Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,згідно якого зазначив,що 06.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" і [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 32ф-2007 . Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 10 (десять) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору, ПАТ "Банк Камбіо" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 14.11.2012 року Ірпінським міським судом Київської області було винесено рішення по справі №1013/8248/2012, яким суд постановив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Банк "Камбіо" заборгованість за кредитним договором в сумі 908 415,75 гривень, судові витрати у сумі З 219,0 гривень. З 2012 р. і на сьогоднішній день рішення суду не виконане, заборгованість за кредитним договором не сплачена. 12 вересня 2014 року між ПАТ "Банк "Камбіо" та Партнерством з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" було укладено Договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти), згідно з яким ПОВ "Інланд Транзіт" передало в заставу майнові права - право вимоги грошових коштів по Договору інвестиційного вкладу № 08д/978EURO від 21.06.2006 на суму 54 260,12 євро. Вказаний договір застави забезпечує виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. За невиконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором передбачено право Банку задовольнити свої вимоги до нього шляхом списання грошових коштів з рахунків ПОВ "Інланд Транзіт" (п.4.1. Договору застави). 12.09.2014 р. Банк звернув стягнення на предмет застави, здійснив договірне списання грошових коштів з рахунку ПОВ "Інланд Транзіт", і направив ці грошові кошти (договірне списання) на погашення заборгованості [PERSON] за кредитом. Таким чином, відбулась заміна кредитора в зобов'язанні, і ПОВ "Інланд Транзіт" набув прав кредитора за Кредитним договором на суму 908 415,75 грн. 10 грудня 2014 року між ПОВ "Інланд Транзіт" та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого [PERSON] набув право вимоги до [PERSON] на суму 908 415,75 грн. за Договором про іпотечний кредит № 32ф- 2007 від 06.11.2007 р. [PERSON] набув прав кредитора за Договором про іпотечний кредит №32ф-2007 від 06.11.2007 на суму 908 415,75 грн. 27.03.2017 року Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області по справі №1013/8248/2012 було задоволено заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження і замінено стягувана у виконавчому провадженні №49643435 з ПАТ "Банк Камбіо" на [PERSON] Рішенням суду з відповідача вже було стягнуто суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 908 415,75 грн., і на сьогоднішній день воно не виконане, заборгованість не погашена. Позивач на законних підставах набув права кредитора за Кредитним договором на суму 908 415,75 грн. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. В п. 6.2. Кредитного договору встановлено, що за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом. Позичальник зобов'язується сплатити на користь Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Позивач вважає, що з відповідача окрім суми боргу мають бути стягнуті інфляційні втрати за весь час прострочення (з дати прийняття рішення суду), три проценти річних, та пеня. інфляційні втрати за весь час прострочення становлять 1 046 888,30 грн. Три проценти річних станом на 01.06.2017р. становить 123 942,75 грн. Та розмір пені станом на 01.06.2017р.становить 265 556,15 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 32ф-2007 від 06.11.2007 р. у розмірі 1 436 387,20 гривень, з яких: 1 046 888,30 гривень - інфляційні втрати в порядку ст. 625 ЦК України; 123 942,75 гривень - три проценти річних в порядку ст. 625 ЦК України; 265 556,15 гривень - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,а також стягнути судові витрати 8000грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав,що на даний час рішення суду про стягнення із нього заборгованість перебуває на стадії виконання, відповідачем заборгованість погашається.Відповідачу стало відомо про існування договору застави майнових прав та відступлення права вимоги,укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ « ІНЛАНД ТРАНЗІТ»,а також відповідачу стало відомо про існування договору відступлення права вимоги,укладеного між ПОВ « ІНЛАНД ТРАНЗІТ» та Дем»яненко А.В.Дані договори на даний час оскаржуються у Печерськлму райсуді м.Києва.Крім того,представник зазначає,що позивач пропустив строк позовної давності в частині вимог про стягнення із відповідача інфляційних втрат,пені та 3% річних.Просила у позові відмовити. Ухвалою суду від 03.11.2018р до участі у справі було залучено в якості 3-ї особи уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» [PERSON] 3-я особа у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено,що 06.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" і [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 32ф-2007 . Також,у судовому засіданні встановлено,що 14.11.2012 року Ірпінським міським судом Київської області було винесено рішення по справі №1013/8248/2012, яким суд стягнув з [PERSON] на користь ПАТ "Банк "Камбіо" заборгованість за кредитним договором в сумі 908 415,75 гривень, судові витрати у сумі З 219,0 гривень. 12 вересня 2014 року між ПАТ "Банк "Камбіо" та Партнерством з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" було укладено Договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти), згідно з яким ПОВ "Інланд Транзіт" передало в заставу майнові права - право вимоги грошових коштів по Договору інвестиційного вкладу № 08д/978EURO від 21.06.2006 на суму 54 260,12 євро. 12.09.2014 р. Банк звернув стягнення на предмет застави, здійснив договірне списання грошових коштів з рахунку ПОВ "Інланд Транзіт", і направив ці грошові кошти (договірне списання) на погашення заборгованості [PERSON] за кредитом. 10 грудня 2014 року між ПОВ "Інланд Транзіт" та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого [PERSON] набув право вимоги до [PERSON] на суму 908 415,75 грн. за Договором про іпотечний кредит № 32ф- 2007 від 06.11.2007 р. [PERSON] набув прав кредитора за Договором про іпотечний кредит №32ф-2007 від 06.11.2007 на суму 908 415,75 грн. 27.03.2017 року Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області по справі №1013/8248/2012 було задоволено заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження і замінено стягувача у виконавчому провадженні №49643435 з ПАТ "Банк Камбіо" на [PERSON] Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні копією договору про іпотечний кредит від 06.11.2007р (а.с.6-14),копією графіку погашення кредиту та додатком до договору (а.с.15-30),копією договору застави майнових прав від 12.09.2014р та додатковою угодою(а.с.32-37),копією договору про відступлення права вимоги (а.с.39-41),довідкою про списання грошових коштів (а.с.42),копією ухвали Ірпінського міського суду від 27.03.2017р (а.с.140-142). Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що виконавче провадження №49643435 про стягнення із [PERSON] на користь Дем»яненко А.В заборгованості у суммі 911 634грн75 коп перебуває на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м.Київ .Із заробітної плати відповідача здійснюються відрахування на підставі постанови по виконавчому провадженню №49643435.На час розгляду даної справи заборгованість за виконавчим листом,виданим на підставі рішення Ірпінського міського суду від 14.11.2012р не погашена,рішення суду у повному обсязі не виконано. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі і права на застосування до Боржника заходів відповідальності за порушення грошового зобов'язання, які передбачені ст. 625 ЦК України та кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК. оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.» Заперечуючи проти позову,представник відповідача посилалась на ті обставини,що ст.. 625 ЦК України не застосовується до даних правовідносин. Суд не приймає до уваги дані заперечення представника поскільки вважає їх безпідставними. Відповідно до ст.. 509 ч 1,2 ЦК України зобов»язанням є правовідношення,в якому одна сторона(боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію(передати майно,виконати роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.Зобов»язання виникають з підстав встановлених ст.. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 598 ч 1 ЦК України Зобов»язання перестає діяти в разі його припинення з підстав,передбачених договором або законом.Ці підстави зазначені в ст.. 599,600,601,604-609 ЦК України.За відсутності інших підстав припинення зобов»язання,передбачених договором або законом,зобов»язання припиняється його виконанням,проведеним належним чином (ст..599 ЦК України).Належним виконанням зобов»язання є виконання,прийняте кредитором у результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання. Відповідно до ст.. 18 ч 1 ЦПК України Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.» Верховний Суд у своїй постанові № 910/11249/17 зазначив,що що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.» Враховуючи викладені обставини,поскільки відповідач своє грошове зобов»язання перед позивачем не виконав,то відповідно до ст. 625 ч 2 ЦК України позивач має право на відшкодування боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Також,позивач,заперечуючи проти позову,посилається на ті обставини,що позивач ,ставлячи питання про стягнення із відповідача інфляційних втрат,35 річних та пені пропустив строк позовної давності. Відповідно до ст.. 256 ЦК України «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України « Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.» Відповідно до ст.. 267 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.» У судовому засіданні встановлено,що рішення суду від 14.11.2012р про стягнення заборгованості із відповідача не виконано.Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.03.2017р було замінено сторону виконавчого провадження ,а саме стягувача ПАТ «Банк Камбіо» на позивача [PERSON] .Із позовом позивач звернувся до суду 15.06.2017р. Таким чином посилання представника відповідача на ті обставини,що позивач пропустив строк позовної давності є надуманими та безпідставними. Також,у судовому засіданні представник відповідача посилалась на ті обставини,що у провадженні Печерського райсуду м.Києва перебуває справа за позовом [PERSON]Д до ПАТ «Банк Камбіо»,Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт»ЮДем»яненка А.В,3-і особи [PERSON]Національний банк України про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014р та договору про відступлення права вимоги від 10.12.2014р,по якій відкрито провадження та справа призначена до розгляду.Однак,суд вважає за необхідне звернути увагу на ті обставини,що рішенням Ірпінського міського суду від 14.11.2012р заборгованість за кредитним договором була стягнута із [PERSON]Дане рішення суду набрало законної сили і є чинним на даний час.Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.03.2017р було замінено сторону виконавчого провадження ,а саме стягувача ПАТ «Банк Камбіо» на позивача [PERSON] і дана ухвала суду набрала законної сили і є чинною на даний час.Тому наявність зазначеної цивільної справи у Печерському райсуді м.Києва не є підставою для відмови у позові Дем»яненку А.В. Також,у судовому засіданні представник відповідача посилалась на ті обставини,що Договір застави майнових прав та відступлення права вимоги,укладений між ПАТ «Банк Камбіо»,ПОВ «Інланд Транзіт» було визнано нікчемним на підставі Наказу Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18.07.2018р. При вирішенні даного спору по суті суд не приймає до уваги дані обґрунтування відповідача,поскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,що рішення Ірпінського міського суду від 14.11.2012р та ухвала Ірпінського міського суду від 27.03.2017р скасовані або переглянуті у зв»язку із ново виявленими обставинами. Позивачем надано до суду розрахунок інфляційних втрат за період з грудня 2012р по 01.06.2017р,що становить 1 046888,30грн та 3% річних за вказаний період,що становить 123 942гр 75 коп.Відповідач даний розрахунок не спростував,тому суд стягує із відповідача на користь позивача відповідно до ст.. 625 ЦК України інфляційні втрати у суммі 1046 888,30 грн, 3% річних у суммі 123 942,75 грн. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача пені у суммі 265556грн 15 коп,то в даній частині суд відмовляє позивачу,поскільки дані вимоги є безпідставними та такими,що не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того,суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати,понесені на оплату судового збору у суммі 8000грн. На підставі ст. 625 ЦК України,

Outcome: partial