Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 17.01.1984 року до 19.09.2018 року він перебував у трудових відносинах з ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання". Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.08. року йому був встановлений діагноз професійного захворювання: Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (4 ступінь) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму (встановлено вперше ППЛЕК 04.07.2018 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Основний діагноз. Хронічне обструктивне захворювання легень II стадії в фазі нестійкої ремісії. Легенева недостатність II ст. Остеохондроз шийного відділу хребта, цервікоалгія. Помірно виражена вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок. Хронічний фарингіт у стадії ремісії, Пресбіопія, ангіопатія сітківки за атеросклеротичним типом, хронічний кон'юктивіт. Супутний діагноз. У п. 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне ви, тривала робота в шкідливих умовах праці. У п. 17 акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму. Відповідно до довідки серії 12 ААА № 031072, виданої МСЕК м. Суми від 30.10.2018 року, ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 25% первинно, безтерміново. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань. Внаслідок захворювання позивач постійно відчуває головний біль, зниження слуху, шум у вухах та голові. Як висновок, позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях, і тому змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 25000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я. До початку судового засідання представник позивача - адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 17.01.1984 року до 19.09.2018 року перебував у трудових відносинах з ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (а.с. 8, 9). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.08. року йому був встановлений діагноз професійного захворювання: Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (4 ступінь) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму (встановлено вперше ППЛЕК 04.07.2018 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Основний діагноз. Хронічне обструктивне захворювання легень II стадії в фазі нестійкої ремісії. Легенева недостатність II ст. Остеохондроз шийного відділу хребта, цервікоалгія. Помірно виражена вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок. Хронічний фарингіт у стадії ремісії, Пресбіопія, ангіопатія сітківки за атеросклеротичним типом, хронічний кон'юктивіт. Супутний діагноз. У п. 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через неефективне ви, тривала робота в шкідливих умовах праці. У п. 17 акту зазначсено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму. Відповідно до довідки серії 12 ААА № 031072, виданої МСЕК м. Суми від 30.10.2018 року, ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 25% первинно, безтерміново. Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Крім того, вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 10000,00 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial