Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна набутого у шлюбі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.08.1985 року він уклав шлюб з [PERSON] Шлюбні стосунки між ним та відповідачкою були припинені. У сумісному шлюбі, восени 2012 року ними була придбана двокімнатна квартира за адресою [ADDRESS]. Посилаючись на ч.1 ст.60, ст.63, ст.68, ст. 69, ч.1 ст.70 СК України, [PERSON] просив суд розділити майно, що знаходиться в спільній сумісній власності, а саме житлову квартиру за адресою [ADDRESS], визнавши за ним право власності на ? частину зазначеної квартири, та судові витрати покласти на відповідача. Також, під час розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.08.1985 року вона уклала шлюб з [PERSON] У період шлюбу була придбана двохкімнатна квартира за адресою [ADDRESS], а також гараж у обслуговуючому гаражному кооперативі "Чайка-1", який таємно без її згоди був проданий відповідачем влітку 2013 року. Для придбання вищезазначеної квартири [PERSON] частину грошей, а саме 150 000 грн. позичала у своєї подруги [PERSON] Посилаючись на ст.60, ч.4 ст.65, ст.69, ст.70 СК України, [PERSON] просила суд поділити спільне сумісне майно з відступом від засади рівності часток, виділивши таким чином їй та визнавши за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], виділивши за відповідачем та визнавши за ним право власності на 1/3 частини вищезазначеної квартири, крім того просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 75 000 грн. - компенсації для оплати за договором позики від 10.10.2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] за первісним позовом та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили суд в задоволенні їх відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги [PERSON] не визнали, просять суд в задоволенні їх відмовити у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали цивільної справи, письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв'язку з наступним. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], 14.08.1985 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Золотобалковською сільською радою народних депутатів, актовий запис № 9. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2211, [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з заяви [PERSON] від 25.10.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за № 2210, ним було надано згоду на укладання його дружиною договору про купівлю продажу вищезазначеної квартири. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири [ADDRESS] - є [PERSON]. Як вбачається з листа голови правління обслуговуючого гаражного кооперативу „Чайка-1" від 14.10.2013 року, [PERSON] з 09.08.2002 року був членом гаражного кооперативу „Чайка-1". В цей час ним був придбаний гараж [NUMBER], у [PERSON] 22.08.2013 року [PERSON] продав гараж [PERSON] та з цього часу він не є членом даного кооперативу. Крім того, в цій заяві голова правління зазначає, що вартість продажу гаражу йому невідома, однак він чув, що він був проданий за 4 000 доларів США. Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS], та гараж [NUMBER], обслуговуючого гаражного кооперативу "Чайка-1", були набуті подружжям [PERSON] під час їхнього шлюбу, суд вважає дане майно - спільним сумісним майном подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що гараж [NUMBER], обслуговуючого гаражного кооперативу „Чайка-1" було переоформлено позивачем [PERSON] без згоди та відома відповідача [PERSON] Дані обставини мають істотне значення при вирішенні спору про поділ майна, тому відповідно до вимог ч.2 ст. 70 СК України, суд вважає за необхідним відступити від засади рівності часток подружжя, поділивши спільне сумісне майно, визнавши таким чином за позивачем [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], а за відповідачем [PERSON] право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири. Також, під час розгляду судом справи, встановлено, що 10.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого, [PERSON] отримала від останньої грошову суму у розмірі 150 000 грн. на придбання квартири. Дані обставини підтвердились в судовому засіданні оригіналом розписки від 10.10.2012 року та показами свідка [PERSON] Договір позики від 10.10.2012 року відповідачем [PERSON] оскаржений не був, та у судовому порядку недійсним не визнавався. Під час розгляду справи, судом були допитані свідки [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які надали покази, стосовно того, що ним нічого не було відомо про укладений [PERSON] договір позики та спірна квартира була придбана за кошти [PERSON] та [PERSON] Однак, суд не може взяти до уваги покази цих свідків, оскільки в силу ст. 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Крім того, усі вищезазначені свідки не були присутніми при укладанні договору купівлі-продажу спірної квартири, та з їх показів вбачається зацікавленість вирішення спору на користь позивача [PERSON]. Згідно з ч.ч.2, 4 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім"ї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Оскільки договір позики між [PERSON] та [PERSON] був укладений в інтересах сім"ї, він створив обов'язки як для [PERSON], так і для [PERSON] щодо належного його виконання. Згідно розписки від 30.03.2014 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 150 000 грн., що були отримані у борг. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України, а також ті обставини, що позивачем за зустрічною позовною заявою сума отриманої позики у розмірі 150 000 грн. була повернута позикодавцю, суд вважає, що [PERSON] повинен компенсувати [PERSON] ? частину від суми за договором позики. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 75 000 грн. При викладених обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна набутого у шлюбі є такими, що підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: partial