Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить здійснити розподіл спільного майна нежитлової будівлі ([INFO]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділити їй в натурі у власність ? частину зазначеного нежитлового приміщення, визначені як співласнику І за варіантом № ІІ судової будівельно - технічної експертизи, звільнити нежитлову будівлю ([INFO]) із під арешту, що накладений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 323А/2. Вимоги обгрунтовані тим, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу належить нежитлова будівля ([INFO]), що знаходиться в [ADDRESS] Право власності на зазначене майно зареєстроване в Чернігівському РБТІ. У зв"язку з тим, що між подружжям виник спір з приводу поділу зазначеної нежитлової будівлі, яка є спільним майном подружжя, просить розділити спільне сумісне майно. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Погодився з варіантами поділу нежитлової будівлі ([INFO]) за висновком експертизи та просив виділити позивачу на 1/2 приміщення за варіантом ІІ висновку судової будівельно- технічної експертизи, запропоновані для співвласника І. Представник відповідача [PERSON] вважав, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Представник відповідача Ленько А.М. вважав, що позов не обгрунтований, спрямований на ухилення від погашення заборгованості, а тому задоволенню не підлягає. Представник третьої особи [PERSON] вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що зазначена будівля [INFO] є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а не особистою власністю відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.6). Під час шлюбу [PERSON] за договором купівлі-продажу від 20 липня 2005 року придбав нежитлову будівлю ([INFO]), що знаходиться в [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма міститься і в частині третій ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно набуте подружжям за час їх шлюбу, є їх сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, і обов'язок доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на того з подружжя, хто на цьому наполягає. Таким чином, оскільки спірна будівля [INFO] придбана відповідачем у період шлюбу, судом не встановлено, що це майно є особистою власністю відповідача, зазначена нежитлова будівля [INFO] є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Разом з тим, як встановлено судом на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває зведене виконавче провадження № 323А/2 з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON], розпочатого за постановою про об'єднання виконавчих проваджень від 30 червня 2009 року. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Ленько А.М. № 323А/2 від 16 липня 2013 року накладено арешт на нежитлову будівлю "[INFO]", загальною площею 160,1 кв.м, що розташована в [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна (а.с.145). Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи [PERSON] про те, що спірна будівля є особистою власністю відповідача [PERSON], оскільки згідно з положеннями ст.ст. 3, 57, 60, 61, 62, 63, 69, 71 СК України власність у сім'ї визначено лише у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Оскільки підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин, майно, набуте подружжям за час шлюбу, за правилами ст.ст. 60,61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суду не надано доказів, що спірне майно є особистою власністю відповідача [PERSON] Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. від 14 квітня 2016 року передано нежитлову будівлю "[INFO]" "А-1", загальною площею 160,1 кв.м, вартістю 307795,00 грн., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2089 від 20 липня 2005 року, що знаходиться в [ADDRESS], Публічному акціонерному товариству "Банк Демарк" в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за виконавчим листом № 2-76/08, виданим 22 липня 2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова (а.с.156). Зазначена постанова оскаржена до Чернігівського окружного адміністративного суду та чинності не набрала. Крім того, суд виходить із того, що зазначена постанова винесена в період забезпечення позову за ухвалою Чернігівського районного суду від 14 вересня 2015 року, якою накладено арешт на нежитлову будівлю ( [INFO]), що знаходиться за адресою [ADDRESS]( а.с. а.с. 14), яка виконана реально, про що свідчить постанова головного державного виконавця відділу ДВС Чернігівського РУЮ від 25 вересня 2015 року ( а.с. 32). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником нежитлової будівлі " [INFO]" в [ADDRESS] є [PERSON]. На зазначену будівлю накладено обтяження за постановою відділу ДВС Чернігівського РУЮ від 23 вересня 2015 року та за постановою про арешт відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 17 липня 2013 року. Відповідно до з ч. 1 ст. 69 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 370, 372 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ майна відповідно до його частки, що є у спільній сумісній власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. Виходячи з аналізу зазначених норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) нежитлової будівлі, що є об'єктом поділу, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину нежитлової будівлі із самостійним виходом, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки нежитлової будівлі, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню в частині поділу спільної сумісної власності подружжя нежитлової будівлі [INFO] в смт. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області та звільненні її з-під арешту, оскільки доведено, що 1/2 частина спірного приміщення належить їй на праві сумісної власності подружжя та підлягає реальному виділу. За висновком судового експерта № С-340 від 29 лютого 2016 року дійсна вартість на час проведення експертизи нежитлової будівлі ([INFO]) по [ADDRESS] складає 224 780 грн. Експертом запропоновано два варіанти розподілу зазначеної будівлі. За варіантом № 1 співвласнику № 1 пропонується виділити на 1/2 частину з існуючої площі забудови будинку в окреме користування частину приміщень: бар (частина приміщення 3,9х7,56-0,67х0,67м = 29,1м кв) площею 29,1 м кв., кладова площею 5,8 м кв., торгова зала площею 12,2 м кв., коридор площею 5,9 м кв., котельня площею 4,6 м кв., побутове приміщення площею 6,1 м кв., склад площею 7,9 м кв., склад (частина приміщення 2,6х3,95м = 10,3 м кв.) площею 10,3 м кв., всього площею 81 м кв., загальною вартістю 114 987 грн., що більше за ідеальну частку за площею в будинку на 81,9-80,05 = 1,85 м кв. та більше за ідеальну частку по вартості в будинку на 114 987-112 390 = 2 597 грн., що складає арифметичну частку по віднощенню до будівлі в одиницях: по площі - 81,9:160,1 = 0,51 або 51/100 частин; по вартості - 114 987:224 780 = 0,51 або 51/100 частин від вартості будинку. Отже, частка співвласника № 1 складатиме 51/100, що з незначним відступом більше від ідеальної частки по площі на 1,85 м кв. та вартості 2 597 грн. Співвласнику № 2 пропонується виділити на 1/2 частину з існуючої площі забудови будинку в окреме користування частину приміщень: тамбур площею 3,2 м кв., бар (частина приміщення 68,6 -29,1 = 39,5 м кв. площею 39,5 м кв., склад (частина приміщення 19,1-10,3 = 8,8 м кв.) площею 8,8 м кв., склад площею 6,0 м кв., склад площею 5,6 м кв., склад площею 4,9 м кв., коридор площею 10,2 м кв., всього площею 78,2 м кв., загальною вартістю 109 793 грн., що менше за ідеальну частку за площею в будинку на 80,05-78,2 = 1,85 м кв. та менше за ідеальну частку по вартості в будинку на 112 390-109 793 = 2 597 грн., що складає арифметичну частку по відношенню до будинку в одиницях: по площі - 78,2:160,1 = 0,49 або 49/100 частин; по вартості - 109 793:224 780 = 0,49 або 49/100 частин від вартості будинку. Частка № 2 складатиме 49/100, що з незначним відступом менше від ідеальної частки по площі на 1,85 м кв. та вартості 2 597 грн. При запропонованому варіанті № 1 розподілу компенсація складає - 2 597 грн. на користь співвласника № 2. Згідно із запропонованим варіантом № 1 розділу нежитлової будівлі між співвласниками, потрібно виконати в існуючій площі забудови ремонтно-будівельні роботи для перепланування на окремі ізольовані частини будівлі, а саме влаштувати перегородку в приміщенні № 1-1 як схематично зображено в додатку № 1. За варіантом № 2 пропонується співвласнику № 1 виділити на 1/2 частину з існуючої площі забудови будинку в окреме користування частину приміщень: бар (частина приміщення 3,65х7,56-0,67х0,67м = 27,2 м кв. площею 27,2; кладова площею 5,8 м кв.; торгова зала площею 12,2; коридор 5,9 м. кв.; котельня 4,6 м кв.; побутове 6,1 м кв.; склад 7,9 м кв.; склад (частина приміщення 2,6х3,95 м = 10,3 м кв.) площею 10,3 м кв., всього площею 80,0 м кв., загальною вартістю 112 320 грн., що менше за ідеальну частку за площею в будинку на 80,05-80,0 = 0,05 м кв. та менше за ідеальну частку по вартості в будинку на 112 390-112 320 = 70 грн., що складає арифметичну частку по відношенню до будівлі в одиницях по площі - 80,0 :160,1 = 0,50 або 50/100 = 1/2 частин; по вартості - 112 320 : 224 780 = 0,50 або 50/100 = 1/2 частин від вартості будинку. Отже частка співвласнику № 1 при запропонованому варіанті складає 50/100 = 1/2, що з незначним відступом менше від ідеальної частки по площі на 0,05 м кв. та вартості 70 грн . Співвласнику № 2 на 1/2 частину з існуючої площі забудови будинку в окреме користування пропонується виділити частину приміщень: тамбур площею 3,2 м кв.; бар (частина приміщення 68,6-27,2 = 41, 4 м кв. площею 41, 4 м кв.; склад (частина приміщення 19,1-10,3 = 8,8 м кв. площею 8,8 м кв.; склад площею 6,0 м кв.; склад площею 5,6 м кв.; склад площею 4,9 м кв.; коридор площею 10,2 м кв.; всього площею 80,1 м кв., загальною вартістю 112 460 грн., що більше за ідеальну частку за площею в будинку на 80,1-80,05 = 0,05 м кв. та більше за ідеальну частку по вартості в будинку на 112 460-112 390 = 70 грн., що складає арифметичну частку по відношенню до будинку в одиницях: по площі - 80,1 : 160,1 = 0,50 або 50/100 частин; по вартості - 112 460 : 224 780 = 0,50 або 50/100 = 1/2 частин від вартості будинку. Частка співвласника № 2 частка 50/100, що з менше від ідеальної частки по площі на 0,05 м кв. та вартості 70 грн. При запропонованому варіанті № 2 розподілу компенсація складає - 70 грн. на користь співвласника № 1. Згідно із запропонованим варіантом № 2 розділу нежитлової будівлі між співвласниками, необхідно виконати в існуючій площі забудови ремонтно-будівельні роботи для перепланування на окремі ізольовані частини будівлі, а саме влаштувати перегородку в приміщенні № 1-1 як схематично зображено в додатку № 2. Враховуючи, що позивач виявила бажання на виділення їй приміщень, зазначених у варіанті ІІ для першого співвласника, а представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, зазначений варіант має найменше відхилення від ідеальної частки, суд вважає можливим позовні вимоги у цій частині задовольнити та виділити позивачу на 1/2 частину: бар (частина приміщення 3,65х7,56-0,67х0,67м = 27,2 м кв. площею 27,2; кладова площею 5,8 м кв.; торгову залу площею 12,2; коридор 5,9 м. кв.; котельню 4,6 м кв.; побутове приміщення 6,1 м кв.; склад 7,9 м кв.; склад (частина приміщення 2,6х3,95 м = 10,3 м кв.), всього площею 80,0 м. кв., загальною вартістю 112 320 грн. Оскільки при такому поділі частка позивача з незначним відступом менше від ідеальної частки по площі на 0,05 м кв. та вартості 70 грн., вона підлягає компенсації. Згідно із висновком експертизи при запропонованому варіанті № 2 розділу нежитлової будівлі між співвласниками сторін слід зобов'язати влаштувати перегородку в приміщенні № 1-1 як схематично зображено в додатку № 2. Враховуючи, що позовні вимоги підлягаються задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 123, 90 грн ( 1% від( 224 780 грн/2) за вимогу майнового характеру та з відділу примусового виконання УДВС 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: approved