Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач доводиться йому рідним батьком. Позивач досяг повноліття, але продовжує навчання у навчальному закладі на денному відділенні, стипендії не отримує, позбавлений можливості самостійно працювати та відповідно самостійно забезпечувати своє матеріальне утримання, мати регулярно несе усі його поточні витрати на харчування, придбання одягу, речей побутового призначення, тобто виконує обов'язки по його утриманню за обох батьків. Оскільки відповідач по справі в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Позивач в судове засідання не з"явився. Забезпечив явку свого представника. В зв"язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала з викладених в ньому підстав. Одночасно, зазначила, що позивач є їх спільним сином з відповідачем, він навчається в іншому місці, в зв"язку з чим, потребує значної матеріальної допомоги. Відповідач добровільно на навчання сина грошей не дає, а їй самотужки важко забезпечувати сита усім необхідним. Наполягала на стягненні суми в розмірі 700 грн. Відповідач в ході розгляду справи позов визнав частково. Пояснив, що допомогати сину потрібно, але сума є значною. Вважав, що зможе сплачувати аліменти в сумі 500 грн., оскільки нещодавно влаштувався на роботу та отримує мінімальну заробітну плату. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Позивач по справі є рідним сином відповідача та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, позивач по справі змінив прізвище зі "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с. 4). Відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2012 року, зі [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнеення сином повноліття - 25 квітня 2014 року (а.с. 7). На час розгляду справи виплата аліментів по зазначеному рішенню суду закінчена, що не заперечувалось відповідачем та представником позивача в ході розгляду справи. Заборгованості відповідач перед [PERSON] по сплаті аліментів немає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається в Одеському державному аграрному університеті на державній основі, стипендії не отримує та продовжуватиме навчання до кінця строку закінчення закладу освіти, тобто до 10 серпня 2017 року, що підтверджується довідкою № 1/118 від 24 квітня 2014 року (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей в разі продовження ними навчання до досягнення ними 23 -х років до припинення навчання, тому враховуючи ці обставини, суд вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, до закінчення навчання. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Судом також встановлено, що домовленість між відповідачем та його колишньою дружиною щодо утримання позивача не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», мінімальний прожитковий мінімум складає 1286 гривень. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 700 гривень на місяць, це сума, яка іде на його утримання під час навчання. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, його матеріальне становище, індивідуальні особливості його стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача на утриманні інших дітей, його сімейний стан та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 700 грн., які він просить стягнути з відповідача і витрат, які він несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до закінчення навчання позивача в розмірі 700 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 600 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення утримання позивача, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається як на відповідача, так і на матір позивача по справі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд приходить до висновку про необхідність за стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial