Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

12.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до умов Генерального договору № BL 5868 від 14.07.2008 року відповідач отримав кредитні послуги у валютах, вказаних в договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 58000 доларів США строком до 01.07.2028 року. 14.07.2008 року між банком та відповідачем була укладена Додаткова угода № BL 5868/К-1 до Генерального договору № BL 5868 від 14 липня 2008 року відповідно до якої відповідач отримав ліміт за кредитною лінією 50000 доларів США строком до 01.07.2009 року зі сплатою 16,45% річних за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зв'язку з тим, що відповідач не виконує обов'язки по поверненню кредиту за кредитним договором № ВL 5868 від 14.07.2008 року, в разі чого станом на 20.04.2015 року виникла заборгованість в сумі 108 571, 51 доларів США, яка складається з: заборгованість по кредиту - 48832,54 доларів США; простроченої заборгованість по кредиту - 48832,54 доларів США; відсотки - 25865,87 доларів США; пеня 33,873,10 доларів США; Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, просить застосувати до правовідносин в частині стягнення пені, строк позовної давності звернення до суду в межах одного року. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. 14.07.2008 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" (далі - ВАТ "Банк Універсальний"), правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL5868, відповідно до умов якого відповідачем надано позивачеві кредит у розмірі 58000,00 доларів США строком на 20 років з 14.07.2008 року по 01.07.2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 16,45% річних. Погашення кредиту здійснюється згідно в порядку та у строк, визначені цим договором та додатковими угодами, які є невід'ємною частиною кредитного договору. 14.07.2008 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та відповідачем було укладено додаткову угоду № BL 5868/К-1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 5868 від 14.07.2008 року, відповідно до умов якої позичальнику встановлено ліміт за кредитною лінією в сумі 50000,00 доларів США. Обов'язок по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість за кредитом, яка згідно наданого розрахунку станом на 20.04.2015 року становить 108 571, 51 доларів США, яка складається з: заборгованість по кредиту - 48832,54 доларів США; простроченої заборгованість по кредиту - 48832,54 доларів США; відсотки - 25865,87 доларів США; пеня 33,873,10 доларів США; Згідно з п. 5.2 додаткової угоди № BL 5868/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк, встановлений Генеральним договором та/або цією індивідуальною угодою, та/або у разі прострочення термінів сплати процентів та/або винагороди, визначених такими договорами. Банк додатково нараховує пеню, а позичальник зобов'язується її сплатити, в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо така сума виражена в гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином не підлягає доказуванню ті обставини на які посилається позивач щодо стягнення простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 48832,54 доларів США та відсотків в розмірі 25865,87 доларів США, а всього 74698 (сімдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто вісім) доларів США 41 цент. Щодо часу стягнення пені, суд приходить до наступного. Так, частина 2 ст.258 ЦК України для стягнення пені визначає скорочений річний строк позовної давності. У відповідності до частини 1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилам визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно частин 1, 2 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Стаття 253 ЦК України визначає про те, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Аналізуючи зазначені норми матеріального закону, випливає висновок про те, що строк позовної давності визначається не будь-яким періодом, а тим проміжком часу, який пов'язаний з певним моментом у часі, який має юридичне значення щодо спірних правовідносин. В даному випадку таким моментом у часі є звернення позивача до суду із даним позовом а саме: 12.05.2015 р. і оскільки строк позовної давності щодо стягнення пені визначений законом в один рік, то строком позовної давності для даної вимоги є період з 12.05.2014 р. по 12.05.2015 р. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовув частині стягнення пені за період часу до 12.05.2014 року. Однак сума пені, яка визначена позивачем в розрахунку та не виходить за межі строку позовної давності, не може бути стягнута з відповідача оскільки, з розрахунку, наданому позивачем, убачається, що пеня обрахована у доларах США, без дотримання вимог умов договору не переведена в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту, суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В розгорнутому розрахунку заборгованості на 20.04.2014 року долученому до матеріалів цивільної справи, зазначено що заборгованість відповідача по пені становить 33,873,10 доларів США. Наданий розрахунок суми пені не відповідає вимогам, щодо належності та допустимості доказів, оскільки цей документ складено без дотримання вимог закону та договору. Згідно з ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (далі Закону) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст. 3 Закону розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти до висновку, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Оцінюючи зібрані по справі докази в цій частині позовних вимог їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд визнає позовні вимоги в цій частині не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором внаслідок чого станом на 20 квітня 2015 року прострочена заборгованість по кредиту становить 48832,54 доларів США та відсоткам в розмірі 25865,87 доларів США, а всього 74698 (сімдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто вісім) доларів США 41 цент, тому на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 74698 (сімдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто вісім) доларів США 41 цент. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial