Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про визнання недійсними договору дарування від 02.07.2010 року та договору купівлі - продажу від 06.10.2010 року об`єкту іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.04.2007 року між ПАТ «»УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1114087400, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 76700,00 доларів США строком до 11.04.2014 року зі сплатою 13,5% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки №52063 від 12.04.2007 року. Однак, відповідачем в повній мірі не були виконані умови кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 27.07.2011 року виникла заборгованість в сумі 624722 грн. 99 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом та відсотками в сумі 585150 грн. 55 коп.; пені в сумі 39572 грн. 44 коп.; неустойки в сумі 500 грн. 14.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11252148000, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 8900 доларів США строком до 14.11.2014 року зі сплатою 13,5% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки №52063/1 від 14.11.2007 року. Однак, відповідачем в повній мірі не були виконані умови кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 27.07.2011 року виникла заборгованість в сумі 79919 грн. 30 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом та відсотками в сумі 76037 грн. 12 коп.; пені в сумі 3882 грн. 41 коп.; неустойки в сумі 500 грн. Згідно договорів іпотеки відповідач [PERSON] передав позивачу в іпотеку наступне майно: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. В зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором в січні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про розірвання кредитних договорів та договорів іпотеки. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2010 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено; зустрічну позовну заяву [PERSON] задоволено частково, визнано недійсними кредитні договори №11140874000 від 12.04.2007 року та №11252148000 від 14.11.2007 року з моменту їх укладення, визнано недійсним договір іпотеки №2159 від 12.04.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі заборон під №2160, №2161 від 12.04.2007 року з моменту його укладення, зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна №№ 2160, 2161 щодо обтяження майна за недійсним договором іпотеки №2159 від 12.04.2007 року в день отримання виконавчого листа на рішення суду. Визнано недійсним договір іпотеки №4699 від 14.11.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі заборон під № 4699 від 12.04.2007 року з моменту його укладення, зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна запис №4699 від 14.11.2007 року щодо обтяження майна за недійсним договором іпотеки №4699 від 14.11.2007 року в день отримання виконавчого листа на рішення суду, зобов`язано зарахувати грошові кошти, оплачені [PERSON] в якості відсотків та пені за недійсним кредитним договором №11140874000 від 12.04.2007 року в сумі 16984, 12 доларів США в рахунок погашення тіла кредиту та встановити наслідком договору, укладеного між сторонами зобов`язання [PERSON] перед банком в сумі 36159,97 доларів США, яку необхідно погасити до 10.03.2014 року, зобов`язано зарахувати грошові кошти, оплачені [PERSON] в якості відсотків та пені за недійсним кредитним договором №11252148000 від 14.11.2007 року в сумі 1918, 18 доларів США в рахунок погашення тіла кредиту та встановити наслідком визнання недійсним кредитного договору №11252148000 від 14.11.2007 року, укладеного між сторонами зобов`язання [PERSON] перед банком в сумі 5432,39 доларів США, яку необхідно погасити до 14.11.2014 року, стягнуто з позивача на користь відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 7328 грн. 88 коп. в якості відшкодування завданих збитків, пов`язаних з витратами на страхування іпотечного майна за недійсними правочинами, в решті позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.06.2011 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2010 року скасовано, постановлено нове рішення, яким з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитними договорами та нарахованими відсотками в сумі 526 467 грн. 66 коп., пеню в сумі 15815 грн. 16 коп., неустойку в сумі 1000 грн., а всього 543283 грн. 02 коп. та судові витрати, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Тобто, судом апеляційної інстанції була підтверджена правомірність укладання вищевказаних договорів іпотеки та підтверджено законність всіх його умов, прав та обов`язків сторін, що його уклали. Відповідно до листа приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] від 02.07.2010 року було знято заборону відчуження майна, а саме: житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Після зняття заборони на відчуження майна, яке було предметом іпотеки та після виключення даного майна з реєстру обтяжень воно було 02.07.2010 року подаровано [PERSON] відповідачу [PERSON], а 06.10.2010 року остання продала вищевказане майно [PERSON] Маючи намір на позбавлення позивача можливості звернути стягнення на предмет іпотеки та не бажаючи виконати свої кредитні зобов`язання перед банком, грубо порушуючи права та інтереси позивача відповідач [PERSON] подарував дане майно особі, яка проживає та зареєстрована з ним за однією адресою. Тобто, даний правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості однієї сторони з другою стороною, що є підставою для визнання його фіктивним. Таким чином, позивач вважає, що відповідач [PERSON] навмисно відчужив майно, яке передано в іпотеку банку, щоб уникнути відповідальності перед ним, а тому просить визнати недійсними договір дарування від 02.07.2010 року та договір купівлі -продажу від 06.10.2010 року об`єкту іпотеки. Ухвалою суду від 13.02.2012 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних на предмет спору залучено ПАТ «Ерсте Банк». 27.06.2013 року ухвалою суду до участі у справі залучено ТОВ «Кей - Колект» у якості позивача замість ПАТ «УкрСиббанк» як правонаступника, оскільки 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» було укладено договір факторингу №1 за зобов'язаннями, які виникли у [PERSON] на підставі договору про надання споживчого кредиту №1125214800 від 14.11.2007 року та договору про надання споживчого кредиту №11140874000 від 14.04.2007 року. 23.07.2013 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей - Колект», за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки. Позов мотивований тим, що він 06.10.2010 року придбав будинок та земельну ділянку у [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Під час укладення угоди нотаріус, який посвідчував правочини здійснив витяги з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна та Реєстру іпотек, згідно яких за вказаними параметрами запиту в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна інформація відсутня. Оскільки у нього коштів на оплату повної вартості придбаного майна не вистачало, він отримав у ПАТ «Ерстебанк» кредит та в забезпечення погашення кредиту ним був укладений договір іпотеки, предметом якого був саме цей будинок, що знаходиться у [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням цього іпотечного договору було накладено заборону на відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна - цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №1597 та в реєстрі заборон за №3, земельної ділянки зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №1656 та в реєстрі заборон за №4, а також зареєстровано в реєстрі іпотек. Разом із цим, приватним нотаріусом [PERSON] договір про відступлення прав іпотеки був внесений до Реєстру іпотек 25.12.2012 року. В зв'язку із тим, що існує протизаконне обтяження іпотекою ТОВ «Кей-Колект», належного йому нерухомого майна, яке є абсолютно протизаконним, він звернувся до суду із даним позовом та вважає, що договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» є недійсним відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України з наступних підстав. Так, за основним зобов'язанням - кредитними договорами №11140874000 від 12.04.2007 року та №11252148000 від 14.11.2007 року зобов'язаною особою є [PERSON], але іпотечне майно належить йому - [PERSON] на праві приватної власності, що посвідчується реєстрацією КП «Вінницьке обласне БТІ» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.10.2010 року за номером 1298, в книзі 9, реєстраційний номер 307715176. Отже, на момент відступлення прав за договором іпотеки, станом на 12.12.2011 року [PERSON] вже не володів предметом іпотеки та договори іпотеки, укладені між [PERSON] та ПАТ «Украсиббанк» є з 02.07.2010 року припиненими внаслідок реалізації предмета іпотеки. [PERSON] з 02.07.2011 року не міг виступати іпотекодавцем, оскільки втратив право власності на предмет іпотеки. Договір про відступлення прав за договором іпотеки від 12.12.2011 року передбачає передачу Цесіонарію (ТОВ «Кей-Колект») права вимоги за договорами іпотеки №4699 від 14.11.2007 року та №4699/1 від 14.11.2007 року, що зазначено у п.1.1. договору. Оскільки Цедент (ПАТ «Укрсиббанк») втратив право вимоги за іпотечними договорами №4699 від 14.11.2007 року та №4699/1 від 14.11.2007 року в зв'язку із вибуттям предмету іпотеки з права власності Іпотекодавця ([PERSON]), то й Цесіонарій (ТОВ «Кей-Колект») за даним договором про відступлення прав, не може набути права вимоги за цими договорами іпотеки. Тому, враховуючи відсутність правової вимоги у ПАТ «Укрсиббанк» за договорами іпотеки, наслідком цього є недійсність укладеного договору про відступлення прав за договорами іпотеки між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» від 12.12.2011 року згідно ч.3 ст.215 ЦК України. Також, [PERSON] у позові зазначає, що приватні нотаріуси повинні здійснювати державну реєстрацію іпотек шляхом внесення записів до Державного реєстру іпотек, відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек. Так, рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці 14.05.2010 року договори іпотеки укладені між ПАТ «Укрсиббанрк» та [PERSON] №4699 від 14.11.2007 року та №4699/1 від 14.11.2007 року були визнані недійсними. В зв'язку із набуттям рішення суду законної сили, їх державна реєстрація була скасована приватними нотаріусами шляхом виключення записів з Державного реєстру іпотек. Після цього 02.07.2010 року предмет іпотеки був відчужений [PERSON] на користь [PERSON] шляхом укладення договору дарування. Апеляційним судом Вінницької області рішення Замостянського районного суду м. Вінниці було скасовано, про що винесено рішення від 09.06.2011 року. Відповідно до рішення Апеляційного суду юридично підтверджено законність договорів іпотеки, укладених між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк». Але попри відмову [PERSON] у позові про визнання договорів іпотеки недійсними, фактично дані договори іпотеки не набули державної реєстрації у Державному реєстрі іпотек, як того вимагає закон, тому в силу ч.1 ст.210, ст.640 ЦК України, такі правочини є не вчиненими. Станом на 25.12.12 року на момент реєстрації приватним нотаріусом [PERSON] у Державному реєстрі іпотек іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» у даному реєстрі існувала вже реєстрація іпотеки виключно за ПАТ «Ерсте Банк», реєстрація іпотеки на житловий будинок та земельну ділянку за ПАТ «Ерсте Банк» внаслідок державної реєстрації договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] №014/016858/2/1/1 від 06.10.2010 року. Згідно листа ПАТ «Фідокомбанк» від 27.06.2013 року, який є правонаступником ПАТ «Ерсте банк» - ПАТ «Ерсте Банк» не надавав своєї згоди на наступну іпотеку будинковолодіння, за адресою [ADDRESS]. Таким чином, відсутність додержання вимог ст.13 Закону України «Про іпотеку» в момент вчинення правочину про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами укладеними між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», а саме згоди попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України. Крім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки за відповідачем ТОВ «Кей-Колект», приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, - реєстратором реєстру іпотек внесено запис 25.12.2012 року до реєстру іпотек запис №13437383 та №13437253 про обтяження іпотекою належного йому житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Однак нотаріусом не внесення до реєстру іпотек запису про земельну ділянку відповідно до ст. 6 ЗУ «Про іпотеку». Станом на 06.10.2010 року не існувало іпотеки у ПАТ «Укрсиббанк», яка була б зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, в Державному реєстрі іпотек та ПАТ «Ерсте банк» в свою чергу не давав своєї згоди на передачу іпотечного майна в наступну іпотеку. Єдиним іпотекодержателем з 06.10.2010 року по 25.12.2012 року був ПАТ «Ерстебанк». Відступлення прав за іпотечним договором мало відбуватися приватним нотаріусом [PERSON] в якості внесення змін до реєстру. Пунктом 3.2 спірного договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року зазначено, що після передання (відступлення) прав вимоги за Іпотечними договорами Цедент, відповідно до законодавства України, зокрема ст.4 Закону України «Про іпотеку» зобов'язується внести зміни до Державного реєстру іпотек. Враховуючи відсутність державної реєстрації іпотеки за ПАТ «Укрсиббанком», ні юридично, ні практично не могло бути зміни до записів у Державному реєстрі іпотек за ТОВ «Кей-Колект». Приватний нотаріус [PERSON] протизаконним шляхом внесла запис до Державного реєстру іпотек щодо зміни запису у графі «Іпотекодержатель». Також, оскільки на час внесення запису щодо реєстрації іпотеки до Державного реєстру іпотек ПАТ «ЕрстеБанк», реєстрація іпотеки за АКБ «Укрсиббанк» була відсутня, Приватному нотаріусу [PERSON] необхідно було отримати згоду на вчення запису про наступну іпотеку від ПАТ «Ерсте Банку», однак така згода відсутня. [PERSON] просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», предметом якого є будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 24.10.2013 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині якого предметом іпотеки є будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5207-5208. Зобов'язати приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] виключити з Держаного реєстру іпотек запис 13437253 від 25.12.2012 року та запис 13437383 від 25.12.2012 року щодо обтяження майна за договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки 5207-5208 від 12.12.2011 року. 31.10.2013 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині якого предметом іпотеки є будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5207-5208 за реєстровим номером 13437253 та номером 13437383, а також скасувати заборону №13437383 та №13437253 накладені 25.12.2012 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] щодо будинку, що знаходиться в [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою суду від 17.12.2013 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних на предмет спору залучено ПАТ «Фідокомбанк» замість ПАТ «Ерсте банк» як правонаступника. Ухвалою суду від 08.01.2014 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідачів без самостійних на предмет спору залучено ПАТ «Фідобанк» замість ПАТ «Фідокомбанк» як правонаступника. В судове засідання представник позивача - відповідача ТОВ "Кей - Колект" Селезньов М.В. не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовну заяву ТОВ "Кей - Колект" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] задовольнити в повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] залишити без задоволення. Також, 10.12.2013 року представник позивача - відповідача ТОВ "Кей - Колект" Беспавлий Б.М. подав до суду заяву, в якій зазначив, що на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2012 року, (сторінки 5 ухвали, четвертий абзац), а саме те, шо рішення першої та апеляційної інстанцій скасовано по причині не уточнення судами позовних вимог та підстав пред'явленого позову, а також не з'ясування, з яких саме підстав позивач просив визнати договори недійсними, прошу суд раніше подану позовну заяву від 28.09.2011 року про визнання недійсним договору дарування від 02 жовтня 2011 року та договору купівлі - продажу 06 жовтня 2011 року об'єкта іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» розглядати в межах статті 234 Цивільного кодексу України. Тобто, як підставу визнання недійсними договору дарування від 02 жовтня 2011 року та договору купівлі - продажу 06 жовтня 2011 року об'єкта іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» просив враховувати їх фіктивність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак 10.12.2013 року подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без його участі, позов ТОВ "Кей - Колект" не визнає та просив відмовити в його задоволенні, оскільки він мав усі законні підстави відчужувати будинок та земельну ділянку на користь своєї матері. Зустрічний позов [PERSON] підтримує та просить його задовольнити, оскільки [PERSON] не є позичальником ПАТ «УкрСиббанк» і його будинок не може перебувати в іпотеці за його кредитом. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, однак 10.12.2013 року подала до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без її участі, в задоволенні позову ТОВ "Кей - Колект" просить відмовити, оскільки вона мала всі законні підстави продати будинок та земельну ділянку [PERSON], так як дане майно було вільне від будь - яких обтяжень. Зустрічний позов [PERSON] підтримує та просить його задовольнити, оскільки [PERSON] не є позичальником ПАТ «УкрСиббанк» і його будинок не може перебувати в іпотеці за кредитом її сина [PERSON]. В судове засідання відповідач - позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що первісний позов не визнає, оскільки всі правочини вчинялись у відповідності із вимогами ЦК України, спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними, [PERSON] отримав будинок на законних підставах, реально вступив у його володіння, сплатив за нього реальні кошти продавцю. Зустрічний позов [PERSON] підтримує повністю, оскільки іпотеки, такої яка б відповідала вимогам ЦП України та ЗУ «Про іпотеку» не існувало в момент переходу прав за договорами іпотеки від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей - Колект», спірне майно в цей момент перебувало у [PERSON], який не поручався своїм майном за зобов'язаннями [PERSON], тому на цій підставі договір відступлення прав за договором іпотеки є недійсним згідно ч.3 ст. 215 ЦК України. Просила у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити. Також просила судове засідання провести у її відсутність. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Фідобанк» [PERSON] не з'явився, однак 18.02.2014 року подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести у відсутність представника ПАТ «Фідобанк» за наявними у справі матеріалами. Також зазначив, що підтримує позицію, викладену раніше в судових засіданнях, а саме ту, що ПАТ «Фідобанк» заперечує щодо позовних вимог за первісним позовом та підтримує зустрічний позов [PERSON] У поданих до суду письмових поясненнях представник ПАТ «Фідобанк» зазначив, що з позицією [PERSON] за зустрічним позовом погоджується, вважаємо його доводи обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам по справі. В доповнення до викладених у зустрічному позові доводів, вважає доцільним звернути увагу суду на ті обставини, що спірний договір про відступлення права вимоги іпотеки від 12.12.2011 року не спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки в момент його вчинення не існувало самого предмету відступлення, на той момент іпотека була припинена на підставі ст.593 ЦК України, а саме в силу того, що предмет застави був реалізованим. В момент відступлення права вимоги, предмет іпотеки знаходився і знаходиться до цього часу у власності іншої особи, тобто предмет іпотеки був відчужений. Право власності на цей предмет у нового власника в судовому порядку не було скасовано. За таких обставин, дія іпотечного договору була припинена в силу закону і відповідно прав та зобов'язань за ним, які б можна було б реалізувати не існувало. Відповідачами за зустрічним позовом не дотримано вимоги ч.5 статті 203 ЦК України, а тому такий правочин є недійсним. Відступлення права вимоги за іпотечним договором можливо лише у випадку відступлення прав за кредитним договором. Замінити банк в кредитному договорі може сторона яка має відповідні ліцензії на здійснення банківських операцій. Як відомо, кредитний договір не припинив свою дію, а тому сторона яка має намір придбати вимоги банку за кредитним договором повинна мати повний обсяг правоздатності, в тому числі і мати відповідні ліцензії на здійснення банківських операцій. Відповідач ТОВ «Кей - Колект» не є банком та не має відповідної ліцензії на надання банківських послуг. Таким чином відповідач не маючи ліцензії і отже не маючи правоздатності не міг замінити банк як сторону за кредитним договором. Спірний договір суперечить вимогам ч. 3 ст. 91 ЦК України, і отже при його укладенні не дотримано загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. В судове засідання представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» Григоренко С.В. не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутність представника ПАТ «УкрСиббанк», зазначила, що позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просила в їх задоволенні відмовити. Також, представником ПАТ «УкрСиббанк» Григоренко С.В. було подано до суду письмове заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], у якому вона зазначає, що при укладанні оспорюваного договору сторонами АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» було додержано в момент вчинення правочину вимог, які встановленні ст.203 ЦК України, а саме зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, особи що вчиняють правочин мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину був вільним і відповідав їх внутрішній волі, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним. Правових підстав щодо визнання недійсним в частині відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», яке виникло на підставі договору іпотеки від 12.04.2007 року, укладеного між AT «УкрСиббанк» та [PERSON], предметом якого є нерухоме майно що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутні, оскільки ТОВ «Кей -Колект» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, яке належить іншій особі - [PERSON] до якого перейшло права власності та дана іпотека є дійсною для останнього даного нерухомого майна та [PERSON] набув право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Просила в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] не з'явилася, однак на адресу суду надійшла письмова заява, в якій Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] просить розгляд справи провести у її відсутність у зв'язку із великою завантаженістю на роботі. Крім того, на адресу суду від третьої особи Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] надійшло письмове заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], згідно якого вона заперечує проти даного позову з тих підстав, що нею - приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 12.12.2011 року за реєстровими №5207-5208 посвідчено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект». При посвідченні вказаного договору нею, як приватним нотаріусом, було досліджено та вивчено усі установчі документи сторін цього договору, а саме ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект», в тому числі свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Кей - Колект» як фінансової установи, що надавало товариству можливість укласти вказаний договір, а також документи, на підставі яких відступалися права вимоги, зокрема договір іпотеки та кредитний договір, перевірено правоздатність та дієздатність юридичних осіб, повноваження їх представників, ознайомлено з документами (іпотечними договорами) за якими відбувалося відступлення прав вимоги, дотримано вимог чинного законодавства України, в тому числі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, закону України «Про нотаріат», закону України «Про іпотеку» та інших нормативно-правових актів, дотримання яких є необхідним при вчиненні нотаріальних дій. Відповідальність за дійсність документів, що подаються сторонами правочину для вчинення нотаріальних дій, несуть сторони договору, її жодним чином не було повідомлено про наявність судових (чи будь-яких інших) спорів між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (та/чи [PERSON].). Чинне законодавство України не містить вимоги щодо обов'язку нотаріуса перевіряти належність майна боржнику, права щодо якого відступаються за договором відступлення прав вимоги за даними Державного реєстру правочинів, який функціонував на час укладення та посвідчення цього договору. Стаття 516 ЦК України чітко вказує на те, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, таке саме положення міститься і у статті 24 Закону України «Про іпотеку». На момент укладення та посвідчення договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки державна реєстрація іпотек/змін до іпотек здійснювалася у Державному реєстрі іпотек, ведення якого передбачене Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Нормативно-правові акти не обмежують іпотекодержателя у строках подання повідомлень для внесення реєстраційних записів в державний реєстр іпотек. Отже, іпотекодержатель може подавати такі повідомлення реєстратору як одразу після посвідчення договору відступлення прав вимоги, так і протягом всього часу дії такого договору, від подання (чи неподання) іпотекодержателем такого повідомлення залежить недійсність договору іпотеки, а лише наявність пріоритету іпотекодержателя. Внесення змін до записів, які містяться в Державному реєстрі іпотек також здійснюється шляхом подання реєстратору іпотекодержателем повідомлення про внесення змін до обтяження нерухомого майна іпотекою і є обов'язком іпотекодержателя, проте обмежень у строках виконання такого обов'язку іпотекодержателем статтею 24 Закону України «Про іпотеку» не передбачено. Отже, новий кредитор (іпотекодержатель) - ТОВ «Кей - Колект» дізнавшись про відсутність у Державному реєстрі іпотек реєстраційного запису щодо обтяження нерухомого майна іпотекою подав їй, як реєстратору Державного реєстру іпотек, повідомлення та всі інші необхідні документи для обтяження нерухомого майна іпотекою. Укладення та нотаріальне посвідчення договору відступлення прав вимоги жодним чином не пов'язане у часі з реєстрацією іпотеки. Під час внесення реєстраційного запису до Державного реєстру іпотек про обтяження нерухомого майна іпотекою вона діяла виключно як реєстратор,

Outcome: dismissed