Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

У березні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на її користь на утримання дитини за рішенням Апеляційного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року, із 2 000 грн до 10 000 грн щомісяця з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 6 червня 1997 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, за час перебування в якому у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 10 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, а рішенням того ж суду від 14 липня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000 грн щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року розмір аліментів зменшено з 10 000 грн до 2 000 грн. З часу ухвалення рішення Апеляційним судом м.Києва її матеріальний стан значно погіршився, оскільки з 10 листопада 2016 року вона є безробітною, а заощаджень та аліментів, які вже сплачує позивач, не вистачає для належного утримання дитини. Водночас матеріальний стан відповідача значно покращився. Зокрема, в 2014 році він придбав новий автомобіль "Вольво", 2014 року випуску, вартістю 1 772 960 грн, а також причіп ПГМФ 8904; він є співвласником 1/2 частини квартири по [ADDRESS], а також 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], вартістю 9 480 000 грн, що повністю знаходиться у його користуванні. Відповідач також є засновником та керівником ТОВ "Онлайн агентство "Ітаргет" та займає посаду регіонального менеджера в шотландському підприємстві з виготовлення віскі "William Grant and Sons LTD" - "Drink Distribution System"; продав торгову марку "[INFO]" [PERSON], а автомобіль марки "Вольво", 2007 року випуску, - [PERSON] та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд. Журнал "Forbes Україна" неодноразово публікував статті про відповідача і в одному з випусків за квітень 2014 року «успішному бізнесмену [PERSON] та його прибутковому бізнесу» присвячено цілий розділ. Відповідач також часто подорожує за кордон і за останні роки відвідав Об'єднані Арабські Емірати, Азербайджан, Грузію, Білорусь, що вказує на наявність у нього коштів для цього. Крім того, у нього немає інших утриманців та проблем зі здоров'ям. Оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, то на думку позивача, для гармонійного розвитку дитини сума аліментів у 10 000 грн щомісяця буде достатньою для задоволення усіх її потреб. У відзиві на позов від 3 травня 2018 року [PERSON] проти задоволення позову заперечує. Заперечення обґрунтовано тим, що він своєчасно щомісяця вносив кошти на виконання рішення суду апеляційної інстанції щодо стягнення з нього аліментів, розмір яких перевищує законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також щомісяця добровільно додатково оплачує вартість різноманітних освітніх послуг для дитини. Крім того, його матеріальний стан не змінився та не покращився, до того ж він має ряд захворювань, що потребують додаткового фінансування. Не можна сказати, що покращився й перелік та розмір його нерухомого майна, оскільки після рішення суду від 9 березня 2017 року про поділ майна подружжя він офіційно є власником 1/2 частини квартири та домоволодіння у с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, а автомобіль «Вольво» було ним придбано ще в 2014 році до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Жодних поліпшень належного йому рухомого чи нерухомого майна він не робив, а нового майна не купував. Він дійсно є засновником ТОВ «Онлайн агентство «Ітаргет», проте за час існування цієї компанії ще жодного разу не отримував дивідендів, а торгівельну марку "[INFO]" дійсно було продано, але за 100 грн, що є символічною ціною. Відомості про його роботу регіональним менеджером в компанії "Drink Distribution System" - це припущення позивача, як і обґрунтування позову статтею в журналі «Форбс», яка мала виключно рекламний характер. У відзиві відповідач також звертає увагу суду на ту обставину, що позивач не надала доказів щодо причин, у зв'язку з якими її було звільнено з роботи, і не пояснює, чому вона до цих пір не працевлаштовується на роботу. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково надала суду заперечення на відзив, які було прийнято судом до розгляду, але без додатків. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14 липня 2016 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн, починаючи з 16 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та зменшено розмір стягнення аліментів з 10 000 грн до 2 000 грн. Ухвалюючи вказані судові рішення, суди виходили з того, що відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю (є засновником ТОВ «Онлайн агентство «Ітаргет», але має мінливий та нерегулярний дохід), має у приватній власності частину квартири, будинок, автомобіль та не має інших утриманців. Водночас апеляційний суд врахував, що єдиним документом, який підтверджує дохід відповідача за 2015 рік, є податкова декларація про майновий стан, і розмір такого становить 46 100 грн за рік (тобто в середньому 3 841 грн 66 коп. на місяць), та дійшов висновку, що достатнім розміром аліментів за таких обставин є 2 000 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положення ст. 192 СК України дають підстави для висновку про те, що при зверненні до суду з позовом про збільшення розміру аліментів позивач має на підставі належних і допустимих доказів довести, що її матеріальний стан та /або стан здоров'я погіршився, або що матеріальний стан та/або стан здоров'я відповідача покращився настільки, що це б давало суду підстави для відповідного збільшення розміру раніше стягнутих аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], а також власником 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року, що набрало законної сили (а.с. 26-31). [PERSON] з 17 вересня 2014 року є власником автомобіля «Вольво», а з 15 серпня 2014 року - причепу «ПГМФ» (а.с. 24). Проте із витребуваних судом матеріалів цивільної справи Оболонського районного суду м.Києва № 756/14662/15 про стягнення аліментів випливає, що на час ухвалення апеляційним судом м. Києва рішення від 26 вересня 2016 року [PERSON] був власником цього ж майна, докази про що були оцінені судом. Крім того, [PERSON] з 2011 року є засновником та керівником ТОВ «Онлайн агентство «ІТаргет» (а.с. 34-35), де відповідно до довідки від 12 квітня 2018 року він не отримував дивіденди протягом усього часу діяльності товариства (а.с. 107). Таким чином, з часу ухвалення рішення суду апеляційної інстанції про стягнення аліментів, майновий стан [PERSON] не покращився. Посилання позивача на те, що відповідач 17 вересня 2014 року здійснив відчуження іншого автомобіля «Вольво», 2007 року випуску (а.с. 46), не є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки ця обставина також виникла до ухвалення рішення Апеляційного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року про стягнення з нього аліментів і сторонам про неї було відомо на той час. Досліджені судом податкові декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за 2016-2017 роки (а.с. 102-105) не свідчать про збільшення його розміру доходів у порівнянні з відповідною декларацією, яку досліджував Апеляційний суд м.Києва при ухваленні рішення про стягнення аліментів. Доводи позивача, що відповідач має доходи від діяльності на посаді регіонального менеджера в шотландському підприємстві з виготовлення віскі "William Grant and Sons LTD" - "Drink Distribution System", що підтверджується роздруківкою статті в інтернеті (а.с. 36), суд оцінює критично, оскільки суду не відоме походження вказаної роздруківки з інтернет-сайту, а відтак цей доказ не можна визнати належним та допустимим. Крім цього, за даними ГУ ДФС України єдиним джерелом доходу [PERSON] є робота у ТОВ «Онлайн агентство «Ітаргет», де його заробітна плата за 3 та 4 квартали 2017 року становила 19 200 грн (без відрахування податків та обов'язкових платежів) (а.с. 120). З огляду на викладене, судом не здобуто доказів про покращення майнового стану відповідача. Суд також враховує, що відповідно до консультативного висновку терапевта клініки «Оберіг» від 7 лютого 2017 року, [PERSON] має конкретні хронічні хвороби (а.с. 106) та потребує додаткових витрат на лікування. Посилання позивача на те, що підставою для збільшення розміру аліментів є її звільнення з роботи у 10 листопада 2016 року (а.с. 23) суд оцінює критично, оскільки позивачем не надано доказів про підстави такого звільнення позивача, як і доказів про її звернення до Державної служби зайнятості за період із листопада 2016 року по час звернення до суду з цим позовом, із наведенням підстав, які б унеможливлювали офіційне працевлаштування. З огляду на викладене, підстави для задоволення позову про збільшення розміру аліментів позивачем не доведено, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed