Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.09.2018 між позивачем та [PERSON] укладено поліс №АК/9182118 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] . 21.08.2019 в м. Києві на Контрактовій площі, відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками пригоди були: автомобіль "Volkswagen Golf", д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно відповіді НПУ про обставини дорожньо-транспортної пригоди від 21.08.2019 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Транспортний засіб "Volkswagen Golf", д.н.з. [NUMBER] був застрахований згідно договору добровільного страхування №5264а9кгв від 09.01.2019 укладеного між [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "АРКС Страхування". ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ "Страхова компанія "АРКС Страхування" в розмірі 5954,25 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2020 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк 31.12.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував. Вказав, що позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, оскільки подана копія постанови Подільського районного суду від 01.11.2019 не відповідає вимогам про засвідчення копій судових рішень, а з її змісту неможливо встановити прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що не отримував від позивача регресну вимогу № 04-555 від 19.02.2020, а в матеріалах справи відсутні докази її направлення, відтак позивач передчасно звернувся з вказаним позовом до суду. Вимоги позову про стягнення з нього судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. вважає безпідставними, не обґрунтованими та не співмірними з ціною позову. У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2018 між позивачем та [PERSON] укладено поліс №АК/9182118 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] . 21.08.2019 близько 08 год. 12 хв. в м. Києві на пл. Контрактовій, в м. Києві, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не дотримався безпеки руху, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухомий припаркований транспортний засіб "Volkswagen Golf", д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив пп. 2.10, 10.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Суд відхиляє доводи відповідача, що позивачем до позову додано копію постанови з якої не можливо встановити прізвище особи, яка притягається до відповідальності, оскільки вказана постанова була оглянута судом в Єдиному реєстрі судових рішень з повним доступом та з неї вбачається, що винуватцем ДТП є саме [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На момент дорожньо-транспотної пригоди транспортний засіб "Volkswagen Golf", д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] був застрахований згідно договору добровільного страхування №5264а9кгв від 09.01.2019 в ПрАТ "Страхова компанія "АРКС Страхування". На підставі договору страхування транспортного засобу «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та страхового акту № 139453 від 15.01.2020, позивачем здійснено страхове відшкодування на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС Страхування" в розмірі 5954,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1011 від 15.01.2020. За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2019 відповідач [PERSON] після вчинення ДТП, в порушення вимог п. 2.10 (а) залишив місце ДТП. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 5954,25 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Доводи відповідача на те, що подані позивачем докази не засвідчені належним чином суд відхиляє, оскільки з матеріалів позову вбачається, що всі докази, долучені до матеріалів справи позивачем належним чином оформлені та засвідчені. Посилання відповідача про те, що позивач передчасно звернувся до суду з позовом, оскільки останній не отримував регресну вимогу також не заслуговують на увагу суду та спростовуються матеріалами справи, оскільки ПАТ «ПРОСТО-страхування» направило регресну вимогу 19.02.2020 вих. № 04-555, а звернулося до суду з позовом 01.06.2020. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Крім судового збору позивач просить стягнути витрати на професійну допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, підготовка до розгляду справи, збір доказів здійснювалось адвокатом Синюком С.Л. відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 1. З зазначених документів, долучених до матеріали справи, вбачається, що позивачу в межах цивільної справи надавались наступні юридичні послуги: попередня консультація довірителя, підготовчі дії, складання та подання належним чином оформленої позовної заяви. З матеріалів позову вбачається, що позивач на виконання умов договору про надання правової допомоги сплатив 5000,00 грн. на рахунок адвокатського бюро «Синюк та партнери», що підтверджується платіжним дорученням № 4194 від 04.03.2020 з призначенням платежу - оплата юридичних послуг. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved