Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби, третіх осіб без самостійних вимог: Олешницька сільська рада Виноградівського району, ВСГП «Нове Життя» про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Виноградівського районного суду від 13.05.2014 року, за заявою позивача [PERSON] по даній справі, було замінено неналежного відповідача за даним позовом - Виноградівське районне управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби, на належного відповідача - Олешницьку сільську раду Виноградівського району. Виноградівське районне управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби, залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Вимоги позову мотивовано тим, що 15.04.2005 року Олешницькою сільською радою Виноградівського району, позивачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЗК № ІІІ 022328. Згідно даного Свідоцтва, загальна вартість частки позивачки у пайовому фонді ВСГК "Нове Життя", визначена в розмірі 13474 грн. 73 коп., а згідно експертного висновку 9711 грн. На підставі Протоколу №1 засідання комісії по реорганізації КСП "Нове Життя" від 22.01.2010 року, було вирішено виділити позивачу в рахунок майнового паю будівлю «Пункт штучного запліднення», за інвентарним номером 95, 1984 року побудови, розташованої в [ADDRESS]. В подальшому, згідно до Акту передачі основних засобів від 24.01.2014 року, позивачу [PERSON], було проведено передачу із балансу ВСГК "Нове Життя", будівлю «Пункт штучного запліднення», за інвентарним номером 95, 1984 року побудови, розташованої в [ADDRESS]. Звернувшись для подальшого оформлення відповідних документів на право власності до Олешницької сільської ради Виноградівського району, позивачу було роз»яснено, що у зв»язку із тим, що до 01.01.2013 року Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видавали органи місцевого самоврядування (міські, сільські ради, на території яких знаходилось нерухоме майно) на підставі винесеного ними рішення виконавчого комітету про визнання права власності за громадянином на нерухоме майно та видачу Свідоцтва про право власності), на підставі якого реєстратори КП «Виноградівського РБТІ» проводили державну реєстрацію такого майна. З 01.01.2013 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видають державні реєстратори Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, у зв»язку із чим позивачу було рекомендовано звернутися із питанням оформлення права власності на будівлю "Навіс літній лагер "Анціково", та на будівлю "Водяна башня" до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції. 05.04.2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції із питанням оформлення права власності на вищезазначену будівлю. Разом з цим, Реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції було зазначено, що Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за №253 від 11.04.2013 року, зареєстрованого в Мінюсті 25.04.2013 року за №673/23205, визнано такими, що втратили чинність накази, зокрема наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 „Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (зі змінами), згідно якого після передачі позивачці майнового паю в натурі, вона мала звернутись з заявою до органу місцевого самоврядування для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а потім, після отримання свідоцтва - до органів БТІ для проведення реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно. У зв»язку із вищевикладеним, реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції, оформити (провести державну реєстрацію права) права власності на будівлю «Пункт штучного запліднення», за інвентарним номером 95, 1984 року побудови, розташованої в [ADDRESS], як і видати позивачу свідоцтво про право власності на нерухоме майно, не видається за можливе, оскільки Наказ Мінаграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року, визнано нечинним, а в зв'язку із введенням в дію з 01.01.2013 року нового порядку видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно і реєстрації речових прав на нього, орган місцевого самоврядування та орган БТІ вже не вправі провести дії, про які позивачкою зазначено вище, відтак на даний час порушується право власності позивачки на нерухоме майно, набуте нею в порядку та на умовах, визначених законами та підзаконними актами, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Тому позивачу [PERSON], державним реєстратором було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовом про визнання за ним права власності на вищезазначене нерухоме майно. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак до суду представником позивача [PERSON], яка діє згідно доручення, було подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю (а.с.39-40). Відповідач-представник Олешницької сільської ради Виноградівського району про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.38). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача-представник Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області в особі сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився. Суд розглядає справу на підстававі наявних письмових доказів. Третя особа без самостійних вимог -представник ВСГП «Нове Життя» с. Олешник, Виноградівського району про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.37). Дослідивши подані докази, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що правовідносини, що виникли, врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2005 року Олешницькою сільською радою Виноградівського району, позивачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ЗК № ІІІ 022328 (а.с.12) Згідно даного Свідоцтва, загальна вартість частки позивачки у пайовому фонді ВСГК "Нове Життя", визначена в розмірі 13474 грн. 73 коп., а згідно експертного висновку 9711 грн.(а.с.26) На підставі Протоколу №1 засідання комісії по реорганізації КСП "Нове Життя" від 22.01.2010 року, було вирішено виділити позивачу в рахунок майнового паю будівлю «Пункт штучного запліднення», за інвентарним номером 95, 1984 року побудови, розташованої в [ADDRESS] (а.с.13). В подальшому, згідно до Акту передачі основних засобів від 24.01.2014 року, позивачу [PERSON], було проведено передачу із балансу ВСГК "Нове Життя", будівлю «Пункт штучного запліднення», за інвентарним номером 95, 1984 року побудови, розташованої в [ADDRESS] (а.с.14). Звернувшись для подальшого оформлення відповідних документів на право власності до Олешницької сільської ради Виноградівського району, позивачу було роз»яснено, що у зв»язку із тим, що до 01.01.2013 року Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видавали органи місцевого самоврядування (міські, сільські ради, на території яких знаходилось нерухоме майно) на підставі винесеного ними рішення виконавчого комітету про визнання права власності за громадянином на нерухоме майно та видачу Свідоцтва про право власності), на підставі якого реєстратори КП «Виноградівського РБТІ» проводили державну реєстрацію такого майна. З 01.01.2013 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видають державні реєстратори Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, у зв»язку із чим позивачу було рекомендовано звернутися із питанням оформлення права власності на будівлю "Навіс літній лагер "Анціково", та на будівлю "Водяна башня" до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції. 05.04.2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції із питанням оформлення права власності на вищезазначену будівлю, при цьому, було подано наступні документи: -Свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства серії ЗК № ІІІ 022328 від 15.04.2005 року (а.с.12); -Виписка з Протоколу №1 засідання комісії по реорганізації КСП "Нове Життя" від 22.01.2010 року (а.с.13); -Акт прийому-передачі основниз засобів від 24.01.2014 року (а.с.14); -Технічний паспорт на будівлю від 25.03.2014 року (а.с.19-25); -Висновок про вартість майна від 30.01.2014 року (а.с.26). Однак Реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції було роз»яснено про неможливість здійснити державну реєстрацію, у зв»язку із наступним. Так, у відповідності до пункту 15 Наказу Міністерства аграрної політики України за №62 від 14.03.2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 04.04.2001 року за №305/5496 (із змінами) виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство- правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Разом з цим, Реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції було зазначено, що Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за №253 від 11.04.2013 року, зареєстрованого в Мінюсті 25.04.2013 року за №673/23205, визнано такими, що втратили чинність накази, зокрема наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 „Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (зі змінами), згідно якого після передачі мені майнового паю в натурі я мав звернутись з заявою до органу місцевого самоврядування для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а потім, після отримання свідоцтва - до органів БТІ для проведення реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно. У зв»язку із вищевикладеним, реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції, оформити (провести державну реєстрацію права) права власності на будівлю "Пункт штучного запліднення", розташованої в [ADDRESS], як і видати мені свідоцтво про право власності на нерухоме майно не видається за можливе, оскільки Наказ Мінаграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року, визнано нечинним, а в зв'язку із введенням в дію з 01.01.2013 року нового порядку видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно і реєстрації речових прав на нього, орган місцевого самоврядування та орган БТІ вже не вправі провести дії, про які мною зазначено вище, відтак на даний час порушується моє право власності на нерухоме майно, набуте мною в порядку та на умовах, визначених законами та підзаконними актами, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Тому державним реєстратором було мені рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовом про визнання за мною права власності на вищезазначене нерухоме майно (а.с.16-18). Згідно ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених даною статтею, є визнання права. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ст. 41 Конституції України передбачає кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачем [PERSON] набуто право власності на нерухоме майно у спосіб передбачений законом, зокрема через отримання майнового паю членом колективного сільськогогосподарського підприємства та виділення його в натурі, а тому право позивача підлягає судовому захисту, оскільки в наявності є прогалина в законодавстві (визнання нечинним Наказу Мінаграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року) і неприйняття нового законодавчого чи підзаконного нормативно-правового акту, який би регламентував порядок видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно та реєстрацію цих прав за громадянами, які отримали у власність нерухоме майно, внаслідок виділення в натурі майнових паїв КСГП). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем [PERSON] права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved