Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що ТОВ "Просто Фінанс" та [PERSON] уклали кредитний договір № 02011914663 від 19.05.2008 року. 18.05.2012 року між ТОВ "Просто Фінанс" та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Просто Фінанс", а ТОВ "Просто Фінанс" зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, товариством з обмеженою відповідальністю "Просто Фінанс" було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 02011914663 від 19.05.2008 року товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до умов даного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 135100,00 грн., який підлягає погашенню в термін до 10.05.2014 року. Порядок надання кредиту, нарахування та оплати всіх плат за договором передбачений умовами договору. Боржник порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 03.11.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом - 32564,58 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що просить розглядати справу без його участі, на підставі наявних доказів та матеріалів. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заперечення в яких зазначив, що відповідно до виписок з АКБ «Приват Банк» відповідачем 24.10.2013 року здійснено перерахунок коштів на рахунок позивача в сумі 2780 грн., 23.11.2013 року, 21.12.2013 року, здійснено аналогічні платежі. Такі ж платежі були здійснені за період 21.01.2014 року, 22.02.2014 року, 21.03.2014 року, 21.04.2014 року, 21.05.2014 року в сумі 2780 грн., щомісячно, але з невідомих причин кошти повертались через деякий час на карточку, що також підтверджується відповідними виписками банку. Зазначив, що на його адресу письмових повідомлень про зміну рахунків чи інших реквізитів позивача, а також письмових претензій щодо сплати, чи заборгованості за кредитним договором не надходило, та в матеріалах справи такі дані відсутні. Просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є позичальником відповідно до умов кредитного договору № 02011914663 від 19.05.2008 року і тому, відповідно до умов договору отримав кредит в розмірі 135100,00 грн., який підлягає погашенню в термін до 10.05.2014 року. У відповідності до п. 1.1, п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.6, п. 2.7 кредитного договору № 02011914663 від 19.05.2008 року позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 9,9% річних від непогашеної суми кредиту, сплачує разову комісію за надання кредиту в розмірі 1,5% від початкової суми кредиту та щомісячно сплачує комісію за управління кредитом в розмірі 0,2% від початкової суми кредиту. Розрахунок суми процентів за користування кредитом здійснюється кредитодавцем, виходячи із кількості 72 платіжних періодів. Сума процентів за користування кредитом розраховується від фактичної суми кредиту, що залишилась непогашеною після сплати позичальником частини суми кредиту згідно графіку на попередню дату платежу. Нарахування процентів за користування кредитом починається з дня наступного за днем надання кредиту відповідно до умов договору по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку непогашеного кредиту. Проценти за користування кредитом нараховується кредитодавцем щомісячно за поточний місяць, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Комісія за управління кредитом нараховується кредитодавцем щомісяця в день сплати щомісячного платежу згідно умов договору. Відповідно до п. 7.2, п. 7.3 кредитного договору № 02011914663 від 19.05.2008 року, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником. У випадку порушення позичальником зобовязання щодо сплати простроченої заборгованості та/або усунення істотного порушення умов цього договору після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості, в порядку передбаченому в п. 5.1.6, п. 6.2.3 цього договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 20% від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. 18.05.2012 року між ТОВ "Просто Фінанс" та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Просто Фінанс", а ТОВ "Просто Фінанс" зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку 1 (а.с. 25). Згідно ст. 1054 ЦК України, за договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з наданим позивачем графіком сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору (а.с. 27), відповідач належним чином, відповідно до графіку погашення заборгованості щомісячно виконував зобовязання із 25.05.2008 року по 26.11.2013 року включно. Відповідно до виписок з АКБ «Приват Банк» за період з 21.05.2013 року по 23.05.2014 року по рахунку відповідача та виписки «Приват Банк» за період з 01.01.2014 року по 10.06.2014 року по рахунку відповідача (а.с. 88-93, 94-98), відповідачем 24.10.2013 року, 22.11.2013 року та 21.12.2013 року здійснено перерахунок коштів на рахунок позивача в сумі 2780 грн. щомісячно. Такі ж платежі були здійснені за період 21.01.2014 року, 22.02.2014 року, 21.03.2014 року, 21.04.2014 року, 21.05.2014 року в сумі 2780 грн., щомісячно, але кошти повертались через деякий час на карточку відповідача, що підтверджується відповідною випискою банку, а саме: 23.01.2014 року, 26.02.2014 року, 23.03.2014 року, 24.04.2014 року, 23.05.2014 року. Таким чином, відповідачем не сплачено банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією згідно графіку платежів лише за платіжними періодами №68, №69, №70, №71, №72 (а.с. 11), про що відповідачу стало відомо після отримання виписок з банку по власному рахунку. Письмових повідомлень про зміну рахунків чи інших реквізитів позивача, а також письмових претензій щодо сплати, чи заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача не надходило, та в матеріалах справи такі дані відсутні. У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Таким чином, умовою застосування неустойки є винна поведінка. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем вжито всіх необхідних заходів встановлених умовами договору щодо сплати щомісячних платежів. Вказаний факт підтверджується вищевказаними виписками банку із рахунку відповідача. Проте, із незалежних від відповідача причин кошти не були зараховані та повернулись через деякий час на карточку відповідача. Враховуючи викладене, не підлягає стягненню на користь позивача сума неустойки, у звязку із відсутністю вини відповідача. Боржник порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Станом на момент розгляду справи в суді заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитні ініціативи», згідно розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 26) з урахуванням виписок по рахунку відповідача (а.с. 88-93, 94-98), складає 13831,15 грн., а саме: за кредитом - 12177,41 грн., по відсотках - 302,74 грн., по комісії - 1351 грн.. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити частково із вищевикладених підстав.

Outcome: partial