Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач - ТОВ СТО "Надія" звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому вказавло, що 01.08.2013 року [PERSON] був прийнятий на роботу у ТОВ СТО "Надія" на посаду водія автотранспортних засобів, що підтверджується відповідним наказом № 13 від 31.07.2013 року. 28.07.2013 року водію [PERSON] було надано завдання для перевезення вантажу згідно заявки із м. Обухів Київської області у м. Пологи. ТОВ СТО "Надія" було укладено договір із ТОВ "Бізон-Імпорт" на транспортно-експедиційне перевезення вантажів і відповідача було направлено у відрядження саме для перевезення вантажу у межах виконання умов вказаного договору. Між ТОВ СТО "Надія" та [PERSON] також було укладено цивільно-правовий договір про матеріальну відповідальність за перевезений вантаж. 29.07.2013 року відповідач прибув у м. Обухів, де у ТОВ "Рем Транс" було завантажено автомобіль зерном озимого ріпаку "Рохан". Відповідно до акту зняття товарів із зберігання, від 29.07.2013 року [PERSON] отримав товар у кількості 600 посівних одиниць та поставив свій підпис у акті. Прибувши у м. Пологи, співробітниками ТОВ "Бізон-Імпорт" було виявлено нестачу вантажу, а саме 106 посівних одиниць зерна озимого ріпаку "Рохан", вартістю 194261,96 грн., що підтверджується актом приймання продукції за кількістю від 30.07.2013 року. [PERSON] не заперечував факт нестачі товару, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі від 30.07.2013 року. Оскільки між ТОВ СТО "Надія" та [PERSON] був укладений договір про матеріальну відповідальність за перевезений вантаж, відповідно він несе повну матеріальну відповідальність за якість та своєчасність виконання покладених на нього зобовязань щодо перевезення вантажу. У випадку нестачі, пошкодження або втрати вантажу, водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством. Прохає суд стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди суму у розмірі 194261,96 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, мотиви його предявлення оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що відповідно до наказу № 12/1 від 27.07.2013 року [PERSON] з 28.07.2013 року згідно цивільно-правового договору був прийнятий водієм автомобіля [NUMBER], що належить ТОВ СТО "Надія" для поїздки по маршруту м. Обухів-м. Пологи. 28.07.2013 року водію [PERSON] було надано завдання для перевезення вантажу згідно заявки із м. Обухів Київської області у м. Пологи. ТОВ СТО "Надія" було укладено договір із ТОВ "Бізон-Імпорт" на транспортно-експедиційне перевезення вантажів і відповідача було направлено у відрядження саме для перевезення вантажу у межах виконання умов вказаного договору. Між ТОВ СТО "Надія" та [PERSON] 28.07.2013 року було укладено цивільно-правовий договір про матеріальну відповідальність за перевезений вантаж. 29.07.2013 року відповідач прибув у м. Обухів, де у ТОВ "Рем Транс" було завантажено автомобіль зерном озимого ріпаку "Рохан". Відповідно до акту зняття товарів із зберігання від 29.07.2013 року [PERSON] отримав товар у кількості 600 посівних одиниць та поставив свій підпис у акті. Прибувши у м. Пологи, співробітниками ТОВ "Бізон-Імпорт" було виявлено нестачу вантажу, а саме 106 посівних одиниць зерна озимого ріпаку "Рохан", вартістю 194261,96 грн., що підтверджується актом приймання продукції за кількістю від 30.07.2013 року. [PERSON] не заперечував факт нестачі товару, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі від 30.07.2013 року. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. В звязку з тим, що [PERSON] був прийнятий на роботу за цивільно-правовим договором, а тому ТОВ СТО "Надія" відшкодувала ТОВ "Бізон-Імпорт" кошти за нестачу вантажу у розмірі 194261,96 грн. Відповідно до ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або інших цілей. Згідно п.3.1. даного договору, [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність за якість та своєчасність виконання покладених на нього зобов'язань щодо перевезення вантажу. У випадку пошкодження, нестачі або втрати вантажу, водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством. Добровільно відповідач [PERSON] відмовився відшкодовувати завдану товариству шкоду. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1772, 1166 ЦК України, 134 КЗпП України, ст. ст. 15, 57, 79, 81, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved