Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

у березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 25.11.2015 року о 08 год. 35 хв. на вул. Академіка Заболотного,174-а в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем марки «ДАФ», державний номер [NUMBER], власником якого на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON], не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], який відкинуло, і він зіткнувся з належним позивачу автомобілем «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23.12.2015 р. визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ДАФ», державний номер [NUMBER], застрахована СК «Страховий капітал» на підставі полісу № АІ/0474735 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2015 року. Згідно звіту № 3295 від 09.12.2015 року про оцінку автомобіля "Ауді А4" номерний знак [NUMBER] вартість відновлюючих робіт складає 71 778,08 грн. Вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 44 032,76 грн. Оскільки СК «Страховий капітал» завдані збитки відшкодовано 44 032,76 грн., позивач просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у сумі 27 748,32 грн., 15 158 грн. моральної шкоди, 1000 грн. вартості проведення соціально-психологічного дослідження та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 74) 29 листопада 2018 року [PERSON] подав до суду заяву про збільшення розміру та уточнення позовних вимог. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 61 496,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 15 158,грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 000 грн. вартості проведення соціально-психологічного дослідження, 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 766,55 грн. судового збору. 30 листопада 2018 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив. Просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог до нього, оскільки в середині листопада 2015 р. він передав [PERSON] належний йому автомобіль «ДАФ» д.н.з. [NUMBER], який 25.11.2015 року здійснив дорожньо-транспортну пригоду, у зв"язку з чим постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.11.2015 року 0 08 год. 35 хв на вул. Академіка Заболотного,174-а в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем марки «ДАФ», державний номер [NUMBER], не дотримався безпечного інтервалу руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], який відкинуло, і він зіткнувся з автомобілем «Ауді А4» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 14). У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль "АУДІ А4" д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 43) Транспортний засіб «ДАФ» д.н.з. [NUMBER] застрахований в СК «Страховий капітал» на підставі полісу № АІ/0474735 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 лютого 2015 року (а.с. 20). Ліміт відповідальності 50 000 грн. Згідно звіту № 3295 від 09 грудня 2015 року про оцінку автомобіля "АУДІ" д..н.з. [NUMBER] вартість відновлювального ремонту складає 71778 грн. 08 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження при ДТП, складає 44 032, 77 грн. (а.с. 27) ПрАТ "Страхова компанія "Страховий капітал" було відшкодовано позивачу 44 032,76 грн. завданої шкоди. Позивач просить стягнути з відповідачів вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 61 496,53 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. (105 497,29 грн. - 44 032,76 грн.) Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, завдана позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнова шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] У п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] просить стягнути суму витрат, понесених ним на придбання матеріалів та запасних частин, використаних для здійснення відновлювального ремонту автомобіля "Ауді А4" державний номерний знак [NUMBER], що становить 51 517,26 грн. та підтверджується рахунком фактурою № 36052749 від 27.05.2016 р., товарним чеком № 21 від 21 квітня 2016 р., та витрати відповідно до Акту виконаних робіт № 16050452 від 30.05.2016 р. в сумі 53 980,03 грн. (а.с. 53), що разом становить 105 497,29 грн. Ці витрати позивач поніс для відновлення свого порушеного права, тому сума у розмірі 61 496,53 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Також позивач просить стягнути на його користь 15 158,53 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За умовами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а згідно п.5 даної Постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. [PERSON] є власником автомобіля "АУДІ" д..н.з. [NUMBER], що був пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 25 лисопада 2015 року. Враховуючи вищевикладене, обставини порушення прав позивача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Висновок соціально-психологічного дослідження № 24-04-16, складений Спілкою фахівців соціальних та психологічних досліджень, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України також стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ними судові витрати.

Outcome: partial