Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~\~ позивач [PERSON] 02 серпня 2019 року звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку, що належать від підприємства. В своєму позові [PERSON] зазначив, що з 22.07.2016 року він працював машиністом електровозу у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Державного підприємства «Донецька залізниця», яку наказом ПАТ «Українська залізниця» від 15.04.2016 року №303 було реорганізовано у виробничий підрозділ «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". [PERSON] був звільнений з роботи 25.04.2017 року на підставі ст.38 КЗпП України\~за власним бажанням. На день його звільнення була нарахована, але не виплачена заробітна плата за квітень 2017 року, грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, вихідна допомога при звільненні, що в загальній сумі складає 93424,80 грн. По теперішній час суми, що належать позивачу від відповідача не виплачені. Ці дії відповідача є незаконними, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст.\~47\~та ч. 1 ст.\~116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені\~ст. 116 КзПП України, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 117 КзПП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також позивач просить стягнути суму середнього заробітку за період затримки з 26.04.2017 року по день ухвалення рішення судом. Отже, [PERSON] просить стягнути з ПАТ "Українська залізниця" на його користь суму заборгованості за квітень 2017 року заробітної плати 93424 грн. 80 коп.; суму середнього заробітку за період затримки з 26.04.2017 року та додатково нарахувати по день фактичного розрахунку. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 07 серпня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 13 вересня 2019 року (а.с.20-21). 13 вересня 2019 року від представника позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій були розшифровані суми заборгованості із заробітної плати, з компенсації за невикористану відпустку та допомоги в зв`язку з виходом на пенсію (а.с.24-26). 13 вересня 2019 року відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 10 жовтня 2019 року (а.с.29-30). Заочним рішенням Дружківського міського суду від 29 листопада 2019 року позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця", ЄДРПОУ 40075815, яке знаходиться за адресою: вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 13680, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , заборгованість по заробітній платі в сумі 93424 (дев`яносто три тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 80 коп., з яких: заборгованість по заробітній платі за квітень 2017 року 1963,74 грн.; компенсація за невикористану відпустку 4526,10 грн.; допомога в зв`язку з виходом на пенсію 86934,96 грн. Стягнуто з Акціонерного товариств 'Українська залізниця' на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на рахунок отримувача (IBAN) UA798999980000031211256026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.44-51). Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року дане заочне рішення за заявою представника відповідача було скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 14 травня 2020 року на 09:00 год. (а.с.90-91) Також надали\~відзив на\~позовну заяву.\~Зазначили,\~що з16.03.2017 року, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення, відповідно Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 року №62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», також передачі з непідконтрольної території первинних документів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів ПАТ «Укрзалізниця» розташованих, зокрема у м. Донецьк, у відповідача з 20.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. \~ \~ \~ \~Вказані форс-мажорні обставини унеможливлювали виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно ст.ст.\~47,83,115,116 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Позивач не надав табелі обліку робочого часу, а надані, розрахунки заробітної не містять дати та печатки підприємства. \~ \~ \~ \~Відповідач не мав об`єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов`язків та виконати свої зобов`язання за трудовим договором. \~ \~ \~ \~Нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Через втручання невідомих осіб в діяльність підприємства відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією. Зазначили, що станом на день звільнення [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за період березень- липень 2017 року відсутня (а.с. 61-62, 63-64). В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився про час та місце розгляду справи він був повідомлений через оголошення на сайті судової влади України, надав заяву через свого представника про розгляд справи за його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ «Українська залізниця» (а.с.62 зв. б.). З огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. Суд, встановив, що правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі, визначено\~Законом України від 23.02.2012 № 4442-VI «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»\~(далі Закон № 4442-VI). Згідно п.6 ст.2\~Розділу\~ІІ Закону № 4442-VI, товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця». Згідно з пунктів 1, 2, 12 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до\~Закону № 4442-VI,\~постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. N 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»(далі Постанова № 200); Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації. Державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до\~Закону № 4442-VI\~постановою № 200, утворено ПАТ «Укрзалізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1. До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено ДП «Донецька залізниця». Відповідно до частини 4\~ст.36 КЗпП України\~у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. За змістом частини 1\~ст.104 ЦК України\~юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Отже, ПАТ «Укрзалізниця» є належним відповідачем по справі. Частиною 1\~ст. 94 КЗпП України\~передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже,\~законом\~передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати. Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. У\~ст. 30 Закону України «Про оплату праці»\~міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 89 ЦПК України\~передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, трудовою книжкою, виданою 22 липня 1980 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , підтверджено, що позивач [PERSON] з 25.07.1980 року по 25.04.2017 року працював у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Державного підприємства «Донецька залізниця», яке наказом ПАТ «Українська залізниця» від 15.04.2016 року №303 було реорганізовано у виробничий підрозділ «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"на посаді машиніста електровозу, з якої наказом № 104/ос від 25 квітня 2017 року позивача звільнено за власним бажанням згідно\~ ст.38 КЗпП України\~(а.с.6-7). З розрахунків заробітної плати за квітень 2017 року [PERSON] нараховано в квітні 2017 року до оподаткування 93424,80 грн., до виплати 3872,49 грн. (а.с.8). Відповідачем не надано до суду доказів на відсутність заборгованості перед позивачем. Станом на час ухвалення рішення судом заборгованість позивачу відповідачем не виплачена. Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої\~наказом Держкомстат, від 13.01.2004, № 5\~,\~яка містить\~основні методологічні\~положення щодо\~визначення показників\~оплати праці\~у формах\~державних статистичних\~спостережень з\~метою одержання\~об`єктивної\~статистичної інформації\~про розміри\~та структуру\~заробітної плати\~найманих працівників, зазначені суми наводяться до утримання прибуткового податку та внесків працівників на обов`язкове державне соціальне страхування (п.1.4 Інструкції). Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оскільки позивачу в день звільнення відповідачем не виплачено всіх сум, що належать йому від ПАТ «Укрзалізниця», зокрема заробітну плату, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість нарахованої та невиплаченої заробітної плати за квітень 2017 року у сумі 93424,80 грн. З урахуванням викладеного заборгованість по заробітній платі у сумі 93424,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з утриманням податку й інших обов`язкових платежів. Відповідно до частини 1\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За положеннями\~статті 117 КЗпП України\~обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Згідно\~статті 4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з\~КЗпП України\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частини першої\~статті 9 ЦК України\~кореспондується з вищевказаною статтею\~КЗпП України\~щодо застосування\~ЦК України\~до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди, що регулюються\~главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України\~передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої\~статті 263 ЦК України\~наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до висновку Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі за місцем роботи позивача. З 20.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі за фактичним місцем роботи позивачки, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення виконання ПАТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей\~47,83,115,116 КЗпП України\~спричинено впливом дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором. Зазначений висновок Торгово-промислової палати України є належним та допустимим доказом та підтверджує відсутність вини відповідача у непроведенні своєчасного розрахунку з позивачем при його звільненні, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Відповідні правові позиції висловлені у\~постановах Верховного\~Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-2159цс15, від 11 травня 2016 року № 6-383цс15, від 23 березня 2016 року № 364цс16, від 23 березня 2016 року № 365цс16, від 25 травня 2016 року № 948цс16, від 31 травня 2017 року № 6-2163 цс16, а також у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 264/925/17 -ц, від 10 жовтня 2018 року у справі № 225/5072/17. Згідно з ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. З урахуванням викладеного відсутність вини відповідача у непроведенні своєчасного розрахунку при звільненні позивача є обґрунтованою. Згідно із\~ст. 10 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~протягом терміну дії цього\~Закону\~єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Відповідно до пункту 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44 (5) (із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Президії ТПП України від 26 квітня 2016 № 11 (6)) сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ, затвердженої Президією ТПП України форми, який засвідчує настання форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Пунктом 6.12 вказаного Регламенту визначено, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), після його внесення до Реєстру сертифікатів і підготовки тексту, роздруковується на бланку Торгово-промислової палати України / регіональної ТПП, що проводить засвідчення форс-мажорних обставин, і підписується уповноваженою особою, яка прийняла рішення про засвідчення форс-мажорних обставин, і відповідно першим віце-президентом або віце-президентом ТПП України / президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної ТПП. На сертифікаті ставиться печатка ТПП України / регіональної ТПП. У даній справі є висновок Торгово-промислової палати України, у розділі VII якого зазначено, що цей висновок складено на бланку Торгово-промислової палати України в 5 автентичних примірниках, він підписаний фахівцями, які склали цей висновок та першим віце-президентом ТПП України, на сертифікаті поставлена печатка ТПП України. Тому відсутність у вказаному висновку назви сертифікат не свідчить про те, що цей доказ є неналежним. Отже, унеможливлення виконання обов`язків, передбачених статтями\~47,\~83,\~115\~та\~116 КЗпП України\~перед працівниками, що вивільнені, а саме в день звільнення кожному працівникові надати належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на територіях міста Донецька Донецької області та міста Луганська Луганської області, що є обставинами, які не залежать від волі сторін за трудовим договором, а також мають надзвичайний і невідворотний характер, що підтверджено висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року про наявність обставин непереборної сили та є підставами для звільнення відповідача від відповідальності. Позивача було звільнено 25 квітня 2017 року за власним бажанням за\~ст. 38 КЗпП України. Тобто на момент звільнення існували форс-мажорні обставини, які є підставою для висновку про відсутність вини підприємства в несвоєчасному розрахунку з позивачем, а тому і відсутні правові підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відсутність первинної документації, що унеможливлює нарахування заробітної плати та інших виплат не може бути підставою для відмови у задоволені позовних вимог, оскільки працівником доведено, що він продовжував працювати на підприємстві після 20 березня 2017 року (початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)), виконував роботу згідно трудового договору отже заробітна плата була йому нарахована, про що відповідач надав відповідні відомості та нарахування. Тому в частині стягнення середнього заробітку позивачу треба відмовити, оскільки настання обставин непереборної сили, що встановлені цим висновком, свідчить про відсутність вини підприємства у затримці виплат позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені\~статтею 116 КЗпП України. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно з п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921 грн. 00 коп. Тобто, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн. Від сплати судового збору за подачу позову позивач звільнений на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами і доповненнями). За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial