Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з червня 2018 року і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 листопада 2012 року з відповідача на її користь на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2012 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Починаючи з дати призначення по травень 2018 року з заробітної плати відповідача, згідно виконавчого листа від 23.12.2012 року (ВП №356811422) стягувались 33% в якості аліментів на утримання дітей. В зв'язку з закінченням дочкою [PERSON] навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», з червня 2018 року з заробітної плати відповідача [PERSON] стягуються 16,5% в якості аліментів на утримання сина [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Крім заробітної плати , інших дохалів вона не має, і враховуючицінову політику на інфляційні процеси, які відбуваються в державі, , її доходівна належне утримання сина недостатньо, і аліменти в розмірі 16,5% покривають навіть частини її витрат на утримання їхнього сина. 13.08.2018 року ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надав, а тому у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за навяними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що 13.11.2012 року по справі №209/3639/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів винесено рішення, яким із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сдітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08 жовтня 2012 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. (а.с.10). На підставі вказаного рішення 23.11.2012 року було видано виконавчий лист №209/3639/2012, який знаходиться на виконанні (а.с.14) На утримання дочки [PERSON], [INFO], припинено стягнення з відповідача, у зв"язку з досягненням вісімнадцятирічним віком та закінченням навчання в Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут". на утримання сина [PERSON] [INFO] в даний час стягуються аліменти у розмірі 16.5%, що є меншим ніж передбачено чинним законодавством. Згідно положень ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивачки про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з п.23 Постанови ПленумуВСУ від15травня 2006року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved