Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

АТ Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 11719 гривень 88 копійок. Свої вимоги мотивував тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» (колишнім ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк") та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н від 03 травня 2017 року, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно вищевказаного договору, відповідачка зобов`язана повернути кредитні кошти згідно з умовами, визначеними цим договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] порушила умови кредитного договору, своєчасно не повернула кредит та не сплатила відсотки відповідно до умов договору, а тому станом на 12 вересня 2019 року заборгованість по даному кредитному договору складає 11719 (одинадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 88 копійок, просить стягнути з відповідачки дану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні між АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.25-29) та [PERSON] , [INFO] (а.с.23) було укладено кредитний договір № б/н від 03 травня 2017 року, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.6-22). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії згідно умов, передбачених договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань відповідач сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється тарифах (п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг). Анкетою-Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 03 травня 2017 року підтверджується факт того, що відповідачка повністю була проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі (а.с.6-7). У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані банком умови. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов`язків по договору кредиту кредитор має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту позичальником. Кредитний договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі даного строку ні одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії даного договору, він автоматично продовжується на такий же строк (п. 1.1.7.12 Договору). Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 526,527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором відповідачка [PERSON] порушила умови даного договору, а тому станом на 12 вересня 2019 року заборгованість по даному кредитному договору складає 11719 (одинадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 88 копійок, в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 639 грн. 94 коп., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7395 грн. 66 коп., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2650 грн. 00 коп., а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 534 грн. 28 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5). Під час вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд приходить до наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 1 751,95 грн (1 921 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 1) х 91,2% - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial