Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" [PERSON] видано ордер на поселення в гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач була зареєстрована у даному гуртожитку у зв'язку з роботою швачки у ВАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", що відображено в самому ордері. Згідно довідки про склад сім'ї, в кімнаті [ADDRESS], дійсно зареєстрована позивач [PERSON], [INFO]. Проте вже тривалий час відповідач в гуртожитку за вказаною адресою не проживає. Згідно актів перевірки паспортного режиму від 28 липня 2013 року, від 09 вересня 2013 року, від 04 листопада 2013 року, від 04 червня 2014 року, складених комісією ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", висновків Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 09 вересня 2013 року та 04 червня 2014 року, встановлено, що [PERSON] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає. На підставі ст.ст. 127-131 ЖК України, Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Радою Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року, позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування кімнатою у гуртожитку. Покликаючись на наведене, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням в гуртожитку. Представник позивача Щербюк О.Ю. в судове подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Цивільне судочинство у судах України здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців. Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" [PERSON] 09.12.1999 року видано ордер на поселення в гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідач була зареєстрована у даному гуртожитку у зв'язку з роботою швачки у ВАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", що відображено в самому ордері. Згідно довідки про склад сім'ї, в кімнаті [ADDRESS], дійсно зареєстрована позивач [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно актів перевірки паспортного режиму від 28 липня 2013 року, від 09 вересня 2013 року, від 04 листопада 2013 року, від 04 червня 2014 року (а.с. 7-10), складених комісією ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", висновків Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 09 вересня 2013 року та 04 червня 2014 року (а.с. 11-12), встановлено, що [PERSON] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] не проживає більше року. Згідно ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. У п. 13 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Радою Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року визначено порядок користування гуртожитками, та передбачає, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян. Оскільки [PERSON] не користуються кімнатою [ADDRESS], то вимога позивача про втрату права користування гуртожитком є правомірною та підлягає до задоволення. Судом не встановлено фактів, які б перешкоджали [PERSON] проживати у кімнаті [ADDRESS] гуртожитку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved