Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду 20.06.2017 року із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якої вказала, що 10 жовтня 1987 року вона придбпла у [PERSON] жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.1989 року, який посвідчено державним нотаріусом Гурінович Л.І. У зазначеному документі її прізвище вказано, як [PERSON], ім"я та по-батькові як [PERSON], тоді як у паспорті прізвище вказано як [PERSON], а ім"я та по-батькові записано як [PERSON]. На час оформлення зазначеного договору купівлі-продажу від 10 жовтня 1989 року вона мала паспорт Радянського союзу, в якому її прізвище, ім"я та по-батькові було вказано як "[PERSON]", після обміну паспорту в 1997 році відповідні органи вказала її по-батькові як "[PERSON]". В наступний час вона не може розпорядиться своєю власністю, оскільки в договорі-куплі продажі по-батькові помилка. Просить встановити факт належності договору купівлі-продажі будинку від 10 жотня 1987 року - [PERSON] . Встановлення цих фактів має для [PERSON] юридичне значення. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, заяву підтримала з підстав, викладених у заяві. Представник зацікавленої особи державного нотаріуса в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що в справі є розписки. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При розгляді таких справ, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. (п. 12 Постанови). Судом встановлено, що заявник просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу будинку від 10 жовтня 1989 року , посилаючись на те, що 10 жовтня 1987 року вона придбала у [PERSON] жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. У зазначеному документі її прізвище вказано, як [PERSON], ім"я та по-батькові як [PERSON]. У паспорті прізвище заявниці вказано як [PERSON], а ім"я та по-батькові записано як [PERSON]. Суд, вважає, що договір куплі-продажу, укладений 10 жовтня 1989 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 4589 належить [PERSON].

Outcome: approved