overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

26.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, але не менше,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. У заяві позивачка зазначила,що за рішенням суду отримує аліменти на сина від відповідача у твердій грошовій сумі 250 гривень щомісячно.Цих коштів не вистачає для утримання сина.Відповідач має постійну роботу в організаціїї "Вінницяавтодор" і може сплачувати аліменти в більшій сумі,ніж було встановлено судом.Просить задовольнити позов. У судове засідання позивачка не з"явилася,направила до суду заяву,в якій просить розглядати її справу без її участі, оскільки у неї малолітній син,який часто хворіє. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, погодився платити аліменти в розмірі 1/5 частини свого заробітку, оскільки має дитину від другого шлюбу, сам хворіє, потрібно багато коштів на лікування.Просить позов задовольнити частково. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення частково.З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини заробітку(доходу),але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.4) відповідач являється батьком сина [PERSON],[INFO]. З позовної заяви вбачається, що відповідач платить аліменти в розмірі 250 гривень. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров"я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з пояснення відповідача та з довідки він має постійне місце роботи.Працює водієм у філії "Калинівська ДЕД", а тому відповідно до ст.183 СК України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину,визначається судом. Визначаючи 1/5 частку аліментів від заробітної плати(доходу) відповідача,суд відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище відповідача ( хворіє, на утримання має,крім [PERSON], доньку [PERSON]), а також думку відповідача,який просить встановити аліменти в розмірі 1/5 частки від заробітку. Як вбачається з показів відповідача у суді він має постійну роботу, має стабільний заробіток.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

2 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи тим, що вона з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час матеріальне становище сім'ї погіршилось, батько не надає матеріальну допомогу на утримання дітей і вони знаходяться на її утриманні та вихованні. Вважала, що відповідач, маючи постійну роботу, має змогу та повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття, при цьому розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Крім того, позивач в частині вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей звільнена від сплати судового збору в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. стягується з відповідача в дохід держави. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

30.04.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності йому трудової книжки та посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю. В заяві зазначив, що в трудова книжка [NUMBER] від 24.07.1980 року видана на ім'я [PERSON] (рос.) та на першій сторінці невідомо ким наведено букву "ч" у прізвищі, а у посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю помилково зазначено по-батькові заявника "[PERSON]" а необхідно "[PERSON]", а тому в Управлінні пенсійного фонду піддано сумніву належність вищевказаних документів заявнику, в зв'язку з чим вимагають судове рішення про приналежність заявнику трудової книжки та посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю. Просить заяву задовольнити і постановити рішення, в якому зазначити, що трудова книжка [NUMBER] від 24.07.1980 року, яка виписана на ім'я [PERSON] (рос.), та посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю серії [NUMBER] від 10.09.1997 року виписане на ім'я [PERSON]. стосуються та належать [PERSON], [INFO], жителю смт.Чечельник Вінницької області . У судове засідання від заявника [PERSON]надійшла письмова заява в якій він зазначив, що повністю підтримує свою заяву, просить розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої сторони управління пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Гарник А.В. направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, не заперечує проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що заява поністю підлягає до задоволення по слідуючим підставам. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з трудової книжки [NUMBER] від 24.07.1980 року, прізвище, ім'я та по-батькові записані російською мовою "[PERSON]", а посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю серії [NUMBER] від 10.09.1997 року видане на ім'я [PERSON]., а у паспорті, серія [NUMBER], виданого 16.01.2001 р. Чечельницьким РВ УМВС України у Вінниькій області, вбачається, що прізвище, ім'я та по-батькові заявника вірно пишеться як" [PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] звернулася в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ "Завод Протекон" про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем учасника ТОВ "Завод Протекон" [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] було відмовлено у вступі до ТОВ "Завод Протекон", а тому за приписами ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" у позивача виникло право на отримання в грошовій формі частини майна ТОВ "Завод Протекон", пропорційно частці спадкодавця [PERSON] у статутному капіталі товариства. 21 травня 2013 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ "Завод Протекон" про стягнення частки померлого [PERSON] у майні ТОВ "Завод Протекон" 20 серпня 2013 року ТОВ "Завод Протекон" виплатило [PERSON] вартість частки померлого [PERSON] у майні ТОВ "Завод Протекон", що становила 16463,16 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року у справі № 756/10440/13 відмовлено [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Завод Протекон" на користь позивача вартість частки померлого [PERSON] у майні ТОВ "Завод Протекон", що становила 155488,96 грн. Ці кошти були сплачені [PERSON] 06 серпня 2019 року. У зв`язку з несвоєчасністю виплати вартості частки спадкодавця у майні товариства, [PERSON] ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зазначивши, що звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, їй було відмовлено в нарахуванні пенсії, поскільки згідно паспорту її прізвище вказано "[PERSON]", а при виписці трудової книжки було допущено помилку в прізвищі, і замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]". А тому, заявнику, для призначення пенсії за віком, необхідно підтвердити факт, що трудова книжка, котра виписана на [PERSON] належить їй, [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та прохала встановити факт, що трудова книжка, котра виписана на ім"я [PERSON] належить їй, [PERSON], оскільки через розбіжність у прізвищі вона не може оформити пенсію. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти встановлення даного факту, пояснивши, що це необхідно заявнику для призначення пенсії по віку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала разом із заявницею на комбікормовому заводі, а потім на свинофермі, і в списках на отримання зарплати її прізвище завжди писали [PERSON], а свідок [PERSON] пояснила, що також працювала разом із заявницею на свинофермі, а потім на хутровій фабриці, її прізвище в документах завжди писали [PERSON], а в трудовій книжці зробили помилку; таким чином обидва свідки підтвердили факт належності заявнику трудової книжки. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER], має прізвище [PERSON]. А згідно копії трудової книжки від 08 серпня 1975 року прізвище заявника вказано [PERSON]. Поскільки в трудовій книжці допущено помилку в написанні прізвища заявника, де замість "[PERSON]" записано "[PERSON]", тому для призначення пенсії по віку їй необхідно встановити даний факт Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що трудова книжка, котра виписана на [PERSON] належить [PERSON], і це підтверджується як показами свідків, так і матеріалами справи. Таким чином, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву можливо задовольнити та встановити факт належності заявнику трудової книжки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обгрунтовуючи вимоги тим, що при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] та бабусі [PERSON] , виявилося, що в неї та в померлих по різному зазначено прізвище. Так в свідоцтві про народження прізвище заявниці зазаначено як " [PERSON] ", в той час як прізвище померлого батька зазаначено як " [PERSON] ", а прізвище померлої бабусі зазаначено як " [PERSON] ", а тому заявниці необхідно підтвердити факт родинних відносин з померлими. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, дала аналогічні пояснення, пояснила що померлий батько склав на неї заповіт, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явивя, причини неявки суду не повідомив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] дійсно є батьком та [PERSON] дійсно є бабусею заявниці. Допитавши в судовому засіданні свідка, дослідивши матеріали справи і надані в ній докази, суд вважає подану заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, що [PERSON] а дійсно є донькою померлого [PERSON] та онукою померлої [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] ,свідоцтвом про народження заявниці, свідоцтвом про народження померлого [PERSON] ,копією паспорта заявника, свідоцтвом про укладення шлюбу заявниці, копією паспорта [PERSON] ,копією паспорта [PERSON] (а.с.4-12) Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною заявою, мотивуючи тим, що [INFO] помер його дід по материнській лінії [PERSON] та [INFO] померла його мама [PERSON], які проживали в с. Нестерівці Дунаєвецького району. Після їх смерті залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності агрофірми "Дружба" с.Нестерівці. На даний час він не може оформити спадщину як спадкоємець за законом через невідповідність прізвищ матері та діда у документах родинного зв'язку та сертифікаті на право на земельну частку (пай), де відповідно прізвище матері зазначено "[PERSON]", а прізвище діда - "[PERSON]". А тому, звертається до суду, просить встановити факт родинних відносин, факт належності правовстановлюючого документа та факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, які можуть бути підтверджені іншими документами та свідченнями свідків. Суд, дослідивши матеріаи справи, заслухавши представника заявника, свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO] померла [PERSON], які проживали в с.Нестерівці Дунаєвецького району, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх смерть. Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно - право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності агрофірми "Дружба" с.Нестерівці, розміром 1,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який виписаний на ім'я [PERSON], жителя с.Нестерівці Дунаєвецького райоу. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом на дане майно. Згідно свідоцтва про народження заявника, його матір'ю зазначена [PERSON], народився він в с.Нестерівці Дунаєвецького району. Згідно свідоцтв про народження та одруження матері заявника, її дошлюбне прізвище - Петрова, народилась вона в с.Нестерівці Дунаєвецького району, її батьком являється [PERSON]. Згідно довідок та виписок з погосподарських книг по с.Нестерівці Дунаєвецької міської ради, [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] - це одні і ті ж особи, вони являються відповідно дідом та матір'ю заявника. Свідки [PERSON] та [PERSON], які проживають по-сусідству із заявником, підтвердили, що він постійно проживав в будинку в с.Нестерівці Дунаєвецького району разом із своєю матір'ю [PERSON] до дня її смерті. Також, вони знали діда заявника [PERSON]. Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] являються відповідно дідом та матір'ю заявника, що земельний сертифікат належить [PERSON] і що заявник постійно проживав разом із своєю матір'ю на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Кредитна спілка «ГаліціяКредит» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2009 року між Кредитною спілкою «Галіція Кредит» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 481-09кЛВ, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит на суму 4500,0 гривень із сплатою за користування кредитом 76% річних. Враховуючи те, що відповідачами порушуються умови Договору кредиту, просить позов задоволити та стягнути солідарно з відповідача на користь Кредитної спілки «Галіція Кредит» заборгованість в розмірі 8261,75 гривень. 22.01.2015 року КС "Галіція Кредит" подала до суду заяву про зменшення позовних вимог і просила стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту 5992,55 грн. В судове засідання представник позивача по довіреності Максим Д.Я. не з"явилась, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Високий Замок". А тому, на підставі ст.224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Кредитної спілки «Галіція Кредит» слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2009 року між Кредитною спілкою «Галіція Кредит" та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 481-08кЛВ, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит на суму 4500,0 гривень. Згідно з п.1.1 Договору кредиту, плата за користування кредитом (проценти) становить 76% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.01.2015 року становить 5 992,55 грн. . Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов КС «Галіція Кредит» слід задоволити повністю. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідач слід стягнути на користь держави243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 23.10.1985 року, який зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис № 2834. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем не проживають разом з 1997 року. На даний час вони мають різні сім"ї. Сторони в судове засідання не з"явилися, позивач подав до суду заяву якою свій позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою через засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 23.10.1985 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис № 2834. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 1997 року, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається з свідоцтва про шлюб відповідач при укладені шлюбу не змінювала прізвище. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому останній, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 04.05.1993 року, який зареєстрований у відділі загсу Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що останні роки вони не можуть проживати як сім"я, виконувати сімейні обов"язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Зазначає, що вони проживають порізно, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подав до суду заяву якою свої позовні вимоги підтримав та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомила, заперечення та заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 04.05.1993 року у відділі загсу Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У зв"язку з тим, що відповідач в судове засідання не з"явилася, суд позбавлений можливості виконати вимоги ст. 235 СК України. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", а тому останній в розмірі 640-00 гривень має бути стягнутий з відповідача на користь держави. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved