Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 грудня 2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по кримінальній справі №186/1197/16-к було винесено вирок яким визнано [PERSON] винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Згідно цього вироку [PERSON] було визнано винним за те, що 08 липня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин біля будинку № 7 по вулиці Горького міста Першотравенська Дніпропетровської області викрав велосипед чорно-червоного кольору марки «Titan Elite», який належить їй, та розпорядився ним на власний розсуд. По даній справі вона була потерпілою. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 6/12.1/1727 від 17 серпня 2016 року цим злочином [PERSON] відповідачем по справі було завдано матеріальних збитків на суму 2666,67 гривень, яка у добровільному порядку не відшкодована. Після викупу з ломбарду вона побачила, що він був досить понівечений: зламана передня покришка, відламаний ліхтарик, відламаний дзвіночок, зігнуте переднє колесо, відбиті катафоти. На відновлення велосипеда було витрачено 1910,00 гривень з яких: - 610,00 гривень - кошти, які вона витратила на викуп свого велосипеда з ломбарду. - 1000,00 гривень - кошти, які вона витратила на придбання запчастин для велосипеда: колесо 300,00 гривень, покришка 250,00 гривень, ліхтарик 150,00 гривень, катафот 50,00 гривень, дзвінок 100,00 гривень, крило 150,00 гривень. - 300,00 гривень - кошти, які вона витратила на ремонт та заміну запчастин на велосипед. Внаслідок протиправних дій відповідача вона отримала нервовий зрив та стрес внаслідок чого змушена була звернутись до лікаря: -343, 83 гривні - кошти, які вона витратила на лікування. Крім того за складання позовної заяви нею було витрачено 500,00 гривень за надання юридичних послуг. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється, хоча і має таку можливість і до теперішнього часу не відшкодував нічого. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь суму матеріального збитку в розмірі 2253,83 гривні, стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 гривень. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в справі №186/1197/16-к від 09 грудня 2016 року [PERSON], 08 липня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин проходячи біля будинку № 7 по вулиці Горького, в місті Першотравенську, Дніпропетровської області, побачив велосипед чорно-червоного кольору марки «Titan Elite», який стояв біля будинку № 7 по вул. Горького, в місті Першотравенську, Дніпропетровської області, під вікном першого поверху, після чого в нього виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення велосипеда [PERSON] 08 липня 2016 року приблизно о 12 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку № 7 по вулиці Горького, в місті Першотравенську, Дніпропетровської області, знаходячись під вікном першого поверху, переконавшись, що його дії ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки шляхом вільного доступу заволодів велосипедом чорно-червоного кольору марки «Titan Elite» та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій [PERSON] матеріальний збиток в сумі 2666 гривень 67 копійок, згідно з висновком товарознавчої експертизи №6/12.1/1727 від 17 серпня 2016 року. Згідно прибуткового касового ордеру №4256 від 08 липня 2016 року вбачається, що свій велосипед позивач самостійно викупила з ломбарду за 610,00 гривень. Крім того, велосипед зазнав пошкоджень, відповідно до товарного чеку від 01 вересня 2016 року та рахунку №904 від 06 вересня 2016 року загальна сума запчастин для ремонту склала 1000,00 гривень та ціна послуг з ремонту запчастин на велосипед склала 300,00 гривень. У звязку з протиправними діями відповідача, позивач змушена була звернутись за медичною допомогою, згідно товарного чеку №2 від 08 липня 2016 року вбачається, що вартість ліків склала 343,83 гривні. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду у розмірі 2253,83 гривні, за такого вказана сума підлягає відшкодуванню відповідачем. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного: згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, також належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Як передбачено ч. 1 ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Згідно п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" N 10 від 17 жовтня 2014 року, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно до абз 2, 3 п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" N 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Як вбачається згідно квитанції від 25 січня 2017 року позивачка сплатила адвокату грошові кошти в розмірі 500,00 гривень за складання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved