Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року в розмірі 63 367,04 грн. та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року в розмірі 9421,65 грн. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] були укладені кредитні договори №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року. В подальшому між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами перейшло до АТ "КІБ". 25 квітня 2017 року між АТ "КІБ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги №20170425, згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомляла. Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та та [PERSON] були укладені кредитні договори №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року (а.с. 6-8, 16-19). 25.04.2017 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний Банк" було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33, відповідно до умов якого до АТ "КІБ" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитними договорами №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року (а.с. 24-25). 25 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний Індустріальний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги №20170425, згідно якого, ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло право вимоги до Відповідача за вказаними вище кредитними договорами про стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 26-27). На виконання умов Договору відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст.512-514,516 ЦК України, на адресу [PERSON] , зазначену в кредитних договорах, АТ "КІБ" надіслало повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" по обох кредитних договорах (а.с. 29, 32). У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов кредитних договорів, Позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача були направлені Повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитним договорам №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу по кожному з кредитних договорів (а.с. 30, 33). Згідно з умовами кредитних договорів №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року [PERSON] зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договорами. Всупереч умовам кредитних договорів №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року та №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року, незважаючи на повідомлення, відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по жодному з кредитних договорів, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Отже, відповідачка [PERSON] своїх зобов`язань по погашенню кредитів та сплаті відсотків не виконала. Відповідно до п.1 ч 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Позивачем зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надано кредитні кошти. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/1025/82/0146131 від 16 квітня 2013 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] за невиконання умов договору становить 63 367,04 грн., з яких: 21 792,55 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9950,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; 31623,61 грн. - сума заборгованості за пенею. Та у відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/1025/82/0146232 від 29 квітня 2013 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] за невиконання умов договору становить 9421,65 грн., з яких: 9421,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Частиною першою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна заборгованість у розмірі 72788,69 гривень. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті основного боргу та процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1921,00грн.

Outcome: approved