Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації",третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про скасування рішень та запису про право власності, просить суд: скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 476-VII від 15.12.2017 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпобудівель і споруд /присадбна ділянка/ [PERSON] земельної ділянки площею 0,0624 га по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 5110300000:01:004:0579; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко Віолетти Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /з відкриттям розділу/, індексний номер: 41429093 від 05.06.2018 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5110300000:01:004:0579 за адресою: [ADDRESS] . Скасувати запис державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко Віолетти Анатоліївни про право власності № 26455242 від 31.05.2018 року. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що п.1 Рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №\~ 476-VII від 15.12.2017 було зокрема затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та передано у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ [PERSON] земельну ділянку площею 0,0624 га по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 5110300000:01:004:0579. На підставі вказаного рішення державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко Віолетти Анатоліївни було внесено запис № 26455242 від 31.05.2018 року про право власності [PERSON] на земельну ділянку [ADDRESS] , а також прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /з відкриттям розділу/, індексний номер: 41429093 від 05.06.2018 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку. Позивач вказує, що рішення від 15.12.2017 року в частині розгляду заяви [PERSON] та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпобудівель і споруд / присадибна ділянка/ [PERSON] земельної ділянки площею 0,0624 га по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 5110300000:01:004:0579, Запис про державну реєстрацію та Рішення про державну реєстрацію є такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне. Так, вказує, що підставою для прийняття Білгород-Дністровською міською радою оскаржуваного рішення від 15.12.2017 року та передачі у власність спірної земельної ділянки стало те, що [PERSON] , як власник житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] звернувся із відповідною заявою. Разом з тим, [PERSON] став власником вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2017 року, який був визнаний недійсним на підставі заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2018 року. Також, позивач зазначає, що після\~ набрання заочним рішенням суду від 10.10.2018 року законної сили, скасування запису про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, [PERSON] 15.01.2019 зареєстрував своє право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач, посилаючись на принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на який цей об`єкт розташований, просив його позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач Білгород - Дністровська міська рада Одеської області в судове засідання не з`явився, проте мотиви своєї незгоди з позовом виклав у письмовому відзиві від 22.07.2019 року,\~ згідно якого наполягає, що Білгород-Дністровською міською радою затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та передано у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ [PERSON] земельну ділянку площею 0,0624 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:01:004:0579 правомірно, оскільки 13.09.2017 [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Білгород-дністровської міської ради з заявою винести на розгляд сесії міської ради питання стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . До заяви на отримання адміністративної послуги від 13.09.2017 року [PERSON] додано Витяг з державного земельного кадастру та технічну документацію із землеустрою. Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91823699 від 12.07.2017 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] Обмеження\~ у використанні земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0624 га відсутні. Більш того, представник відповідача вказав, що рішення Білгород-Дністровської міської ради є ненормативним актом індивідуальної дії, юридична сутність якого зводиться до одноразового застосування та який вичерпує свою дію фактом його виконання. Відтак вказує, що єдиним вірним способом захисту порушених прав та інтересів для їх реального захисту є визнання ненормативного акту незаконним. До того ж зазначає, що позивач вимагає також скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Алексєєнко Віолетти Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41429093 від 05.06.2018 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5110300000:01:004:0579 за адресою: [ADDRESS] та скасувати запис державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко Віолетти Анатоліївни про право власності № 26455242 від 31.05.2018 року. Відтак, вимоги позивача спрямовані на адресу [PERSON] , адже оскарджуються саме його права та інтереси, проте останній виступає по справі лише як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За наведених вище обставин у сукупності просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Відповідач Державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко В.А. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Третя особа в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААК № 765650 від 11.02.1998 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] л [ADDRESS] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2009 року, задоволено позовну заяву [PERSON] . Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений між\~ [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 11.05.2009 року дійсним; визнано за [PERSON] право власності на вищенаведений житловий будинок. /л.с.17-18/ Надалі, [PERSON] зареєстрував своє право власності на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2009 року по справі № 2-4573/2009. Проте, позивач вказала, що жодного договору з [PERSON] вона не укладала, свого підпису на ньому не ставила, участі у розгляді справи не приймала, про дату та час розгляду справи не повідомлялась, а тим більше позову не визнавала, як про те було зазначено у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду. Дізнавшись про існування вказаного рішення від 25.09.2009 року,\~ вона звернулась до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.08.2009 року по справі № 2-4573/2009. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.06.2017 року апеляційну скаргу\~ задоволено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.06.2017 року скасовано, ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності відмовлено /л.с.19-21/. Проте, 12.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1736, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок, загальною площею 48,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2017 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом було винесено заочне рішення по справі, яким\~ позовні вимоги [PERSON] було задоволено, визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяною Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №1736 недійсним. Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду [PERSON] 06 грудня 2017 року надав заяву про перегляд заочного рішення суду та призначення справи у загальному порядку. Згодом, 10.10.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 495/5920/17, згідно якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійним задоволені. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяною Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №1736 недійсним.\~ /л.с.25-30/. Разом з тим, під час судових засідань 15.12.2017 року Білгород-Дністровською міською радою було винесено рішення № 476-VІІ «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі /на місцевості/ в м. Білгород-Дністровському», зокрема затверджено технічну документацію із землеустрою щодо вставлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0624 га по [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 5110300000:01:004:0579 /п.1.1 Рішення/. /л.с.31-33/. Наразі, згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності\~ на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 165745650 від 07.05.2019, земельна ділянка, площею 0,0624 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:01:004:0579 зареєстрована за [PERSON] , а житловий будинок за тією ж адресою зареєстрований за [PERSON] . /л.с.35-37/. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом на підставі ухвали від 12.06.2019 року було витребувано від Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський , вул. Михайлівська, 56) належним чином завірену копію рішення №476-VІІ від 15.12.2017 року./л.с.92-93/. Підставою для винесення вказаного оскаржуваного рішення міської ради послугувала заява [PERSON] , як власника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на отримання адміністративної послуги, а саме про винесення на розгляд сесії міської ради питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ /л.с.80/, копія договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] /л.с.82-83/, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] /л.с.84/, пояснювальна записка сертифікованого інженера-землевпорядника /л.с.81/, технічна документація з землеустрою та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно якого були відсутні відомості про обмеження у використанні земельної ділянки. /л.с.77-79/ Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано статтею 118 ЗК України. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок(крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з ч.4 цієї статті при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості(Постанова ВС від 04.04.18^ справа №297/1765/15-ц). Крім того, відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 381 ЦК України, земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями є садибою. Проте, враховуючи цілісність будинку та земельної ділянки - садиби, власником будинку якого [PERSON] не є, останній втратив і право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами. Під час винесення оскаржуваного рішення Білгород-Дністровської міської ради № 476-VІІ від 15.12.2017 про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:01:004:0579, рішення суду від 21.11.2017 року, яким було визнано недійсним укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] переглядалось в судовому порядку, та в решті все таки договір купівлі-продажу, за яким набув права власності [PERSON] був визнаний недійсним. Відомості про скасування права власності за [PERSON] внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 152569954. /л.с.40-41/ Враховуючи усе наведене вище, а саме факт того, що [PERSON] вже не є власником житлового будинку [ADDRESS] , йому належить земельна ділянка під будинком позивача безпідставно, що суперечить нормам чинного законодавства. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що рішення Білгород-Дністровської міської ради є ненормативним актом індивідуальної дії, юридична сутність якого зводиться до одноразового застосування та який вичерпує свою дію фактом його виконання. Відтак єдиним вірним способом захисту порушених прав та інтересів для їх реального захисту є визнання ненормативного акту, в даному випадку рішення міської ради - незаконним. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З огляду на викладене, право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку було набуто з порушенням вимог діючого законодавства, порушує права позивача [PERSON] , у зв`язку із чим рішення Білгород-Дністровської міської ради № 476-VІІ від 15.12.2017\~ підлягає визнанню судом незаконним. Наявний запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за [PERSON] перешкоджає провести державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за [PERSON] . Таким чином, суд доходить висновку, що для ефективного захисту прав та інтересів [PERSON] як власника, слід скасувати запис про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за попереднім власником [PERSON] . Відповідно до п 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними у його відзиві про те, що предмет позову спрямований на адресу [PERSON] , який виступає до даній справі третьою особою,\~ адже суть позову полягала у незаконності винесення оскаржуваного рішення міської ради та відповідно неправомірності реєстрації права власності на земельну ділянку, а тому позивач вірно заявив позовні вимоги з зазначення учасників провадження. Підсумовуючи викладене, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про скасування рішень та запису про право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved