Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ "ІМЕКСБАНК" про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.09.2014 року між нею та ПАТ "ІМЕКСБАНК" був укладений договір № 1030002900 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, по вкладу «Постійний клієнт» на 3 місяці (вид вкладу «ПосКЛЗ25%»). Відповідно до вищевказаного договору банк прийняв від неї кошти в сумі 74235,00 гривень строком на 93 дні, на вкладний рахунок [NUMBER], зі сплатою 25% річних. Поповнення вкладу можливе протягом строку дії договору. Дата зарахування коштів на рахунок 08.09.2014 року, дата повернення коштів 10.12.2014 року. Відповідно до п. 7.1. Публічного Договору № 1, якщо в день закінчення строку розміщення вкладу, вкладник не вимагає повернення вкладу, Договір вважається сторонами автоматично здовженим. Однак, нею 10.12.2014 р. була подана заява про розірвання договору та відмову його пролонгації. 10.12.2014 року, у зв'язку з тим, що відділення № 306 у м. Маріуполі не працювало та не працює зараз, вона не змогла отримати свій вклад та проценти у строк, тому була змушена направити на адресу головного офісу Банку повторну заяву про розірвання строку договору та повернення депозиту та процентів, однак до цього часу її вимоги не були виконані, відповідь на вказану заяву також не надходила. Таким чином, відповідач продовжує користуватися її грошовими коштами у розмірі 74335,00 гривень, відмовляючи повернути їх у добровільному порядку, що порушує її права та законні інтереси. Внаслідок невиконання умов договору відповідачем їй була завдана моральна шкода, а саме: вона почала відчувати негативні емоції, душевні переживання через те, що вона не зможе повернути свої грошові кошти. У зв'язку з вищевикладеним просила суд розірвати договір розірвати Договір № 1030002900 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, який укладений 08.09.2014 року між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за вищевказаним договором у розмірі 74 235,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривен, усі судові витрати просила покласти на відповідача. 13.03.2015 року позивачка надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд розірвати договір розірвати Договір № 1030002900 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, який укладений 08.09.2014 року між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за вищевказаним договором у розмірі 74 235,00 гривень, відсотки за користування банківським вкладом за період з 01.01.2015 року по 27.01.2015 року у розмірі 1374,69 гривень, 3% річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, за період з 11.12.2014 року по 27.01.2015 року у розмірі 292,87 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривен, усі судові витрати просила покласти на відповідача. Позивачка та її представник [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та уточненнях до нього, наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, 08.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ "ІМЕКСБАНК" був укладений договір № 1030002900 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, по вкладу «Постійний клієнт» на 3 місяці (вид вкладу «ПосКЛЗ25%»). Відповідно до вищевказаного договору банк прийняв від позивачки кошти в сумі 74235,00 гривень строком на 93 дні, на вкладний рахунок [NUMBER], зі сплатою 25% річних. Поповнення вкладу можливе протягом строку дії договору. Дата зарахування коштів на рахунок 08.09.2014 року, дата повернення коштів 10.12.2014 року /а.с. 7/. Факт внесення позивачкою до банку грошових коштів у розмірі 74235,00 гривень підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER] /а.с. 8/. Відповідно до п. 7.1. Публічного Договору № 1, якщо в день закінчення строку розміщення вкладу, вкладник не вимагає повернення вкладу, Договір вважається сторонами автоматично здовженим. 10.12.2014 року позивачкою до банку була подана заява про розірвання договору та видачу депозиту /а.с. 9/. Судом встановлено, що вимоги позивачки з повернення депозиту до теперішнього часу банком залишається невиконаними. У відповідності зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Аналогічна позиції закріплена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29.05.2013 року, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивачки щодо стягнення на її користь заборгованості по депозитним вкладам на загальну суму 74235,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Отже,

Outcome: partial