Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до Об`єднаного садівничого товариства «Славутич», у якому просила суд визнати протокол №20/1 зборів правління Об`єднаного садівничого товариства «Славутич» від 05.03.2019 року та протокол №22 зборів правління від 25.05.2019 року протиправними, а також стягнути із відповідача на свою користь кошти у розмірі 23261 грн.. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є членом Об`єднаного садівничого товариства «Славутич» та в 2017 році на стіні свого сараю, електриком ОСТ «Славутич» за погодженням з головою правління Бедулею Ю.М. було розміщено лічильник обліку електроенергії. Однак уже 13.11.2018 року на зборах правління ОСТ «Славутич» позивача було зобов`язано усунути недоліки щодо встановлення лічильника обліку електроенергії для вільного для нього доступу електрика товариства, а 05.03.2019 року на зборах правління ОСТ «Славутич» було вирішено від`єднати земельну ділянку позивача від електропостачання. \~ \~ \~ \~15.03.2019 року без будь-якого попередження позивача електриком ОСТ «Славутич» [PERSON] та [PERSON] було відключено електропостачання земельної ділянки позивача. 18.03.2019 року в присутності [PERSON] її чоловіка [PERSON] та [PERSON] в лабораторії «Черкасиобленерго» було здійснено перевірку даного лічильника. За результатами перевірки жодних відхилень в роботі лічильника виявлено не було. 16.05.2019 року [PERSON] було надіслано Голові правління ОСТ «Славутич» Бедулі Ю.М. повідомлення про виконання вимог, в якому було вказано, що нею було виконано рішення правління ОСТ «Славутич» та встановлено лічильник відповідно до норм та з можливістю вільного доступу до нього електрика ОСТ «Славутич». Також просила відновити електропостачання на її ділянці. 25.05.2020 року відбулися збори правління ОСТ «Славутич», про що було складено Протокол № 22 від 25.05.2019 року. Голова правління [PERSON] доповів про те, що згідно з рішенням засідання правління від 15.03,2019 року (протокол №20/1) було припинено електропостачання на земельній ділянці [PERSON] так як за період з листопада 2018 року по березень 2019 року наявна невідповідність в показниках лічильника на ТП 885. Так як невідповідність припинилася після відключення лічильника [PERSON] , ним було зроблено висновок, що саме [PERSON] споживала електроенергію поза лічильником та має компенсувати 23261 (двадцять три тисячі двісті шістдесят одну) грн., якими було погашено заборгованість за рахунок членських внесків членів товариства. Після тривалих безрезультатних перемовин з головою правління [PERSON] , [PERSON] була змушена сплатити 23261 (двадцять три тисячі двісті шістдесят одну) грн. за спожиту електроенергію, оскільки тривала відсутність електропостачання (з березня по жовтень 2019 року) на її земельній ділянці створювала незручності та унеможливлювала обслуговування земельної ділянки [PERSON] .. Позивач наполягає, що вказані дії голови правління ОСТ «Славутич» [PERSON] є надуманими, а отже протиправними, жодних належних доказів її вини в користуванні електричною енергією поза лічильником, чи в наслідок його несправності останнім надано не було, а отже і рішення про відключення її від електропостачання та стягнення із неї вказаної вище суми коштів є протиправним. Таким чином вважаючи свої права порушеними позивач звернулася до суду для їх захисту. Представник відповідача - голова правління ОСТ «Славутич» Нудьга С.Ю. звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог у повному обсязі та вказав, що вказаний спір був породжений особистою неприязню колишнього голови правління ОСТ «Славутич» [PERSON] до [PERSON] , який штучно створив їй перешкоди в реалізації її прав щодо постачання електричної енергії. Товариство визнає, що вказані у позовній заяві протоколи ОСТ «Славутич» є протиправними та не мотивованими. Окрім того вказує, що підстави стягувати із [PERSON] кошти в розмірі 23261 грн. були відсутні, а їх подальший рух, після сплати їх позивачем, невідомий. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника ОСТ «Славутич». Представник позивача - адвокат Сучило А.О. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. \~ \~ \~ \~При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Приводом для звернення позивача до суду із даним позовом стали дії голови правління ОСТ «Славутич» [PERSON] по відключенню позивача від постачання електроенергії та безпідставне стягнення із неї коштів у розмірі 23261 грн.. Судом встановлено, що позивач по справі прийнята в члени ОСТ «Славутич» на підставі рішення загальних зборів, що стверджується витягом з протоколу загальних зборів №7 від 19.09.2015 року. Згідно з даними довідки ОСТ «Славутич» від 15.08.2016 року за №101, [PERSON] є членом ОСТ «Славутич» та має право на користування земельною ділянкою [ADDRESS] загальною площею 1200 кв.м.. Відповідно до Протоколу № 17 від 13.11.2018 року, [PERSON] було зобов`язано усунути недоліки щодо встановлення лічильника обліку електроенергії для вільного до нього доступу електрика товариства. Згідно з Протоколом № 20/1 зборів правління ОСТ «Славутич» від 05.03.2019 року, на зборах членів правління ОСТ «Славутич» 05.03.2019 року голова правління Бедуля Ю.М. виступив з доповіддю, в якій було запропоновано від`єднати земельну ділянку [PERSON] від електропостачання. Проте рішення щодо від`єднання земельної ділянки [PERSON] від мереж електропостачання прийнято не було Відповідно до Протоколу № 22 зборів членів правління ОСТ «Славутич» від 25.05.2019 року, голова правління [PERSON] доповів про те, що згідно з рішенням засідання правління від 15.03.2019 року (протокол №20/1) було припинено електропостачання на земельній ділянці [PERSON] так як за період з листопада 2018 року по березень 2019 року наявна невідповідність в показниках лічильника на ТП 885. Оскільки невідповідність припинилася після відключення лічильника [PERSON] ,(відповідно до Акту на відключення № 1 від 15.04.2019 року) було зроблено висновок, що саме [PERSON] споживала електроенергію поза лічильником та має компенсувати 23261 (двадцять три тисячі двісті шістдесят одну) грн., якими було погашено заборгованість за рахунок членських внесків членів товариства. Разом із тим, на переконання суду, такі дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 60 ЗУ «Про ринок електричної енергії» Постачання електричної енергії здійснюється на недискримінаційних засадах. Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України\~"Про захист прав споживачів",\~"Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пунктів 5.1.1-5.1.3 розділу V Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП №311 від 14березня 2018року, улаштування вузлів обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії необхідно здійснювати відповідно до цього Кодексу, Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 липня 2017 року № 476,\~Правил роздрібного ринку\~електричної енергії та проектних рішень. Місце розміщення вузла обліку має бути захищеним від доступу сторонніх осіб, тварин, птахів, комах тощо, які можуть пошкодити обладнання, віддаленим від займистих матеріалів на відстань не менше 1,5 метра в усіх напрямах, безпечним і доступним для проведення технічного обслуговування, ремонту та заміни обладнання, відповідати вимогам правил безпеки та інших відповідних нормативних документів. Вузли обліку необхідно встановлювати таким чином, щоб була забезпечена можливість доступу споживачів, учасників ринку та інших заінтересованих сторін до нього для цілей контрольного огляду та/або технічної перевірки, а також візуального зчитування результатів вимірювання з лічильника без застосування спеціальних засобів та інструментів. Відповідно до Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 476 від 21 липня 2017 року (далі Правила № 476), ці Правила є обов`язковими для застосування під час проектування нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення або капітального ремонту електроустановок. Згідно п. 1.5.30 Правил № 476 розрахункові лічильники приватних домоволодінь потрібно розміщувати в місцях, доступних для персоналу енергопостачальної компанії. Місце встановлення лічильника має бути визначене проектом та погоджене зі споживачем. Отже, зазначеною нормою передбачено обов`язковість встановлення лічильника за визначеним у проекті місцем. Однак, матеріали справи не містять, а сторонами не надано, копії проекту місця встановлення лічильника електричної енергії належного позивачу будинку. Таким чином матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що розташування лічильника електричної енергії позивача на його будинку суперечить чи не суперечить вимогам Кодексу комерційного обліку електричної енергії та п. 1.5.30 Правил № 476, оскільки сторони не погодили та не визначили у проекті інше місце розташування лічильника позивача. Відповідач вимагаючи від позивача усунути порушення щодо вільного доступу електрика до лічильника не встановив, чи суперечить вимогам встановлених правил місце знаходження такого лічильника та чи визначене його місце знаходження відповідним проектом та погоджене зі споживачем. Відповідно до п.п. 1.1.1 п. 1.1 Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, Затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку Окрім цього, відповідно до п. 7.5 Правил, припинення постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: - відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); - недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача; - заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; - несплати вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем не облікованої електричної енергії на користь оператора системи); - невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; - закінчення терміну дії, розірвання або не укладення договору між споживачем та оператором системи; - закінчення терміну дії договору між споживачем та постачальником «останньої надії» (за умови не укладення споживачем договору з іншим електропостачальником); - порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209. Однак, матеріали справи не містять належних доказів попередження позивача про майбутнє відключення електропостачання до його будинку не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, а також судом не встановлено наявність підстав для відключення електроенергії до будинку позивача, передбачених п. 7.5 розділу VII Правила №312. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Як вбачається з матеріалів справи, відключення позивача мало місце за відсутності підстав для-такого відключення та з недодержанням порядку такого відключення. В матеріалах справи наявні копії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №71081000508 від 02.01.2019 року з додатками та копія акту звірки розрахунків між ТОВ «Черкасиенергозбут`та ОСТ «Славутич» від 04.12.2019 року. Дослідивши доданий позивачем акт розрахунків між ТОВ «Черкасиенергозбут» та ОСТ «Славутич», заборгованості в сумі 23261 (двадцять три тисячі двісті шістдесят одна) грн. виявлено не було. Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У заяві про визнання позовних вимог - голова правління ОСТ «Славутич» Нудьга С.Ю. вказував, що вказаний спір був породжений особистою не приязню колишнього голови правління до позивача, жодних належних доказів правомірності дій ОСТ «Славутич» останній не має, а тому позовні вимоги визнають повністю. Повноваження [PERSON] , як голови правління ОСТ «Славутич» стверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.07.2020 року, відповідно до якої [PERSON] є керівником ОСТ «Славутич». Відповідно до норм ст.. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи та перевіривши повноваження представника ОСТ «Славутич» суд приходить до переконання про відсутність обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання відповідачем. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. З ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36). Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що відповідач відключаючи її земельну ділянку від електропостачання діяв безпідставно, наявність саме у неї заборгованості за користування електроенергією не доведена, а тому сплачені нею кошти в розмірі 23261 грн. підлягають поверненню позивачу. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати\~ у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією від 27.01.2020 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved