Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 20липня 2012 року по вул. Данілевського - Абрикосова у м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], власником якого є відповідач, під керування третьої особи [PERSON] та автомобіля позивача ЗАЗ-ДЕУ «Ланос», державний номер [NUMBER], внаслідок якої його автомобілю завдано значні пошкодження та призведено до повної загибелі. Постановою Мар'їнського районного суду Донецької області від 05.09.2012 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення п. 12.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес-Бенц» [PERSON] була застрахована згідно з полісом ОСЦВ АВ АВ \\2172066, виданим Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Позивач, як потерпіла особа звернулась до страховика із заявою від 13.11.2012 року про страхове відшкодування завданої йому шкоди. Враховуючи те, що її автомобіль ЗАЗ-ДЕУ «Ланос» на дату скоєння ДТП було застраховано в порядку договору добровільного страхування № 540533485.11 від 02.11.2011 року в Донецькій філії ЗАТ «АСК ІНГО Україна», то відповідно до «Правил добровільного страхування автотранспорту АСК «ІНГО Україна», ст. 9 Закону України «Про страхування» та відповідно до ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" З AT "АСК "ІНГО Україна" було розраховано суму страхового відшкодування та враховуючи, регресні взаємовідносини з ВАТ «HACK «Оранта», виплачено страховиком ЗАТ "АСК "ІНГО Україна" лише 10170,70 грн., хоча страхова сума згідно договору страхування мого автомобіля складала 33000 грн. Таким чином, з вини відповідача, як власника джерела підвищеної небезпеки, позивачу нанесена значна матеріальна шкода, розмір якої йому не може бути відшкодований за умовами страхування за рахунок страховика (страховиків) в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 1192, 1194 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, як потерпілій особі, різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і розрахованим до виплати страховим відшкодуванням. Виходячи із страхового акту № 5993 про конструктивне знищення його автомобіля внаслідок ДТП з вини відповідача позивачем недоотримано 4029,30 грн., а саме: франшиза у сумі 1650,00 грн. та майнова шкода у вигляді експлуатаційного зносу у сумі 2379,30 грн. Крім матеріальної шкоди з вини відповідача внаслідок конструктивного знищення його автомобіля позивачу нанесена також значна моральна (немайнова) шкода, яка полягає у душевних стражданнях та тяжкому матеріальному і моральному стані, які зазнала позивач та члени її багатодітної сім'ї (вона не працюю та виховує трьох малолітніх дітей). Внаслідок ДТП позивача, як власника автомобіля, позбавлено права користування рухомим майном, що дуже суттєво вплинуло на звичний стан сім'ї, позбавивши його можливості транспортного забезпечення, що на протязі тривалого часу (скоро вже буде два роки від ДТП) вимагає значних зусиль для організації життя, побуту та підтримання родинних стосунків з їх батьками. Все це сталося з вини відповідача, який будучи власником автомобіля, займаючись послугами транспортного перевезення населення, як видом підприємницької діяльності, не забезпечив якісну та безпечну експлуатацію транспортного засобу, не проводив належну виховну роботу серед персоналу водіїв, яким довіряв автомобіль, як джерело підвищеної небезпеки. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, з урахуванням обставин, він оцінює у 5000 грн. При цьому позивач враховує протиправну та бездушну поведінку відповідача, який не реагує на вимогу в добровільному порядку відшкодувати фактично безспірну суму заявленої матеріальної шкоди. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2379,30 грн., франшизу за виплату страхового відшкодування в сумі 1650 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Третя особа в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно копії постанови від 05.09.2012 року, встановлено, що 20.07.2012 року о 13-30 годині [PERSON] у [ADDRESS] при русі не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуваням та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ-Деу, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, після чого виїхав за межі проїжджої частини та винив наїзд на освітлювальну опору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цією ж постановою [PERSON] визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підрядку, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. ст. 1192, 1194 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, як потерпілій особі, різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і розрахованим до виплати страховим відшкодуванням. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Викладені обставини дають підстави вважати доведеним, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно суму матеріальної шкоди та компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Outcome: approved