Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в місті [PERSON] - Подільському та [PERSON] - Подільському районі звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії в сумі 19720 гривень 94 коп. Через пере найменування позивача судом було визнано належним позивачем [PERSON] - [PERSON] обєднане управління Пенсійного фонду України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що [PERSON] було здійснено переплату пенсії на суму 19720 гривень 94 коп. за період з 14 квітня 2010 року по 30 листопада 2014 року. Відповідачка погодилась з розміром переплати пенсії і 02 вересня 2014 року подала заяву про добровільне відрахування з її пенсії 20% на повернення зайво виплачених коштів. З 01 квітня 2015 року в звязку з внесенням змін в ст. 37 Закону України «Про державну службу» відповідачка втратила право на пенсію і перестала добровільно відшкодовувати зайво виплачені кошти. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що вона своєчасно подавала в управління Пенсійного фонду відомості про підстави перерахування пенсії. 20.05.2010 року вона звернулась з заявою до управління ПФУ про призначення пенсії по інвалідності. На час подання заяви вона працювала на посаді головного інспектора Хмельницької митниці і їй було призначено пенсію по третій групі інвалідності працюючому пенсіонеру в розмірі 50 відсотків пенсії за віком. Наказом ДМСУ від 30.06.2010 року її було звільнено з посади головного інспектора Хмельницької митниці. 28.09.2010 року відповідачка звернулась з заявою до управління ПФУ про переведення з пенсії працюючого інваліда третьої групи на пенсію за віком непрацюючого інваліда третьої групи. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.10.2010 року , залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2011 року відповідача було поновлено на посаді головного інспектора, стягнуто за вимушений прогул середній заробіток за період з 26.07.2010 року по 19.10.2010 pоку . Наказом ДМСУ від 28.04.2011 року відповідача було поновлено на роботі. Наказом ДМСУ від 11.07.2011 року відповідача знову було звільнено з посади головного інспектора Хмельницької митниці. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012 року відповідача було поновлено на посаді з виплатою вимушеного прогулу за період з 11.07.2011 р. по 17.10.2011 р. Відповідно до даного судового рішення наказом Хмельницької митниці від 26.08.2014 р. [PERSON] було поновлено на посаді головного інспектора з 26.08.2014 року. Після поновлення її на роботі 26 серпня 2014 року їй було виплачено заробітну плату тільки за три місяці з 12 липня 2011 року по 17 жовтня 2011 року в сумі 3715 гривень 65 коп. 02.09.2014 року [PERSON] звернулась з заявою до управління ПФУ про перерахунок пенсії в зв'язку з поновленням на роботі , оскільки їй було виплачено середньомісячний заробіток за період з 28.04.2011 року по 11.07.2011 р. і не заперечувала щодо утримання за даний період часу переплати пенсії. У зв'язку із поновленням її на роботі управлінням Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі було прийнято рішення від 20.10.2014 року , яким нараховано переплату в сумі 18041,39 грн. за період з 01.12.2011 року по 30.09.2014 року; та рішенням № 610 від 11.12.2014 року нараховано переплату в сумі 3202, 67 грн. за період з 27.07.2010 р. по 30.11.2014 року в зв'язку з працевлаштуванням. Вважає, позивач безпідставно нарахував переплату за період з 27.07.2010 року по 30.11.2014 року в зв'язку з працевлаштуванням , оскільки в даний період часу [PERSON] працевлаштована була лише з 28.04.2011 року по 11.07.2011 р., за який не заперечувала утримати переплату з пенсії. Станом на 31.03.2015 р. з неї утримано 1523,12 грн. В довідці УПФУ від 10.08.2015 року вказано , що в період з 04.2011р. по липень 2011 року переплати пенсії взагалі не було. Про поновлення її на посаді, згідно наказу від 26.08.2014 року [PERSON] своєчасно повідомила позивача шляхом подання заяви від 02.09.2014 р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що відповідачці з 14 квітня 2010 року було призначено пенсію по інвалідності працюючому пенсіонеру відповідно до ст.. 33 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» в розмірі 50 відсотків пенсії за віком. 28 вересня 2010 року відповідачка звернулась до Управління пенсійного фонду в звязку з тим, що вона була звільнена з роботи з 26 липня 2010 року і тому з 27 липня 2010 року їй було проведено перерахунок пенсії як непрацюючому інваліду в розмірі 100 відсотків пенсії за віком. В жовтні 2011 року Упралінням пенсійного фонду самостійно було виявлено факт роботи відповідача - надійшли відрахування від заробітної плати за квітень 2011 року і тому 19 жовтня 2011 року було видано розпорядження про проведення з 25 квітня 2011 року перерахунку пенсії відповідачки в розмірі 50 відсотків пенсії за віком. При призначенні пенсії по інвалідності в розмірі 50 відсотків пенсії за віком враховується фактичний відпрацьований стаж роботи і додатковий стаж роботи (кількість років від часу призначення інвалідності до досягнення пенсійного віку). При призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком - 100 відсотків пенсії за віком враховується тільки фактично відпрацьований час роботи. 10 лютого 2012 року [PERSON] подала копію трудової книжки , в якій вказувалось, що вона звільнена з роботи з 01 жовтня 2011 року і їй було проведено перерахунок пенсії з 01 жовтня 2011 року згідно розпорядження від 15 лютого 2012 року. 14 травня 2012 року за заявою [PERSON] її було переведено на отримання пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. 02 вересня 2014 року [PERSON] повідомила, що її поновлено на роботі з 12 липня 2011 року і подала відповідну заяву та копію наказу про поновлення. Згідно розпорядження від 03 вересня 2014 року за № 183745 їй було проведено перерахунок пенсії в розмірі 50 відсотків пенсії за віком з врахуванням додаткового стажу 8 років 11 місяців 22 дні. Переплата пенсії [PERSON] виникла в звязку виплатою пенсії з липня 2010 року по вересень 2014 року отримувала пенсію в розмірі 100 відсотків пенсії за віком, одержувала її як непрацюючий пенсіонер, хоча вона була поновлена на роботі. Дохід відповідачки при визначенні розміру пенсії від дня звільнення до дня поновлення на роботі не враховувався, бо він не впливає на призначення пенсії. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи в повному обємі, cуд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу згідно розпорядження від 20 травня 2010 року було призначено пенсію з 14 квітня 2010 року працюючому пенсіонеру по інвалідності третьої групи в розмірі 50 відсотків пенсії за віком Відповідно до\~ч. 1 , 3 ст.. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". \~Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі інваліди II групи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та інваліди III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону. Наказом ДМСУ від 30.06.2010 року її було звільнено з посади головного інспектора Хмельницької митниці. 28.09.2010 року відповідачка звернулась з заявою до Управління пенсійного фонду про переведення з пенсії працюючого інваліда третьої групи на пенсію за віком непрацюючого інваліда третьої групи. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.10.2010 року , залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2011 року відповідача було поновлено на посаді головного інспектора, стягнуто за вимушений прогул середній заробіток за період з 26.07.2010 року по 19.10.2010 pоку. Наказом Державної митної служби України від 28.04.2011 року відповідача було поновлено на роботі. Наказом Державної митної служби України від 11.07.2011 року відповідача знову було звільнено з посади головного інспектора Хмельницької митниці. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012 року відповідача було поновлено на посаді з виплатою вимушеного прогулу за період з 11.07.2011 р. по 17.10.2011 р. Відповідно до даного судового рішення наказом Хмельницької митниці від 26.08.2014 р. [PERSON] було поновлено на посаді головного інспектора з 26.08.2014 року. Згідно судового рішення , після поновлення [PERSON] на роботі 26 серпня 2014 року їй було виплачено заробітну плату за три місяці з 12 липня 2011 року по 17 жовтня 2011 року в сумі 3715 гривень 65 коп. 02.09.2014 року [PERSON] звернулась з заявою до управління ПФУ про перерахунок пенсії в зв'язку з поновленням на роботі , оскільки була поновлена на роботі в період з 28.04.2011 року по 11.07.2011 р. і не заперечувала щодо утримання за даний період часу переплати пенсії. У зв'язку із поновленням її на роботі управлінням Пенсійного фонду України в м.Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі було прийнято рішення від 20.10.2014 року № 529 , яким нараховано переплату в сумі 18041,39 грн. за період з 01.12.2011 року по 30.09.2014 року та рішення № 610 від 11.12.2014 року яким нараховано переплату в сумі 3202, 67 грн. за період з 27.07.2010 р. по 30.11.2014 року в зв'язку з працевлаштуванням. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що вона згідна , що їй безпідставно було нараховано переплату пенсії в сумі 3202 гривні 67 коп. , яка вказана в розпорядженні від 11 грудня 2014 року № 610. Частину від цих коштів в сумі 459 гривень 93 коп. було відраховано Управлінням пенсійного фонду за її заявою. Тому до стягнення підлягає 2742 гривні 74 коп. Позов в частині стягнення безпідставно одержаних коштів в сумі 16978 гривень 20 коп. вона не визнає, оскільки добросовісно подавала всі документи в Управління пенсійного фонду. Управлінням Пенсійного фонду в місті [PERSON] - Подільському та [PERSON] Подільському районі рішенням № 610 від 11 грудня 2014 року встановлено, що переплата пенсії відповідачки за період з 27 липня 2010 року по 30 листопада 2014 року становить 3202 гривень 67 коп. Це період часу виплати відповідачці середньомісячного заробітку за вимушений прогул з 26.07.2010 року по 19.10.2010 pоку згідно наказу Державної митної служби України від 28.04.2011 року, подальшої роботи відповідача з 28 квітня 2011 року по 11.07.2011 року день повторного звільнення відповідача, час виплати середньомісячного заробітку з виплатою вимушеного прогулу за період з 11.07.2011 р. по 17.10.2011 р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що в жовтні 2011 року Управлінням пенсійного фонду самостійно було виявлено факт роботи відповідача - надійшли відрахування від заробітної плати за квітень 2011 року і тому 19 жовтня 2011 року було видано розпорядження про проведення з 25 квітня 2011 року перерахунку пенсії відповідачки в розмірі 50 відсотків пенсії за віком. З довідки від 10 серпня 2015 року про розмір переплати в сумі 3202 гривень 67 коп. вбачається, що переплата виникла за період з липня 2010 року по квітнень 2011 року включно. Частину коштів в сумі 459 гривень 93 коп. було утримано з пенсії відповідачки, а тому з відповідача підлягає стягненню 2742 гривні 74 коп. При вирішенні питання про стягнення даної переплати пенсії суд враховує визнання позову відповідачкою, те, що відповідачка не повідомляла Управління Пенсійного фонду в місті [PERSON] - Подільському та [PERSON] Подільському районі про поновлення її на роботі та виплату середньомісячного заробітку, тобто діяла в даному випадку недобросовісно. Рішенням Управлінням Пенсійного фонду в місті [PERSON] - Подільському та [PERSON] Подільському районі № 529 від 20.10.2014 року нараховано переплату пенсії в сумі 18041,39 грн. за період з 01 грудня 2011 року по 30.09.2014 року у зв'язку із поновленням [PERSON] на роботі 26 серпня 2014 року. Після поновлення відповідачки на роботі вона 02 вересня 2014 року подала заяву про проведення перерахунку пенсії, тобто своєчасно і добросовісно повідомила пенсійний фонд про її працевлаштування. Того ж дня вона надала згоду на здійснення відрахування 20 % від розміру її пенсії , ще до прийняття позивачем рішення про встановлення розміру переплати виплаченої їй пенсії. \~\~ У відповідності до ст. ст.\~1212,\~1215 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. \~\~ Згідно\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Позивачем не було надано, а судом не здобуто будь-яких переконливих доказів того, що відповідачем після поновлення її на роботі 26 квітня 2014 року було надано управлінню Пенсійного фонду України в м.Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі недостовірну інформацію або взагалі не надавалась відповідна інформація, що стало причиною виплати пенсії в більшому ніж встановлено законодавством розмірі. Верховний Суд України у Постанові від 2 липня 2014 року у справі N 6-91цс14 висловив правову позицію . в якій вказав, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. За таких обставин суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача надмірно виплачена пенсія на суму 16978 гривень 20 коп. (18041,39 грн. - 1063,19 грн. відрахованих з пенсії відповідача пенсійним фондом). Враховуючи. що позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався в сумі 243 гривні 60 коп., а з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти в розмірі 12 % від суми заявленого позову. то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 31 гривню 54 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial