Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 травня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №11007403000 відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 46500 грн. зі сплатою 15,5% річних за весь час користування кредитом строком до 30 травня 2011 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню заборгованості шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі та строки, визначені графіком платежів. Між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу права вимоги від 08 грудня 2011 року, на підставі якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, пенею та 3% річних. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 131413,31 грн. та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 30 травня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем був укладений кредитний договір №11007403000 відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 46500 грн. зі сплатою 15,5% річних за весь час користування кредитом строком до 30 травня 2011 року. Відповідач взяв на себе зобов'язання по поверненню заборгованості шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі та строки, визначені графіком платежів /а.с.8-12/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 14 липня 2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 131413,31 грн. (Сто тридцять одна тисяча чотириста тринадцять гривень 31 копiйка), з яких: 45076,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 57909,39 грн. - заборгованість за відсотками, 26437,63 грн. - пеня, 1352,28 грн. - 3% річних від заборгованості по тілу кредиту, 637,7 грн. - 3% річних від заборгованості по відсотках. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобовязанням з урахуванням трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Враховуючи, що позичальником порушено зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, позивач набув право на повернення суми позики, відсотків та трьох процентів річних. Між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу права вимоги від 08 грудня 2011 року, на підставі якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем /а.с.3-5/. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . У відповідності до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved