Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом ( у подальшому уточненим від 31.01.2018 року), у якому просив суд задовольнити позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, 01601, м.Київ, вул. Бастіонна, 6, код 37567646, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства прокуратури і суду, на користь [PERSON] ([ADDRESS], 65063, ідентифікаційний код №2491301740) 4 227 737 грн. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 11 жовтня 2008 року п"ять контейнерів прибули на адресу приватного підприємства "Імекстрейд", код ЄДРПОУ 36043138, за коносаментами: - NBODS8719459 від 22.08.2008 року на контейнер PCIU 8232548; - NDA 135140 від 17.08.2008 року на контейнер TCKU 9938632; - YMLUM 450014267 від 11.07.2008 року на контейнерYMLU 4773384; - SHASEA 08080132 від 21.08.2008 року на контейнер FSCU 7411975; - NBODS 8319109 від 17.08.2008 року на контейнер PCIU 9782467. Для виконання усіх передбачених законом зобов"язань про митне оформлення імпортного товару, товари, що знаходились у перелічених контейнерах, тимчасово були передані митному брокеру [PERSON] для оформлення митних декларацій на підставі договору №02/08 від 02.08.2008 року з брокерською фірмою "Рошен". [PERSON] зазначає, що в той час, коли товари знаходились у тимчасовому веденні митного брокера [PERSON] , вони були вилучені органами досудового слідства за підозрою у контрабанді, також сплачено всі митні платежі і збори, сплачені послуги митного брокера, складені та оформлені митні декларації. 17 січня 2017 року протоколом загальних зборів №12 власників ПП "Імекстрейд" було вирішено передати право вимоги на ці контейнера в якості виплати дивідентів [PERSON]. Після сплати отримувачем товару усіх митних платежів, в цей же день, 11 жовтня 2008 року та 17 жовтня 2008 року, слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Одеській області були вилучені товари на загальну суму 4 227 737,00 грн., тому внаслідок незаконних дій [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом ( у подальшому уточненим), у якому просив суд задовольнити позовні вимоги: стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів зі спеціально визначеного рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] 2 649 557, 00 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями Управління Служби безпеки України в Одеській області. На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи 21 травня 2018 року за його відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відстуності. [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник Управління СБ України в Одеській області у судове засідання не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду пояснення у яких просив суд відмовити у задоволенні позовів у повному обсязі. Представник ГУ ДКСУ у Одеській області у судове засідання не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 жовтня 2008 року відносно [PERSON] був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ст.352 МК України. Затримані предмети : товари, які знаходилися в контейнерах:PCIU 8232548; TCKU 9938632;YMLU 4773384; FSCU 7411975; PCIU 9782467 передані на зберігання ТОВ "Фірма Талісман - М". 22 жовтня 2008 року відносно [PERSON] та [PERSON] слідчим відділом УСБУ в Одеській області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2ст. 201 КК України. 12 лютого 2009 року відносно [PERSON] та [PERSON] слідчим відділом УСБУ в Одеській області було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.212, ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2012 року кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ст. 28, ч.2 ст.212, ч.ч. 1, 2 ст.358 КК України провадження закрито на підставі п. "е" ст.1 ЗУ "Про амністію" від 08 липня 2011 року, кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 212, ч.ч. 1,2 , 3 ст. 358 КК України, провадження закрито на підставі п. "в" ст. 1 ЗУ "Про амністію" від 08 липня 2011 року. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 вересня 2012 року провадження по адміністративній справі про порушення митних правил [PERSON] закрито за закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, вирішено повернути вилучений товар [PERSON] Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною 1 ст. 179 ЦПК України. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною 7 статті 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з наявних у матеріалах справи письмових доказів, враховуючи обґрунтування позову та доводи заперечень, поданих представниками відповідачів, невизначеність з особою відповідача, з якого позивачі просили суд стягнути суму відшкодування, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи до суду позивачами не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування, та вказували б на причинно-наслідковий зв'язок із діями відповідачів, і за таких умов заявлений позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed