Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

03 квітня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 жовтня 1993 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач проживає разом з дітьми, працює, однак утримувати неповнолітніх дітей самій їй вкрай важко. Батько дітей [PERSON] з жовтня 2016 року проживає окремо, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач на даний час працює в ЗАТ "ВЛАНТАНА", яке знаходиться в Литовській Республіці, де отримує заробітну плату, тому позивач вважає, що батько має можливість сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/2 частки свого заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Він погоджується сплачувати аліменти на двох своїх дітей, але просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі, по 2 000 грн. на кожну дитину щомісяця. Інших дітей на утриманні він не має. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЕГ №049437, виданим 10 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЕГ №116119, виданим 02 червня 2010 року Шацьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області (а.с. 6, 7). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статей 182, 184 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з дітьми, власного житла не має, працює завідувачем сектору з питань внутрішньої та інформаційної політики апарату Шацької РДА, її середня заробітна плата в місяць становить 6673,94 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою Шацькою РДА Волинської області (а.с. 15). Відповідач працює в ЗАТ "ВЛАНТАНА", яке знаходиться в Литовській Республіці, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 28.02.2017 року №Р2-2016/25, виданою ЗАТ "ВЛАНТАНА" (а.с. 4). Тому згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину слід стягувати з відповідача у частці від його заробітку (доходу). З урахуванням розміру заробітку відповідача та інших встановлених судом обставин, з нього слід стягувати аліменти на дітей в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) щомісяця, від дня предявлення позову до суду, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved