремий вільний заїзд та прохід до своїх будинковолодінь з вулиці. Встановлення таких меж земельної ділянки від вул. Граничної фактично прирікає на виділення частини земельної ділянки зі сторони вулиці Граничної площею 114.4 кв.м у спільне користування для [PERSON] та [PERSON] , що в майбутньому призведе до конфліктів та неможливості проходу, в т. ч. доїзду до своєї частини будинковолодіння. Частина технічної документації виготовлялася та затверджувалася після смерті батька позивача [PERSON], тобто після 08 лютого 2012 року, зокрема на плані земельної ділянки стоїть штамп Управління держкомзему у м. Рівному від 15.03.2012 року. Таким чином, вже на даній стадії виготовлення технічної документації сусіднім землевласником являвся [PERSON], який є позивачем по справі, а не його батько, про що [PERSON] було достеменно відомо, а тому погоджувати межі земельної ділянки повинен був [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, при виготовленні технічної документації із землеустрою були допущені порушення вимог діючого законодавства, передбачених п.п."г" і "д" ст. 56 ЗУ " Про землеустрій", а саме кадастрова зйомка була проведена без погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами в порушення вимог ст. 198 ЗК України, згідно вимог якої погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами являється обов'язковим при кадастровій зйомці, за результатами якої в свою чергу згідно вимог п. "г" ст. 56 ЗУ "Про землеустрій" виготовляються матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки. Просить визнати незаконною та скасувати технічну документацію, виготовлену приватним підприємством «Земельний простір» та комунальним підприємством «Графос» землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку у м. Рівне по вул.Гранична, 54. В письмових запереченнях проти позову КП «Графос» позовні вимоги не визнає та вказує, що відповідно до Земельного кодексу України і Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань щодо передачі земель комунальної власності у власність чи користування, оренду громадянам та юридичним особам є виключним правом міської ради, як суб'єкта права власності на землю. Ст. 12 Земельного кодексу України визначає повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, і пункт «а» передбачає розпорядження землями територіальних громад. Підпункт 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад, як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад. Ст.71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Рішенням міської ради від 8 листопада 2012 року N 2493 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Граничній, 54» передано [PERSON] земельну ділянку площею 441 кв.м на вул. Граничній, 54 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової громадської забудови, які згідно із земельно-обліковими документами м.Рівного обліковувались за [PERSON] та [PERSON] (покійними). Попередньо проект рішення [PERSON] міської ради пройшов візування відповідно до встановленого порядку та був розглянутий Постійною комісією з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування без зауважень. До КП «Графос» 21 листопада 2012 року звернулася [PERSON] із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку на вул. Граничній, 54. Підставою для виготовлення технічної документації і видачі державного акту на право власності на земельну ділянку є рішення [PERSON] міської ради від 08.11.2012 року № 2493. КП «Графос» технічна документація була складена у відповідності з Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 29.12.1992 року та Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43 та від 29.02.2000р. № 27. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв'язку з їх безпідставністю. В поданих до суду письмових запереченнях [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала та вказала, що Додані до позовної заяви документи зокрема [PERSON] про державну реєстрацію" прав власності на нерухоме майно № 35400457 від 05.09.2012 року свідчить,що позивач став власником частини домоволодіння № 40 по вул. Гранична в місті Рівне 05.09.2012 року. Технічна документація була виготовлена в 2010-2011 роках. Видана їй Технічна документація із землеустрою по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку ніяким чином не порушує права позивача. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Все це свідчить, що позивач не був ні співвласником домоволодіння, ні користувачем чи власником земельної ділянки. Рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року по справі № 569/11019/13-ц було встановлено, що визначені межі земельної ділянки [PERSON]К не порушують прав, свобод чи інтересів [PERSON] та [PERSON], як співвласників будинковолодіння. Рішення на даний час набрало законної сили. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до чинного законодавства нею було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку площею 441 м.кв. і подано заяву до [PERSON] міської ради про приватизацію цієї земельної ділянки. Площа земельної ділянки, яка перебуває у її власності відповідає розміру частці в домоволодінні. Всі комунікації, септик розміщені на її земельній ділянці. Передача земельної ділянки їй в приватну власність такого розміру та з такими межами, ніяким чином не порушує права позивача. Враховуючи варіанти розподілу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння, які позивач додав до позовної заяви, то її земельна ділянка межує тільки з сестрою і ніяким чином не порушує права позивача. Згідно ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Технічна документація із землеустрою належить їй і ніяким чином не порушує права позивача. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв'язку з їх безпідставністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, визнати незаконною та скасувати технічну документацію, виготовлену приватним підприємством «Земельний простір» та комунальним підприємством «Графос» землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку у м. Рівне по вул.Гранична, 54. В судовому засіданні представник відповідача КП «Графос» просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях проти позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міської ради просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача ПП «Земельний простір» в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. Учасники судового розгляду не заперечують проти розгляду справи у відсутності представника відповідача ПП «Земельний простір». Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, однак подала до суду заяву, посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 11 лютого 2015 року про те, що вона не має жодних претензій до [PERSON], щодо меж та розмірів приватизованої нею земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Рівне, вул.Гранична,54. Будь-яких майнових чи немайнових претензій до неї з цього приводу вона не має та не матиме у майбутньому. Представники третіх осіб Управління Держкомзему в м.Рівному та Управління земельних відносин виконавчого комітету [PERSON] міської ради надали суду письмові заяви-клопотання про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів КП «Графос» та [PERSON], представника третьої особи [PERSON] міської ради, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м. Рівне по вул.Граничній. Даний договір дарування посвідчений першою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 3-5667. 22 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір дарування об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 16/100, [PERSON] прийняла у дар 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м. Рівне по вул. Граничній. Даний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3132. [PERSON] помер 08 лютого 2012 року. 31 серпня 2012 року після смерті [PERSON], його синові - [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 29.09.2009 року під реєстраційним № 1-2080, було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складалася з 41/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями №54, що знаходиться в м.Рівне по вул. Граничній. [PERSON] 28.12.2012 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 08.11.2012 року №2493 отримала державний акт серії ЯЙ № 539793 на право власності на земельну ділянку площею 0.0441 га, що розташована у м. Рівне по вул. Граничній буд.54, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Видана [PERSON] Технічна документація із землеустрою по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку ніяким чином не порушує права позивача. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Все це свідчить, що позивач не був ні співвласником домоволодіння, ні користувачем чи власником земельної ділянки. Рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року по справі № 569/11019/13-ц було встановлено, що визначені межі земельної ділянки [PERSON]К не порушують прав, свобод чи інтересів [PERSON] та [PERSON], як співвласників будинковолодіння. Рішення на даний час набрало законної сили. Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до чинного законодавства [PERSON] було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку площею 441 м.кв. і подано заяву до [PERSON] міської ради про приватизацію цієї земельної ділянки. Площа земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] відповідає розміру частці в домоволодінні. Всі комунікації, септик розміщені на земельній ділянці , що належить [PERSON] Передача земельної ділянки їй в приватну власність такого розміру та з такими межами, ніяким чином не порушує права позивача. Враховуючи варіанти розподілу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння, які позивач додав до позовної заяви, то земельна ділянка [PERSON] межує тільки з її сестрою і ніяким чином не порушує права позивача. Згідно ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Технічна документація із землеустрою належить [PERSON] і ніяким чином не порушує права позивача. відповідно до Земельного кодексу України і Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань щодо передачі земель комунальної власності у власність чи користування, оренду громадянам та юридичним особам є виключним правом міської ради, як суб'єкта права власності на землю. Ст. 12 Земельного кодексу України визначає повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, і пункт «а» передбачає розпорядження землями територіальних громад. Підпункт 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад, як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад. Ст.71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Рішенням міської ради від 8 листопада 2012 року N 2493 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Граничній, 54» передано [PERSON] земельну ділянку площею 441 кв.м на вул. Граничній, 54 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової громадської забудови, які згідно із земельно-обліковими документами м.Рівного обліковувались за [PERSON] та [PERSON] (покійними). Попередньо проект рішення [PERSON] міської ради пройшов візування відповідно до встановленого порядку та був розглянутий Постійною комісією з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування без зауважень. До КП «Графос» 21 листопада 2012 року звернулася [PERSON] із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку на вул. Граничній, 54. Підставою для виготовлення технічної документації і видачі державного акту на право власності на земельну ділянку є рішення [PERSON] міської ради від 08.11.2012 року № 2493. КП «Графос» технічна документація була складена у відповідності з Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 29.12.1992 року та Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. № 43 та від 29.02.2000р. № 27. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на Висновок експерта № 1-213 від 16.12.2014 року , який було проведено в процесі досудового розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за фактом підробки підписів в документах, відповідно до яких було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Граничній, 54 в м.Рівне. На даний час кримінальне провадження не закінчено, триває досудове розслідування. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом, суд не бере до уваги. Враховуючи викладене, з урахуванням думки представників сторін, суд дійшов висновку, що Висновок експерта № 1-213 від 16.12.2014 року , який було проведено в процесі досудового розслідування кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за фактом підробки підписів в документах, відповідно до яких було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Граничній, 54, є недопустимим, а відтак не бере його до уваги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed