Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

23 березня 2015 року позивач звернулась до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири № 1, розташованої за адресою: м.Миколаїв. вул. Велика Морська 4, дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що на Товарній біржі "Нерухомість Південь", 09.02.1998 року згідно договору купівлі-продажу №1843, вона за 10430,00 грн. придбала квартиру № 1 яка розташована за адресою: м.Миколаїв. вул. Велика Морська 4 у [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 18246 від 05.01.1998 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу", позивач просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1843 дійсним. Ухвалою суду від 22 червня 2015 року до участі у справі залучено Миколаївську міську раду в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 07 липня 2015 року провадження у справі за позовом до [PERSON] закрито, в зв'язку зі смертю останньої. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах доказів та у відповідності до вимог діючого законодавста. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 лютого 1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі "Нерухомість Південь" був укладений договір № 1483 купівлі-продажу квартири № 1 яка розташована за адресою: м.Миколаїв. вул. Велика Морська 4, яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1997 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №18246 від 05.01.1998 року. Цей Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 1843 від 09.02.1998 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у БТІ 09.02.1998 року за № 1843. Судом досліджено, що відповідач [PERSON] померла 13 липня 1999 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 023495. /а.с.18/ Згідно інформаційної довідки выд 03.06.2015 року, яка була надана Першою Миколаївської нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не знайдена. /а.с.22/ Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved