Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання батьківства, вказавши, що знайомий з [PERSON] з 24.09.2013 р., разом проживали. [INFO] року відповідачка народила доньку [PERSON], батьком якої в Книзі реєстрації народжень та у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Він без будь-якого сумніву переконаний, що біологічним батьком дівчинки [PERSON] є він, а не відповідач. Просить суд, визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO]; виключити з актового запису про народження дитини за № 260, що вчинено Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області 07 липня 2015 року, відомості про [PERSON] як батька [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.08.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку(а.с.9). [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON](а.с.10). Шлюб між подружжям припинений внаслідок розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану за їх спільною заявою. Реєстрація розірвання шлюбу проведена органами РАЦС 16 грудня 2014 року за актовим записом № 95, про що свідчить відмітка у паспорті відповідачки у розділі "сімейний стан"(а.с.7). Наявність кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO] підтверджена Висновком спеціаліста №344, складеним КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" за результатами судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження, проведенного на підставі договору про надання послуг від 17.08.2015року. За підсумками цього дослідження встановлено: "що громадянин [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] народженої громадянкою [PERSON], [INFO] Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами данного дослідження складає 99,9999%." (а.с.12-14). Згідно заяви від 13.07.2015 р.,засвідченої державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Донецької області, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], яка народилася [INFO] року у [PERSON](а.с.11). Згідно довідки від 27.03.2015року № [NUMBER], виданої Селидівським управлінням соцзахисту населення, [PERSON] перемістилася з району проведення антитерористичної операції в [ADDRESS](а.с.8). Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; опікуном(піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун(піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджуються матеріалами справи. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на підставі які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 125, 128 СК України,

Outcome: approved