Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними з відповідачем не склалося. За час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами. Відповідач постійно її обманював, ігнорував. Вона намагалася створити міцну сім"ю, однак відповідач продовжував уникати їх з дочкою, ігнорувати її прохання, що призвело до розпаду їх сім"ї. З відповідачем вони припинили шлюбні стосунки, не підтримують жодних сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позиції позивача: Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Позивачка суду ствердила, що наданий їм строк на примирення позивтивного результату не дав, вони з відповідачем не примирилися. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу змінити її шлюбне прізвище на дошлюбне " [PERSON] ", стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , також не заперечує проти залишення неповнолітньої дитини проживати з матір"ю, однак просить зменшити судові витрати, оскільки їх розмір не пропорційний складності справи. Представник відповідача зазначив, що в договорі про надання правничої допомоги представником позивача не вказано розмір судових витрат, а саме не конкретизовано як саме буде здійснюватися розрахунок судових витрат по справі фіксаваною сумою чи погодинною оплатою. Тому просив розмір судових витрат зменшити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2020 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасовано і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження по суті з викликом сторін по справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2020 року провадження по справі зупинено та надано сторонам строк на примирення два місяці. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2020 року ровадження поновлено , справу призначено до судового розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 травня 2018 року в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 143, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] -18 серпня 2018 народилося, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Пасічнянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 2938 від 10.09.2019 року позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дитиною за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону. Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію позивача при розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Неповнолітнню дитину: [PERSON] [INFO] залишити проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом, а не обов`язком. Тому вимога позивача про зміну їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Позивач після розірвання шлюбу змінити шлюбне прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Гураш М.В. укладено Договір №364 від 13.09.2020 року про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с. 9). Згідно квитанції № 0343 серії АЕ від 13.09.2019 року та квитанції за №0479 від 30.11.2020 року за надання правової допомоги адвокату Гурашу М.В. позивачем [PERSON] сплачено 2200,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 11-12, 112-113). Як вбачається з акту виконаних робіт укладеного на підставі договору № 366 від 13.09.2019 року адвокатом Гурашем М.В., яким здійснено послуги з надання правничої допомоги, а саме: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, складання процесуальних документів по справі, представництво інтересів клієнта в суді (а.с. 113). Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача щодо неспівмірності судових витрат на правову допомогу є не обґрунтованими. Договір про надання правової допомоги, опис виконаних робіт у формі акту виконаних робіт та квитанція про оплату є достатніми доказами для підтвердження розміру витрат на адвокатські послуги. Суд не потребує інших доказів, якщо це не передбачено умовами договору. Враховуючи, що на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач [PERSON] при розгляді вказаної цивільної справи, понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2968,40 грн., суд дійшов висновку, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] - 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 2200,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2968,40 грн. судових витрат по справі.

Outcome: approved