Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту та зобов"язання вчинити актовий запис. У заяві зазначається, що 17.05.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Під час перебування у шлюбі з [PERSON], на території Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії (Норд Міддлсекс госпіталь, Едмонтон) у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно паспорта громадянина України та свідоцтва про народження вона є [PERSON], [INFO]. Однак на території Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії вона перебувала на угорському паспорті на ім'я [PERSON] який виготовляла для того, щоб отримати право на проживання і роботу у Великобританії, так як громадянам України таке право не надавалося. Тому в актовому записі про реєстрацію її дочки батьком дитини зазначено [PERSON], а її - матір, вказано як [PERSON] (згідно угорського паспорта). 07.02.2016 року було здійснено обряд хрещення [PERSON]. У сертифікаті про народження і хрещення, виданого Українською католицькою церквою 08.02.2016 року батьком дитини зазначено [PERSON], а мітір'ю - [PERSON]. 29.03.2017 року вона поверталася із дочкою літаком в Україну. Працівниками державної прикордонної служби у неї України виявлено паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон серії [NUMBER], який містить недостовірні дані на ім'я [PERSON] [INFO] та заведено адміністративну справу. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (за незаконне перетинання Державного кордону України за документами, що містять недостовірні відомості про особу). Таким чином, судовим рішенням фактично визнано, що вона, [PERSON], використовувала для перетину Державного кордону України на чуже ім'я та прізвище, згідно вилученого у неї паспорта громадянина Угорщини на ім'я [PERSON] який їй не належав. Після повернення в Україну вона проживає та зареєстрована за адресою своїх батьків разом із малолітньою донькою [PERSON]. 21.04.2017 року вона звернулася із заявою до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, з метою поновити актовий запис про народження доньки, в якому матір'ю дитини має бути зазначено [PERSON]. Однак отримала відповідь від 03.05.2017 року № 1728, що згідно поданих документів вона не є матір'ю [PERSON], тому не може подавати заяву про поновлення актового запису про народження. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали доводи заяви. Просили задовольнити заяву. Представник Відділ РАЦС м. Івано-Франківська в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 17 травня 2006 року (а.с. 7). Відповідно до запису Університетського госпіталю Норс Міддлекс NST Tpacт вбачається, що [INFO] народилася дитина у матері [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до Сертифікату про народження і хрещення, виданого Українською католицькою церквою району Лондона від 08.02.2016 року, що виданий [PERSON], яка народилася [INFO] року у Едмонтон - Лондон батьком дитини зазначено [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 32-33). Також, як встановлено з довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої Посольсьвом України у Сполученому Королівстві Великої Британії і Північної Ірландії № 6124КВ-536-99 від 18.05.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована громадянкою України (а.с. 34). Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року [PERSON], [INFO], уродженку та жительку [ADDRESS], визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу в розмірі 3 400 грн. в дохід Держави (а.с. 37). Як зазначається у постанові суду, 29.03.2017 року о 19 год. 00 хв., під час оформлення пасажирів рейсу № 112 "Лондон-Київ", в пункті пропуску "Бориспіль" ДМА "Бориспіль", Термінал "Д", [PERSON] здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України за документами, що містять недостовірні відомості про особу, а саме: пред'явила на паспортний контроль, як піставу для перетинання державного кордону України, закордонний паспорт громадянина Угорщини [NUMBER] (19.06.2015-19.06.2025) на ім'я [PERSON] [INFO], який їй не належав, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 ст..122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до п.3 абз.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 року при відмові у поновленні актового запису заінтересована особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту реєстрації відповідного актового запису. Згідно п.5 ч.2 статті 293 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За вимогами п.1.ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За таких обставин, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved