Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 лютого2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 050/25-1356/1. Відповідно до вказаного договору [PERSON] було надано 48850,00 грн. строком до 24.02.2015 року зі сплатою 13,5 % процентів річних. 25 лютого 2008 року в якості забезпечення зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір застави майна № 050/1-198 між банком та [PERSON] Також 25 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 050/1-199 між Банком та [PERSON] Однак всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни відповідачем [PERSON] не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми кредиту в розмірі 24773,83 грн. та судового збору. Заочним рішенням суду від 31.10.2013 року зазначений позов було задоволено повністю. Ухвалою суду від 06.12.2013 року заяву [PERSON] про перегляд та скасування заочного рішення в справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, скасовано заочне рішення суду від 31.10.2013 року, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з урахуванням суми сплачених коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти суми наявного боргу, надали суду відповідні довудки з розрахунком суми боргу, та пояснив, що станом на 11.01.2014 року борг за договором кредиту становить 9085,85 гривень з урахуванням договору про внесення змін № 1 до договору кредиту від 30 жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду, в звязку з чим суд розглянув справу у її відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25 лютого2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 050/25-1356/1. Відповідно до вказаного договору [PERSON] було надано 48850,00 грн. строком до 24.02.2015 року зі сплатою 13,5 % процентів річних. 14 червня 2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу ХVІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється правонаступником. Відповідно до абзацу 5 п. 1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 14.06.2010 року державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов»язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк». 25 лютого 2008 року в якості забезпечення зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір застави майна № 050/1-198 між Банком та [PERSON] Відповідно до п. 1.1.1 договору застави предметом застави є нерухоме майно, а саме: транспортний засіб марки ЗАЗ-DAEWOO TF 699Р, рік випуску 2008. Також 25 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки № 050/1-199 між Банком та [PERSON] Однак всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни відповідачем не повернуто належні грошові кошти. Згідно з п.1.1. договору кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 48 850, 00 грн. зі сплатою 13,5 % процентів річних та наступним погашенням суми основної заборгованості. Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 договору Позичальник зобов'язався щомісячно до 10 числа, починаючи з березня 2008 року рівними частинами в сумі 581,55 грн. та з кінцевим терміном повернення основної заборгованості в сумі 581,35 грн. до 24 лютого 2015 року на умовах, визначених Договором. Згідно п.1.3. договору в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги є укладений з [PERSON] Договір застави транспортного засобу та Договір поруки з [PERSON] Відповідно до п. 3.3.7 та 3.3.8 Договору Позичальник зобов»язаний сплачувати Кредитору проценти та повертати Кредит відповідно до строків встановлених у договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 27.08.2013 року загальна заборгованість по кредиту складає 24773,83 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом становить 19128,09 грн.; сума заборгованості за відсотками складає 4498,69 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 767,04 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків складає 344,16 грн.; інфляційні витрати за кредитом становлять 25,19 грн. та інфляційні витрати за відсотками складають 10,65 грн. Заочним рішенням суду від 31.10.2013 року зазначений позов було задоволено повністю, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість по кредитному договору № 050/25-1356/1 від 25 лютого 2008 року на загальну суму 24773 гривні 83 копійки, з яких: сума заборгованості за кредитом становить 19128 гривень 09 копійок.; сума заборгованості за відсотками складає 4498 гривень гривень 69 копійок; пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 767 гривень 04 копійки; пеня за несвоєчасне повернення відсотків складає 344 гривні 16 копійок; інфляційні витрати за кредитом становлять 25 гривень 19 копійок та інфляційні витрати за відсотками складають 10 гривень 65 копійок, а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 247 гривень 73 копійки. Ухвалою суду від 06.12.2013 року заяву [PERSON] про перегляд та скасування заочного рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, скасовано заочне рішення суду від 31.10.2013 року, справу призначено до судового розгляду. Судом встановлено, що 30.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" було підписано Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 050/25-13561/1. Відповідно до зазначеного договору заборгованість за кредитом становить 19 128,09 грн., із яких 3 634,34 грн. відповідачем вже було сплачено 30.10.2013 року, а залишок в сумі 14 537,35 грн. [PERSON] буде погашати рівними частками по 1817,17 грн. щомісячно з листопада 2013 року по червень 2014 року. Крім того [PERSON] було сплачено 247,73 грн. судових витрат позивача та 617,60 грн. стахування. Так, відповідно до наявних в матеріалах справи довідок заборгованість відповідачів у період з 12.07.2012 року по 11.01.2014 року складає борг за кредитом 9 085,85 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Ст. 549 ЦК України, передбачено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст. 1048 ЦК України, передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 525, 526, 527, 530, 536, 538, 549, 554, 610, 611, 624, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial