Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відносно [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком, проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, не готує його до самостійного життя, морально та матеріально не підтримує дитину. Дані обставини підтверджуються наступними доказами: нотаріально завіреною заявою відповідача від 18.09.2013 року про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]; характеристикою учня 2-А класу спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №31 м. Києва про те, що [PERSON] старанна і добра дитина, успіхами якої цікавиться мати, а батько [PERSON] не цікавиться навчанням, успіхами та вихованням дитини; інформацією з відділу державної виконавчої служби Южненского міського управління юстиції у Одеській області про те, що станом на 01.06.2014 року заборгованість по аліментам становить більше 50 000 грн.; висновком комісії з питань захисту прав дитини Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва про доцільність позбавлення прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] від 11.06.2014 року №3920/41/2/1003. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач після розлучення жодного разу не спілкувався з дитиною, ні приїздив до нього, навіть коли вона перебувала з дитиною в м. Южне не виявив бажання поспілкуватися з дитиною. Відповідач не цікавиться дитиною, його станом здоров'я, його успіхами в школі, хобі. В жовтні 2013 року коли вона отримала аліменти, купила сину телефон та він дзвонив батьку, але батько знаючи, що у сина вже є свій номер телефону не дзвонить йому та не спілкується з ним. Жодного разу батько не поздоровив сина з Днем народження або зі святом. В судовому засіданні вона запросила батька на день народження сина 07.10.2014 року, але він не приїхав до нього. В жовтні 2014 року відповідач вперше направив конверт на ім'я сина, але ні вона, ні син не змогли його отримати так як адресат неповнолітній. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, відповідач надав заперечення, в яких посилається на те, що він себе не вважає батьком цієї дитини, так як на сьогоднішній день питання щодо походження цієї дитини від конкретного чоловіка залишається не з'ясованим і не вирішеним, тому вважає передчасним вирішення питання про позбавлення його батьківських прав, позивач перешкоджає у спілкуванні з дитиною, змінила місце проживання та місце працевлаштування, в грубій і принизливій формі висловлюється на його адресу, нотаріально засвідчена заява спростовується заявою від 23.09.2014 року, характеристика не є доказом, оскільки [PERSON] проживає з матір'ю, окрім цього триває розгляд цивільної справи за його позовом до відділу ДВС Южненского міського управління юстиції в Одеській області, Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, [PERSON] про визначення розміру заборгованості по аліментах, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та розрахунок заборгованості від 13.06.2014 року не є належним доказом, а висновок органу опіки винесений на підставі його нотаріально завіреної заяви від 18.09.2013 року. В судовому засіданні відповідач спочатку стверджував, що він не є батьком дитини, так як не вирішено питання про походження дитини, не знає дитину в обличчя, не приймає участі у його вихованні, не приходить до школи, не дзвонить йому, потім заперечував проти позбавлення його батьківських прав з підстав того, що мати перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, він сплачує аліменти на дитину з 2006 року, в 2010 року він переплатив 24 000 грн., потім в 2011, 2012, 2013 роках не сплачував аліменти взагалі до серпня 2013 року, в 2013 - 2014 роках сплачував аліменти періодично. Надав оригінали квитанцій для огляду в судовому засіданні про сплату аліментів від 08.08.2013 року - 250 грн., 23.08.2013 року - 2000 грн., 04.09.2013 року - 2000 грн., 07.10.2013 року - 2000 грн., 03.01.2014 року - 1400 грн., 24.06.2014 року - 300 грн., 23.07.2014 року - 500 грн., 29.08.2014 року - 500 грн., 02.10.2014 року - 500 грн., 03.11.2014 року - 500 грн. До Служби у справах дітей не звертався з приводу встановлення графіку зустрічей з дитиною. До позивача з приводу зустрічей з дитиною не звертався, так як у них склались неприязні відносини. Вперше на 2013 Новий рік йому сам подзвонив син, повідомив що йому купили телефон, після він намагався йому подзвонити, але номер телефону не відповідав. Крім того позивач в судовому засіданні надала йому інший номер телефону дитини, на якій він теж намагався подзвонити дитині, але теж не зміг. Він підписав заяву від 18.09.2013 року, тому що позивач просила "разово" вивести дитину за кордон. На запитання головуючого: "чому за весь час розгляду справи відповідач не розпочав спілкування з дитиною?" - пояснив, що зараз не час для початку спілкування з дитиною, хай виросте, а потім подивимось. Представник відповідача в своїй промові на судових дебатах пояснив, що вони будуть виправлятись. Представник органу опіки та піклування Дніпровської райдержадміністрації в м. Києві в судове засідання не з'явився, надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву та висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №3920/41/2/103 підтримує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвали 07.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). У сторін є дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її піклуванні та утриманні. На підставі виконавчого листа №2-1203/2006 від 11.04.2006 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Але відповідач ухиляється від сплати аліментів та утворилась заборгованість по аліментам, яка станом на 01.06.2014 року становить 55 475,90 грн., а станом на 30.11.2014 року становить 64 147,40 грн., яка за період з жовтня 2013 року по листопад 2014 року була розрахована виходячи з середньомісячної заробітної плати (а.с.13, 46). Також в провадженні Южного міського суду перебуває цивільна справа №519/239/14-ц за позовом [PERSON] до Відділу ДВС Южненского МУЮ, Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ, [PERSON] про визначення розміру заборгованості по аліментах та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, так як наявний спір щодо розміру заборгованості по аліментах (а.с.30). Окрім цього відповідач надав до суду копії квитанцій про сплату ним аліментів 08.08.2013 року - 250 грн., 23.08.2013 року - 2000 грн., 04.09.2013 року - 2000 грн., 07.10.2013 року - 2000 грн., 03.01.2014 року - 1400 грн., 24.06.2014 року - 300 грн., 23.07.2014 року - 500 грн., 29.08.2014 року - 500 грн., 02.10.2014 року - 500 грн., 03.11.2014 року - 500 грн. (а.с.60-65). У суду не має відомостей чи були враховані дані суми при розрахунках заборгованості по аліментах. Відповідач пояснив, що в 2010 році відбулась переплата аліментів на сина в розмірі 20000 грн. Але навіть враховуючи цю переплату та квитанції, які були надані відповідачем в судовому засіданні у відповідача залишається заборгованість по аліментах в розмірі 34197,40 (64147,40 - 20000 - 9950) грн. 29.04.2014 року Южним міським судом Одеської області ухвалений вирок у відношенні [PERSON] за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, якщо протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки (а.с.67-68). Згідно заяви [PERSON], яка була нотаріально завірена 18.09.2013 року, відповідач як батько не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. З позовними вимогами позивача про позбавлення батьківських прав згоден та просить розглянути справу без його участі (а.с.12). Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії №11 від 04.06.2014 року) №3920/41/2/103 від 11.06.2014 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Згідно заяви [PERSON], яка була нотаріально завірена 23.09.2014 року, відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], так як обставини викладені в його заяві від 18.09.2013 року, посвідченої нотаріусом, змінилися. З позовними вимогами позивача про позбавлення батьківських прав не згоден. Та просить переглянути і скасувати висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії №11 від 04.06.2014 р.) (а.с.28). Відповідач пояснити в судовому засіданні не зміг які у нього змінились обставини. Відповідач звернувся до Органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою від 30.09.2014 року про перегляд та скасування висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав від 11.06.2014 року №3920/41/2/103 та відмову позивачу у задоволенні заяви про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] (а.с.29). 16.10.2014 року на ім'я відповідача начальник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надав відповідь на заяву відповідача, якою повідомив, що на даний час справа №519/878/14-ц про позбавлення батьківських прав перебуває на розгляді в Южному міському суді Одеської області та відповідно до ч.3 ст.19 СК України "у разі звернення до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви" (а.с.42). Згідно характеристик на учня 2-А, 3-А класів спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №31 м. Києва [PERSON], батько [PERSON] жодного разу не цікавився навчанням сина, не був присутній на батьківських зборах (а.с.9, 44). З 2008 року та по теперішній час відповідач жодного разу свою дитину не провідував, не відвідував на свята, не цікавився станом її здоров'я, навчальним процесом, не був присутній на батьківських зборах, з дитиною не спілкується, тобто відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не турбується за фізичне та духовне виховання дитини, матеріально її не забезпечує в повному обсязі, що підтверджується його показаннями на досудовому розслідуванні від 02.08.2013 року (а.с.45). Жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини. Окрім цього відповідач заперечував, що [PERSON] є його сином. Доводи відповідача, що він проживає в іншому місці тому не може спілкуватись з сином, суд не може прийняти до уваги так як згідно ч.2 т. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності до п.п.2,6 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відкритку з поздоровленням з Днем народження сина, яку направив відповідач під час розгляду справи суд не може прийняти до уваги, так як на запитання головуючого: "чому за весь час розгляду справи відповідач не розпочав спілкування з дитиною?" - відповідач пояснив, що зараз не час для початку спілкування з дитиною, хай виросте, а потім подивимось. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи - орган опіки та піклування Дніпровської райдержадміністрації в м. Києві, підлягає задоволенню в повному обсязі, так як позовні вимоги обґрунтовані та законі, відповідач від виконання батьківських обов'язків ухиляється, вихованням малолітньої дитини не займається, засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, а також його ставлення до дитини, а саме що в період розгляду справи ще не час для початку спілкування з дитиною. Враховуючи промову представника відповідача на судових дебатах, що вони будуть виправлятись, суд роз'яснює, що позбавлення батьківських прав має тимчасовий характер, оскільки ст.169 СК України передбачено поновлення батьківських прав, якщо поведінка батька змінилась.

Outcome: approved