Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді 1/3 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку належала її чоловіку на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.02.1997 року. Спадщину після смерті чого віка вона прийняла. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом їй було відмовлено, так як правовстановлюючі документи мають розбіжності, а саме: в свідоцтві про право власності на житло прізвище спадкодавця зазначено як " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть " [PERSON] ". Просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.02.1997 року, виданого на ім"я " [PERSON] " та визнати за нею право власності на спадкове майно у виді 1/3 частини житлового будинку який розташований по [ADDRESS] . Позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач просив справу розглянути в відсутність його представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, подавши письмову заяву. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді спадщина за законом у виді 1/3 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.02.1997 року. Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, звернулась до нотаріальної контори, за її заявою заведено спадкову справу №389/2020. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло прізвище спадкодавця зазначено як " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть " [PERSON] ". У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про право власності на житло, копії свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Достовірність факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за N 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач набула право на спадщину після смерті чоловіка у визначеному законом порядку, не позбавлена права в установленому законом порядку оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] і отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, відмова у видачі позивачу всідоцтва про право на спадщину не є предметом судового розгляду всенсі невизнання права позивача на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спадщину задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial