Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просила (а.с 63,64): - усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини після померлої 06 липня 2015 року [PERSON]; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.05.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано за № 656 [PERSON] на 1/2 частину грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомирі на поточному рахунку № 2625050003337637 з залишком коштів 7,40 грн.; поточному рахунку № 2625050012281016 з залишком коштів 331,50 дол. США; депозитному рахунку .№ 26303620882787 з залишком коштів 5000 дол. США; поточному рахунку № 26203620492255 з залишком коштів 3176,77 дол. США; - стягнути з [PERSON] грошові кошти, що складають вартість спадкового майна, на яке видано свідоцтво, у розмірі 3,70 грн. та 4 254,13 дол. США, а також отримані [PERSON] відсотки, нарахування та компенсації на користь [PERSON]; - визнати право власності на квартиру [ADDRESS], та на грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомирі на: поточному рахунку в національній валюті № 2625050003337637 з залишком коштів 7,40 грн.; поточному рахунку в іноземній валюті № 2625050012281016 з залишком коштів 331,50 дол. США; депозитному рахунку в іноземній валюті № 26303620882787 з залишком коштів 5000 дол. США; поточному рахунку в іноземній валюті № 26203620492255 з залишком коштів 3176,77 дол. США в порядку спадкування за законом після померлої 06 липня 2015 року [PERSON] Позов обґрунтовувався тим, що 06 липня 2015 року померла сестра позивачки - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], та грошові вклади, що зберігаються у Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомир. Вказувалось, що заповіту померла не склала, спадкоємці першої черги відсутні. Позивачка є спадкоємцем другої черги за законом. Окрім неї спадкоємцями також є племінник померлої - [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] Посилаючись на те, що померла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні та мала важкий стан здоровя, перебувала у безпорадному стані, не могла самостійного забезпечувати умови свого життя та потребувала стороннього догляду зі сторони відповідача, який проживав з нею в одному місті, однак відповідної допомоги не надавав, позивач звернулась до суду з даним позовом про усунення відповідача від права на спадкування та визнання права власності на майно померлої в порядку спадкування. У липні 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] районної державної адміністрації, в якому з урахуванням уточнень просив (а.с 32, 108): визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки №278 у садівницькому товаристві «Автодор», розташованої на території Житомирського району, за межами населених пунктів Іванівської сільської ради, площею 0,0510 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва (01.05), номер кадастрової зони 1822083000:06:000. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що 06.07.2015 року померла [PERSON], яка була рідною сестрою його батька, який помер 10.09.2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з грошових коштів в банківських установах та з квартири [ADDRESS]. Також вказується, що померла [PERSON] була членом садівницького товариства «Автодор», в якому володіла і користувалася земельною ділянкою №278, площею 0,0510 га, що розташована на території Іванівської сільської ради Житомирського району. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої, однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Посилаючись на те, що інший спадкоємець померлої - [PERSON] не визнає його права на спадщину в порядку спадкування, а також те, що за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на земельну ділянку, що позбавляє [PERSON] можливості оформити право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, позивач звернувся з даним зустрічним позовом про визнання права власності в судовому порядку. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов підтримали та просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві, проти задоволення первісного позову заперечували. Відповідач [PERSON] районної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направив, належним чином повідомлявся про розгляд справи. Треті особи - приватний нотаріус [PERSON] та [PERSON] Держгеокадастру у Житомирській області у судове засідання не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 6 липня 2015 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №265844 від 16.07.2015 року (а.с. 6). Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 51/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 71-106). 3 листопада та 24 грудня 2015 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися сестра спадкодавця [PERSON], та племінник [PERSON] (а.с. 72, 84). До складу спадкового майна [PERSON] входить квартира [ADDRESS], грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомирі на: поточних та депозитних рахунках №2625050003337637, № 2625050012281016, № 26303620882787, № 26203620492255. 21 січня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартира [ADDRESS] та рухоме майно грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у Обласному відділенні ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомирі на: поточних та депозитних рахунках №2625050003337637, № 2625050012281016, № 26303620882787, № 26203620492255 у звязку з тим, що вона претендує на все, належне спадкодавцю спадкове майно, а саме, більше, ніж це передбачено законодавством України (а.с. 92). 12 травня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] видано на [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] за законом на 1/2 частини грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомирі на поточному рахунку № 2625050003337637 з залишком коштів 7,40 грн.; поточному рахунку № 2625050012281016 з залишком коштів 331,50 дол. США; депозитному рахунку .№ 26303620882787 з залишком коштів 5000 дол. США; поточному рахунку № 26203620492255 з залишком коштів 3176,77 дол. США (а.с. 101). Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи, окрім встановлення факту перебування спадкодавця у безпорадному стані, його потреби в допомозі та факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, повинен також з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови її отримання від інших осіб і чи мав спадкоємець змогу надавати таку допомогу. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про практику у справах про спадкування", правила частини п'ятої ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею необхідності надання допомоги спадкодавцеві, наявність у особи можливості для надання такої допомоги та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. З огляду на викладене правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги при можливості її надання спадкодавцю, який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу, потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця. З лікарського свідоцтва про смерть № 80 від 07.07.2015 року вбачається, що [PERSON] померла 06.07.2015 року у віці 74 роки у стаціонарі КУ ЦМЛ №1, причиною смерті вказано: трансмуральний інфаркт міокарда. Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті: асистолія шлуночків, декомпенсована серцева недостатність. Приблизний час між початком захворювання і смертю приблизно 1 місяць (а.с. 16). Згідно посмертного епікриза до історії хвороби №7526 вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні для хворих інфарктом міокарда КУЦМЛ №1 м.Житомира з 18.06. по 06.07.2015 року з діагнозом: ІХС інфаркт міокарда трансмуральний інфаркт міокарда перетинки, верхівки, передньої стінки лівого шлуночка (18.06.2015). Отримала лікування. Протягом всього часу перебування в стаціонарі стан хворої лишався важким, протягом 06.07.15 прогресивно погіршувався. 06.07.15 в 21-15 настала зупинка серцевої діяльності. Реанімаційні заходи виявилися неефективними. 06.07.15 в 21-35 констатовано біологічну смерть (а.с. 17). Згідно довідки УДМС України в Житомирській області №002534 від 25.10.2015 р. [PERSON] до дня смерті проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.73). Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] стверджувала, що в телефонних розмовах померла [PERSON] скаржилася, що їй важко та [PERSON] їй не допомагає. Вказувала, що похованням померлої займалася її донька, онука та двоюрідний брат, однак документальні підтвердження цьому відсутні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка позивачки - [PERSON] повідомила, що вона спілкувалася з померлою [PERSON] в телефонному режимі та остання вказувала, що потребує допомоги. Також повідомила, що коли [PERSON] стало погано у [PERSON] був вимкнений телефон. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що в той день, коли [PERSON] стало зле на дачі, приїхав [PERSON] та забрав її на машині. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що після проведеної у 2015 році [PERSON] операції, остання продовжувала їздити на дачу, однак не могла виконувати важку фізичну роботу, при цьому сама себе обслуговувала. Допитаний в судовому засіданні свідок двоюрідний брат позивачки - [PERSON] засвідчив, що померла [PERSON] не зверталася по допомогу, завжди старалася все робити сама. Мала поганий зір. Вказував на погані умови її проживання, наявність в квартирі мишей. Повідомив, що [PERSON] любила двоюрідного брата [PERSON] батька [PERSON] Вказував, що [PERSON] забирав померлу з дачі на машині. В підтвердження надання померлій [PERSON] допомоги під час стаціонарного лікування відповідач [PERSON] надав квитанції про оплату медичних препаратів від 22.06.10 р. на суму 111,53 грн, від 29.06.2015 р. на суму 358,93 грн, від 28.06.2015 р. на суму 249,68 грн, від 30.06.2015 р. на суму 314,69 грн, від 27.06.2015 р. на суму 276,10 грн (а.с. 163). З наявних в матеріалах справи рахунку замовлення від 13.08.2016 року вбачається, що [PERSON] замовив та оплатив виготовлення пам'ятника на суму 6 тис. грн (а.с. 162). При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] будь-яким чином свідомо ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги, яка її потребувала, позивач в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК України суду не надала. Відсутні і докази про те, що сама [PERSON] зверталась до [PERSON] за допомогою, а також те, що відповідач відмовився або ухилявся від надання такої допомоги. Враховуючи, що позивачем не доведено сукупності обставин, необхідних для усунення від спадкування на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, а саме - ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги, можливість надання такої допомоги та потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про визнання за [PERSON] права власності на частину спірної квартири, суд зазначає наступне. За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. З наявної в матеріалах справи копії довідки КП «[PERSON] обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради №8207 від 26.11.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва №22994 про право власності на житло, виданого 24.04.1997 року відділом приватизації державного житлового фонду (а.с. 10, 13). 21 червня 2016 року постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] за №167/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у звязку з ненаданням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с. 104,105). [PERSON] житлового господарства [PERSON] міської ради від 01.06.2016 року №1-1056 відмовлено [PERSON] у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у звязку з тим, що оригінал свідоцтва не втрачений та не знищений, а знаходиться на зберіганні інших спадкоємців [PERSON] (а.с. 40). Згідно з роз'ясненнями, які містяться в абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності. За таких обставин, оскільки позивачем за зустрічним позовом доведено факт належності на праві власності спірної квартири померлій тітці [PERSON], наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку у звязку із відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів на спірну квартиру, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом про визнання за [PERSON] права власності на частину земельної ділянки, суд зазначає наступне. Наказом Головного управління Держземагенства у Житомирській області від 12.01.2015 №6-568/14-15-СГ надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Житомирського району за межами населених пунктів Іванівської сільської ради, орендованим розміром 0,051 га для індивідуального садівництва (а.с. 128). За життя [PERSON] завершити оформлення земельної ділянки у власність не встигла. Згідно із статтею 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Доказів того, що [PERSON] звертався до органів місцевого самоврядування стосовно завершення процедури приватизації земельної ділянки після померлої [PERSON] та отримав відмову з цього питання, в матеріалах справи відсутні, тобто відсутні правові підстави для звернення до суду й задоволення позову, оскільки його спадкові права ніким не порушено. Крім того, безпідставними є вимоги про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0510 га, у садівницькому товаристві «Автодор», розташованої на території Іванівської сільської ради Житомирського району, оскільки за відсутності набуття [PERSON], що розпочала процедуру приватизації, права власності на земельну ділянку, при умові отримання відмови органу місцевого самоврядування у завершенні процедури приватизації, спадкоємцем може ставитися питання про визнання права на завершення приватизації, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені останнім і документально підтверджений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 919 грн. 91 коп.

Outcome: partial