Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулась з до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 травня 1988 року. Під час перебування у шлюбі за їхні спільні кошти вони придбали житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS]. 18 травня 2009 року [PERSON] приватизував земельну ділянку, що розташована за вищевказаною адресою, цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка за законом також являється спільною сумісною власністю. Крім того, [PERSON] 01.02.2010 року вніс на своє ім"я в Банку 4021,23 Євро, що еквівалентно 44922,78 гривень. Рішенням Бобровицького райсуду від 25 липня 2011 року, яке набрало законної сили 05.08.2011 року, шлюб між подружжям розірвано. [INFO] [PERSON] помер. Позивач не може отримати в нотаріальнїй конторі свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, так як на час смерті [PERSON] шлюб з ним було розірвано. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти та мати. Мати [PERSON] та син [PERSON] у встановлений законом строк прийняли спадщину, подавши заяви до нотконтори. Дочка спадкодавця [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Позивач зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] претендують на успадкування всього майна після смерті [PERSON], в тому числі і частину майна набутого під час перебування у шлюбі позивача та [PERSON] Тому позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх прав, вважає, що строк позовної давності не пропущений, та просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га за цією ж адресою, 1\\2 частку вкладів у Банку "Райффайзен Банк Аваль", судові витрати з відповідачів не стягувати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Надала заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині визнання за нею права власності на 1\\2 частку вкладу в Банку та просила визнати за нею право власності на 1\\2 частку вкладу, що становить 2123,79 (дві тисячі сто двадцять три) євро 79 євроцентів та складає згідно курсу НБУ 53635, 90 гривень, що на поточному рахунку [NUMBER] відкритому на ім"я [PERSON] у "Райффайзен Банк Аваль" Бобровицьке відділення Чернігівської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" згідно договору від 01.02.2010 року [NUMBER] загальною сумою 4247,59 Євро, що становить згідно курсу НБУ 107272,04 гривень. Інші позовні вимоги залишила без змін. Пояснила, що вона під час перебування у шлюбі з [PERSON] у 2000 році за спільні кошти придбали житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS]. В ньому увесь час проживала мати [PERSON], відповідач по справі, і проти цього ніхто не заперечував. Але після смерті [PERSON], відповідач [PERSON], не визнає права позивача на частину спільно набутого майна у шлюбі та при прийнятті спадщини після смерті сина претендує на частину майна, яке належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що будинок [ADDRESS], хоча і був придбаний її сином під час перебування у шлюбі з позивачкою [PERSON], проте будинок придбавався для проживання її самої. В будинку вона сама проводила поточний ремонт та доглядала за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, в т.ч. збільшені, визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, також надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили про те, що дійсно будинок по [ADDRESS] був придбаний сином відповідача [PERSON] під час перебування його у шлюбі з позивачкою [PERSON], але [PERSON] пояснював, що в цьому будинку буде проживати його мати [PERSON] Вона дійсно проживає в цьому будинку і свідки допомагали їй по господарству. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши позивача, відповідача [PERSON], пояснення представників відповідачів, свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21.05.1988 року відділом ДРАЦС Бобровицького РУЮ було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2000 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS]. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.05.2009 року. 01.02.2010 року [PERSON] відкрив у Банку "Райффайзен Банк Аваль" рахунок [NUMBER] у Євро, за користування коштами Клієнта Банк нараховує та сплачує відсотки. Відповідно до довідки Банку "Райффайзен Банк Аваль" від 03.04.2015 року на поточному рахунку [NUMBER] відкритому на ім"я [PERSON], [INFO], станом на 02.04.2015 року мається залишок коштів у сумі 4247,59 Євро, що по відношенню до національної валюти України (2525,48 грн за 100 Євро), становить 107272,04 гривень. На депозитному рахунку [NUMBER] станом на 02.04.2015 року залишок коштів відсутній. Згідно рішення Бобровицького районного суду від 25.07.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 05.08.2011 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. ст. 60,61,63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як розяснив у пункті 18-2 Постанови від 19.03.2010 р. № 2 "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" Пленум Верховного Суду України, відповідно до положень статей 81, 116 ЗК зокрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), будинок, земельна ділянка та вклад у банку належали [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на 1\\2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved