Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

12.03.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просять визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 98/0082 від 13.03.1998 року, де [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], діючий від свого імені та за згодою матері [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв квартиру загальною площею 34,5 кв.м, яка складається із 1-єї кімнати житловою площею 17,5 кв.м., а також коридору, вставна шафа, кухні, туалету, ванної кімнати, за адресою: [ADDRESS], та де [PERSON] передав, а [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], діючий від свого імені та за згодою матері [PERSON] прийняли квартиру загальною площею 50,5 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею 26,8 кв.м., а також: коридору, кухні, туалету, ванної кімнати, за адресою: [ADDRESS], який укладено на Одеській універсальній біржі "GIP". При цьому, позивачі посилаються на те, що 13.03.1998 року між сторонами було укладено вказаний договір міни. Сторони виконали усі умови договору. Однак, у зв'язку із протиріччям правових норм та відмовою компетентних органів та нотаріуса у визнанні вказаного договору дійним, позивачі змушені звернутись до суду. До судового засідання позивачі не з'явились, повідомлялися належним чином. До суду надано заяву представника позивачів [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Від третьої особи Одеської універсальної біржі "GIP" представник до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 13.03.1998 року на Одеській універсальній біржі "GIP" було укладено договір міни нерухомого майна № 98/0082, за яким [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], діючий від свого імені та за згодою матері [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв квартиру загальною площею 34,5 кв.м, яка складається із 1-єї кімнати житловою площею 17,5 кв.м., а також коридору, вставна шафа, кухні, туалету, ванної кімнати, за адресою: [ADDRESS], та де [PERSON] передав, а [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON], діючий від свого імені та за згодою матері [PERSON] прийняли квартиру загальною площею 50,5 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею 26,8 кв.м., а також: коридору, кухні, туалету, ванної кімнати, за адресою: [ADDRESS] /а.с. 9-11/. 27.03.1998 року вказаний договір зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 564-стр.196-кн.274пр. /а.с. 12/. Судом досліджено копію технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] /а.с. 13-16/. З довідки /з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію/ № 710 від 25.05.2015 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані 5 осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 26/. На момент укладання договору міни вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин міни було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved