Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач ТОВ «ХіПП-Ужгород» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості у розмірі 4 331,41 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вимог позивач вказує, на те, що 22.01.2016 року на підставі наказу № 2 від 21.01.2016 року відповідач був прийнятий на роботу на посаду оператора лінії виробництва харчової продукції в цех по розливу води ТОВ «ХіПП Ужгород». З 16.04.2018 року на підставі наказу № 4 від 13.04.2018 року відповідач [PERSON] був увільнений від роботи у зв`язку із призовом на строкову військову службу. 13.12.2019 року від завідуючого виробництвом [PERSON] на ім`я керівництва позивача подано доповідну записку про те, що [PERSON] не з`явився на роботу після закінчення строкової служби. 16.12.2019 року відповідач з`явився на роботу та проінформував позивача про те, що 24.10.2019 року він був звільнений з строкової служби і пояснив, що не знав про необхідність виходу на роботу. Позивач визнав причини відсутності відповідача на роботі не поважними та звільнив його з роботи за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] було видано копію наказу про звільнення і трудову книжку. Позивач вказує, що відповідач без поважних причин своєчасно не вийшов на роботу у зв`язку з чим ним безпідставно набуто заробітну плату за жовтень-листопад 2019 року, яка після утримання податків і зборів становить 4331,41 гривень. Представник позивача ТОВ "ХіПП -Ужгород" у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Однак, від представника позивача адвоката Піца М.М. до суду надійшла заява, у якій він просить дану цивільну справу розглянути без його участі та ухвалити заочне рішення. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно наказу №2 від 21.01.2016 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду посаду оператора лінії виробництва харчової продукції в цех по розливу води ТОВ «ХіПП Ужгород» з встановленням відрядної оплати праці.. Відповідач [PERSON] проходив строкову військову службу, на підставі чого директором товариства "ХіПП -Ужгород" [PERSON] було видано наказ №4 від 13.04.2018 року про збереження за ним робочого місця із виплатою середнього заробітку на час проходження військової служби. з 16.04.2018р. Згідно доповідної записки [PERSON] адресованої директору ТОВ «ХіПП-Ужгород» від 13.12.2019 року акту № 1 від 13.12.2019 року, доповідної записки [PERSON] від 16.12.2019 року, судом встановлено, що відповідач [PERSON] після звільнення із строкової служби, 24.10.2019 року, не з`явився на роботу. Про відсутність на робочому місці в ТОВ "ХіПП -Ужгород" [PERSON], комісією в складі : [PERSON]. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було складено відповідний акт від 13.12.2019р. Як встановлено судом, з письмових пояснень [PERSON] від 16.12.2019р. адресованих директору ТО "ХіПП -Ужгород" [PERSON] , причини відсутності на робочому місці відповідач пояснив тим, що не знав, що йому потрібно з`явитись на роботу до товарисства. Встановлено, що причини відсутності на роботі працівника [PERSON] не були визнані поважними та на підставі наказу в.о. директора ТОВ «ХіПП-Ужгород» № 14 від 16.12.2019 року [PERSON] з 24.10.2019 року було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, за відповідачем зберігалось місце роботи і середньомісячна заробітна плата за період з 25.10.2019р. по 16.12.2019р. та фактичний розмір безпідставно набутої та виплаченої заробітної плати [PERSON] становить 4331,41грн.. Як встановлено судом, ТОВ "ХіПП -Ужгород" було надіслано на адресу [PERSON] письмову претензію про погашення відповідачем заборгованості № 139/19 від 16.12.2019 року. Згідно наданої письмової відповіді [PERSON] від 16.12.2019р. на претензію ТОВ "ХіПП -Ужгород" встановлено, що відповідач визнає претензійні вимоги в повному обсязі та зобов`язався погасити заборгованість у строк до 27.12.2019р. Однак, як зазначено у позовній заяві поданій ТОВ "ХіПП -Ужгород" заборгавність [PERSON] не погашено. Відповідно дост.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст.94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Таким чином, визначеною правовою підставою для отримання заробітної плати є обов`язок сплатити винагороду за роботу працівника. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. В той же час, стороною позивача надано докази , що підтверджують той факт, що при нарахуванні позивачем коштів була правова підстава нарахування та виплати [PERSON] середнього заробітку на час проходження ним військової служби. з 16.04.2018р., збереження за ним робочого місця . Крім того, у матеріалах справи міститься докази , про те, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про необхідність прибути на роботу в ТОВ "ХіПП -Ужгород" після завершення ним несенння строкової військової служби., однак , без поважних причин на роботу в товариство не з`являвся. Разом з тим, у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, відповідно до ч. 1ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності рахункової помилки зі сторони платника; недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] набув майно (грошові кошти) за рахунок ТОВ «ХіПП-Ужгород» без належної правової підстави - він отримав винагороду, але не прибув для виконання роботи у період з 25.10.2019р по 16.122019р. , що свідчить про недобросовісність набувача у даному випадку . Згідно зі ст.1215 ЦК України безпідставно набута заробітна плата не підлягає поверненню за відсутності недобросовісності з боку набувача. В даному випадку, саме недобросовісність відповідача, [PERSON] який своєчасно не повідомив про своє звільнення зі строкової військової служби та не вийшов на роботу у період з 25.10.2019р по 16.12.2019р. За таких обставин заробітна плата, набута без правової підстави за період відсутності на робочому місці у ТО "ХіПП -Ужгород " [PERSON] підлягає поверненню. На підставі ст.1212 ЦК України та з урахуванням виключення, передбаченого ст.1215 ЦК України, сума фактично сплаченої заробітної плати має бути стягнута з [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена та сплачена сума судового збору у розмірі 2102,00 грн. а також підтверджена сума витрати понесених позивачем ТОВ "ХіПП-Ужгород" на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень .

Outcome: approved