Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому посилається на те, що 03 жовтня 2006 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" був укладений договір кредиту № 085/М/79-6, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 400 000 грн. зі сплатою 18 % річних строком до 02 жовтня 2009 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 жовтня 2006 року між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 833, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 271 305, 31 грн. Тому позивач просить суд звернути стягнення за іпотечним договором на нерухоме майно, що належить відповідачам на праві власності, а саме квартиру [ADDRESS] та визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 41 ЗУ "Про іпотеку", шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що сума заборгованості, що зазначена банком не встановлена та банк не звертався до позичальника ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" з вимогою про погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] та представник ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та її представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції Україниюрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, що 03 жовтня 2006 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 085/М/79-6, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти к тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 1.1.1. зазначеного договору встановлено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами "Транші" зі сплатою 18 процентів річних в межах максимального ліміту заборгованості до 400 000 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 02 жовтня 2009 року /а.с.6-9/. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 085/М/79-6 між банком та [PERSON], [PERSON] 03 жовтня 2006 року було укладено іпотечний договір № 833, відповідно до якого останні, як майнові поручителі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане ВАТ "Дніпротрансстрой" 24 січня 2000 року згідно з розпорядженням від 24 січня 2000 року № 1110. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Банк виконав свої зобов'язання за договором про надання відновлювальної лінії, та надав позичальнику ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" грошові кошти в сумі 400 000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 01 від 03 жовтня 2006 року, № 05 жовтня 2006 року та № 105 від 06 жовтня 2006 року /а.с. 20-22/. Згідно ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 629 ЦК Українипередбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Позичальник ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів, а тому станом на 07 квітня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 271 305, 31 грн. /а.с.28-31/, яка складається з: - заборгованість за кредитом 123 417, 25 грн. - заборгованість за відсотками 125 484, 96 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту 8 155, 82 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків 7 924, 97 грн. - інфляційні витрати за кредитом - 3 208, 85 грн. - інфляційні витрати за відсотками - 3 113, 46 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання а одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 39 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення публічних торгів; або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і в рахунок погашення заборгованості ТОВ ВКП "Шляхбудкомплект" перед позивачем звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved