Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві звернулось до суду із вказаним позовом до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду України та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, треті особи: Казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал", [PERSON] та в своїх позовних вимогах просило скасувати акт проведення спеціального (додаткового) розслідування нещасного випадку за формою Н-5 затверджений 9.06.2014 рік, що стався із [PERSON] та Акт про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, затверджений 9.06.2014 року. В обґрунтування заявлених вимог сторона позивача посилається на те, що 3.01.2013 на території КП СПБ "Арсенал" у будівлі стався нещасний випадок зі працівником КП СПБ "Арсенал" - слюсарем підрозділу ВТК-4 [PERSON]. Нещасний випадок стався у ліфтовому холі 3-го поверху корпусу №65 (підрозділ ВТК-4). Потерпілий впав у ліфтову шахту вантажного ліфту. Також, позивач вказує на те, що основною причиною нещасного випадку, який стався з [PERSON], є порушення самим потерпілим правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудової дисципліни - дії, непередбачені функціональними обов'язками, що призвело до втрати контролю над ситуацією, крім того вважає виходячи з обставин, за яких настав нещасний випадок, потерпілий [PERSON] не виконував ніяких трудових обов'язків, повертаючись після обіду на робоче місце і ним було грубо порушено вимоги інструкції про охорону праці: без вказівки безпосереднього керівника самовільно вирішив скористатися вантажним ліфтом для особистих цілей, хоча згідно правил використання ліфтів, які діяли на підприємстві вантажний ліфт використовувався лише з відома ліфтера, а [PERSON] не ставив ні кого до відома, що має намір використати вантажний ліфт. Також, позивач вказує на те, що відповідно до Висновку експертизи 80.2-09-06-611102.13 Київського експертно - технічного центру Держгірпромнагляду України основною причиною настання нещасного випадку стало відкриття стулок дверей шахти недозволеним методом. Постраждалий підійшов до краю 2-го завантажувального майданчика, не пересвідчився про знаходження кабіни на даному поверсі і не дбаючи про свою особисту безпеку, зробив крок вперед в шахту в результаті чого впав в приямок ліфта. Крім того, в позові зазначено, що Комісією із спеціального розслідування не було дотримано вимог пункту 16 Порядок розслідування, наслідком недотримання якого стало визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом. Позивач вважає, що Комісія з спеціального розслідування нещасного випадку, який стався з [PERSON] необ'єктивно провела розслідування нещасного випадку, та дійшла невірного висновку про те, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, тому нещасний випадок з [PERSON] не може бути кваліфікований, як нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, на нього не повинен складатися акт за формою Н-1. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги із викладених підстав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача категорично заперечував проти задоволення позову та надав відповідні письмові заперечення (а.с.56-58). Представник третьої особи КП СПБ "Арсенал" в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав на те, що даний нещасний випадок не пов"язаний з впливом небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, а тому не є пов"язаним із виробництвом, також надав письмові пояснення (а.с.34-36). Третя особа - дружина потерпілого [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві та посилалась на їх незаконність та безпідставність. Суд, вислухавши думку представників сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступне. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.10.2013 було частково задоволені позовні вимоги в справі за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, треті особи: Казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал", [PERSON] про скасування актів за формами Н-1 та Н-5 складеними в 2013 році. Вказаним рішенням суду зобов"язано Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався 3 січня 2013 року зі слюсарем Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" [PERSON], спеціальною комісією в іншому складі (а.с.59-64). Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 (а.с.65-71). На виконання вищевказаної постанови суду було проведене повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався 3 січня 2013 року зі слюсарем Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" [PERSON], спеціальною комісією в новому складі. Правова основа, економічний механізм та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві визначені в Законі України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року (далі - Закон). Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, відповідно до , провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду. Статтею 55 Закону встановлено, що спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. З огляду на викладе та враховуючи те, що акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1 являються необхідними документами для виплати страхової суми, Фонд соціального страхування як суб'єкт владних повноважень на виконання відповідних функцій звернувся до суду з позовом про оскарження вказаних актів. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду економічної діяльності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах чи у фізичних осіб - підприємців, які відповідно до законодавства використовують найману працю (далі - підприємство), а також тих, що сталися з особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за умови добровільної сплати ними внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі - особи, які забезпечують себе роботою самостійно) визначена Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112 (в редакції, що діяла на час проведення перевірки, надалі - Порядок). Згідно Порядку розслідування наказом створюється комісія з розслідування нещасного випадку. Комісія зобов'язана протягом трьох діб: обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 уу трьох примірниках згідно з додатком 2 до Порядку розслідування, а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 до Порядку розслідування у шести примірниках, якщо цей нещасний випадок визнано пов'язаним з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4 до Порядку розслідування, якщо цей нещасний випадок визнано не пов'язаним з виробництвом, і передати їх на затвердження роботодавцю; у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім акта форми Н-1, слід скласти також у чотирьох примірниках карту обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5. Акти форми Н-5 і форми Н-1 (або форми НПВ) підписуються головою і всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5. Роботодавець, а у разі нещасного випадку, що стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, - керівник робочого органу виконавчої дирекції Фонду, який призначив комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів форми Н-5 і форми Н-1 (або форми НПВ) протягом доби після одержання матеріалів, підготовлених комісією за підсумками її роботи (далі - матеріали розслідування). Відповідно до п.14 Порядку, визнаються пов"язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов"язків, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому місці та території підприємства або в іншому місці, пов"язаному з виконанням роботи, виконання дій в інтересах підприємства, ліквідації аварії, наслідків надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру на виробничих об"єктах і транспортних засобах, що використовуються підприємством. Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що 3 січня 2013 року на території КП СПБ "Арсенал" у двадцятиповерховій будівлі стався нещасний випадок з слюсарем підрозділу ВТК-4 [PERSON]. Нещасний випадок стався у ліфтовому холі 3-го поверху корпусу №65 (підрозділ ВТК-4). Потерпілий впав у ліфтову шахту вантажного ліфту і від отриманих при падінні травм помер. Згідно акту форми Н-5, затвердженого начальником територіального управління Держгірпромнагляду у м.Києві та області від 9.06.2014 про проведення спеціального (додаткового) розслідування нещасного випадку, що стався 3.01.2013 о 12-45 год на КП СПБ "Арсенал" комісія, утворена наказом від 22.05.2014 №6-ДР вказала основну причину настання страхового випадку: відсутність освітлення ліфтової шахти вантажного ліфта реєстр.№15517. Крім того, Комісією розглянуто питання щодо використання ліфта р.№15517 потерпілим в особистих цілях і не встановлено, які саме цілі міг переслідувати потерпілий при використанні цього ліфта. Дію попередніх актів розслідування нещасного випадку за формами Н-5 та Н-1 від 25.06.2013 - скасовано (а.с.5-8). Згідно акту №1 форми Н-1 затвердженого 9.06.2014 відповідно до висновку експерта №45 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи та актів судово-медичного дослідження (обстеження) від 14.01.2013 №36 та 23.05.2013 №23.05.2013 №291 смерть [PERSON] настала "от множественных переломов костей скелета с повреждением внутренних органов … с кровотечением и развитием кровопотерь и шока… ". Відповідно до Висновку Експертизи 80.2-09-06-611102.13 Київського експертно-технічного центру Держгірпромнагляду України основною причиною настання нещасного випадку стало відкриття стулок дверей шахти недозволеним методом. Постраждалий підійшов до краю 2-го завантажувального майданчика, не пересвідчився про знаходження кабіни на даному поверсі і, не дбаючи про свою особисту безпеку, зробив крок вперед в шахту в результаті чого впав в приямок ліфта. У п.4 того ж висновку зазначено, що при проведенні експериментів двері шахти відчинялись недозволеним методом за допомогою самостійно виготовленого спеціального пристрою (відповідно зігнутого ножівкою полотна). Згідно пояснювальних записок співробітників потерпілого, в обідню перерву потерпілий [PERSON], разом із співробітниками ВТК-4 [PERSON] та [PERSON], обідав у заводській їдальні розташованій у корпусі №16. По завершенню обіду [PERSON] запропонував своїм колегам поїхати на робоче місце вантажним ліфтом (з 3-го поверху на 7-поверх корпусу №65). В ліфтовому холі 3-го поверху [PERSON] підійшовши до дверей вантажного ліфту, самостійно відчинив їх, та зробив крок у ліфтову шахту. Внаслідок чого впав у ліфтовий приямок з висоти 8,5 м. Освітлення в шахті ліфта не було (а.с.22, 23). Оскільки вказані події відбувались в приміщенні будівлі КП СПБ "Арсенал" в робочий день під час повернення працівників зі столової підприємства, зокрема і потерпілого до безпосереднього міста роботи, то посилання відповідача, що [PERSON] використовував ліфт в особистих цілях не відповідає встановленим обставинам, висновки комісії також не містять встановлення висновків щодо особистих цілей потерпілого. Також, ніяких пристроїв чи ключа, за допомогою якого [PERSON] відчинив двері ліфта, також не виявлено. Крім того, висновок експертизи містить відповідь на питання щодо належності освітлення завантажувального майданчика 2 поверху, однак, в Акті Н-5 вказується на відсутність освітлення ліфтової шахти вантажного ліфту, а не завантажувального майданчика коло нього (а.с.19 зворот). При цьому, сторони не заперечували, що пасажирський ліфт не працював і в його шахті не освітлення було відсутнє. Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що основною причиною нещасного випадку, який стався з [PERSON], є відсутність освітлення шахти ліфту (реєстр.№15517), при цьому сторона відповідача не надала жодного належного і допустимого доказу на спростування вказаному. А порушення потерпілим правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудової дисципліни і дії потерпілого, не передбачені функціональними обов'язками, що призвело до втрати ним контролю над ситуацією, на які посилаються позивач та третя особа представник КП СПБ "Арсенал", - не являються в даному випадку основними причинами нещасного випадку, враховуючи і те, що невідомо про які непередбачені функціональні обов"язки потерпілого йдеться мова в даному випадку. Слід зазначити, що згідно Інструкції №6-02 по охороні праці для працівників КП СПБ "Арсенал" п.2.5 працівник зобов"язаний виконувати правила користування ліфтами (а.с.48). Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не зважаючи на те, що вищезгаданою постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.10.2013 було прямо зазначено про відсутність інформації, чи були вивчені зазначені документи комісією під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку, під час розгляду вже даної цивільної справи судом, стороною позивача так і не були надані суду Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01 вересня 2008 року №190, зі змісту яких можливо було б дослідити особливий порядок користування вантажними ліфтами на підприємстві у їх співвідношенні з діями потерпілого [PERSON] Таким чином, дійти стверджувального висновку, чи були вивчені зазначені документи комісією під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку, судом позбавлений можливості, оскільки будь які документи з цього приводу в матеріалах цивільної справи відсутні, відповідних клопотань про їх витребування або долучення до справи, також сторонами не заявлятось, а тому суд не може за таких умов прийти до висновку про порушення потерпілим [PERSON] правил експлуатації ліфтами. Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Правові відносини які виникають у звя"зку із реалізацією конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища відноситься до сфери правового регулювання трудового права України, а саме інституту який забезпечує правову регламентацію охорони праці. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Підпунктом 13 пункту 8 Статуту Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України передбачено, що Фонд відповідно до покладених на нього завдань зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у позові оскільки відсутні докази і в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження того, що нещасний випадок з [PERSON] не був пов"язаний з виробництвом, а тому оспорювані Акти Н-5 Н-1 скасуванню не підлягають. Судові витрати за правилами ст.88 ЦПК України в даному випадку компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed