Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивують тим, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" право грошової вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №336 від 05.03.2008, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичною особою, [PERSON] . Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про іпотечний кредит належать ТОВ "Кредитні ініціативи". 05 березня 2008 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа, [PERSON] уклали кредитний договір №336, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 25000 доларів США, а відповідач зробов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Процентна ставка становить 13,5% річних, строк кредитування - 04 березня 2008 року. 23.02.2009 між банком та позичальником було укладено договір №1 про внесення змін да доповнень до кредитного договору №336 від 05.03.2008, згідно п.2 якого внесено зміни та доповнення до пунктів 2.1., 2.2., 2.4., 2.5., 2.6., 3.1., 3.2., 3.3., 5.2.1., Додатку №1 та Додатку №2 до кредитного договору та викладено в новій редакції. Первинний кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 25000 доларів США. Однак, позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого, станом на 13.05.2020 має прострочену заборгованість: за кредитом 6799,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 182199,40 гривень та по відсотках 10292,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 275792,76 гривні. Також, 05 березня 2008 року, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичною особою, [PERSON] було укладено Іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. та зареєстрований в реєстрі за №1125, відповідно до якого іпотекодержатель передав в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . ТОВ "Кредитні ініціативи" надіслало відповідачу письмове повідомлення (вимогу про усунення порушень), однак станом на день подачі позову до суду, вимога боржником не виконана. На підставі наведеного, просили, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №336 від 05.03.2008, в сумі 17092,64 доларів США, а саме: за кредитом - 6799,83 доларів США; по відсотках - 10292,81 доларів США, на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної\~ суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6869,88 гривень. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 17.07.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. 08.09.2020 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. У відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. 29 листопада 2011 року Рахівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі №2-1142/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №336 від 05 березня 2008 року у розмірі 7732,40 (сім тисяч сімсот тридцять два) долари США 40 центів. Пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, кредиторр відповідно до частини другої\~статті 1050\~ЦК України\~та умов\~укладеного договору, змінив строк виконання основного зобов`язання і такий строк настав 12 грудня 2012 року. В подальшому рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/163/15-ц, що набрало законної сили 21.04.2015, додатково стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", заборгованість за кредитним договором № 336 від 05.03.2008 року в сумі 2867,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.12. 2014 року, 1 долар - 15,056 гривень, становить 43167,81 (сорок три тисячі сто шістдесят сім гривень вісімдесят одну копійку) гривень. Бажаючи виконати зобов`язання з повернення кредитних коштів в листопаді 2017 року та в червні 2019 року вона зверталась до ТОВ "Кредитні ініціативи" з заявою, в який просила надати реквізити для виконання зобов`язань за Кредитним договором №336 від 05.03.2008 та вищевказаних рішень суду. На виконання рішень судів про дострокове стягнення заборгованості нею було проведено повне погашення заборгованості за кредитним договором №336 від 05.03.2008, що стверджується квитанціями №4252210171 від 22.05.2020 та №4252210173 від 22.05.2020. За таких обставин, станом на сьогоднішній день вся заборгованість за кредитним договором №336 від 05.03.2008 була погашена, а відповідно Іпотечний договір №336 посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. за реєстровим №1125, за яким нею було передано в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] , є таким, що припинений через повне виконання забезпеченого ним зобов`язання. Просила застосувати строк позовної давності в спірних взаємовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №336 від 05.03.2008 та похідного від нього Іпотечного договору №336 від 05.03.2008. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду із позовом, оскільки позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання у термін встановлений у повідомленні про дострокове повернення кредиту у повному обсязі (2011 рік), протягом трьох років, проте до суду звернувся з позовом в липні 2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності. На підставі наведеного просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позову. 06.10.2020 представником позивача, ТОВ "Кредитні ініціативи", [PERSON] надіслано до суду додаткові пояснення до позовної заяви. Зазначає, що посилання відповідача на той факт, що нею виконано рішення суду у гривневому еквіваленті на дату винесення рішення, а саме сплачено 61645,01 гривень та 43167,81 гривень, відповідно не може вважатись належним виконанням, оскільки у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перераховано саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Вважає, що ТОВ "Кредитні ініціативи" не пропустило строк звернення до суду, оскільки п. 6.9 кредитного договору сторонами погоджено строк позовної давності - 10 років. Ухвалою суду від 18.11.2020, підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у судове засідання не з`явився. Адвокат Дорош І.І., 12.05.2021 надіслала до суду електронною поштою клопотання, в якому просила розглянути справу без представника позивача. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] , 12.05.2021 надіслав до суду електронною поштою клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності відповідача та її представника. За результатом розгнляду справи відмовити ТОВ "Кредитні ініціативи" в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позов, в тому числі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності та відсутності боргу. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою\~статті 7 цього Закону\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~визначені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018. Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору №336 від 05 березня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області", [PERSON] та [PERSON] , позичальник [PERSON] , отримала кредит у сумі 25000 доларів США, за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 13,5% річних. Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 04 березня 2021 року. Розділом 4 Договору встановлено, що виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується іпотекою - будинок з надвірними спорудами ,загальною площею, 137,8 кв.м., житловою площю 70,3 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 256220 гривень. До цього договору було укладено договір №1 про внесення змін та доповнеь до кредитного договору №336 від 05 березня 2008 року, якою сторони, зокрема, узгодили ліміт кредитної лінії в сумі 23181 доларів США та процентну ставку 13,5 % річних. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальника, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області", [PERSON] та іпотекодавцем, [PERSON] було укладено Іпотечний договір №336 від 05 березня 2008 року, за умовами якого [PERSON] передано банку в іпотеку належну їй на праві власності в цілій частині житловий будинок, загальною площею 137.8 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м., з надвірними спорудами: сарай, літня кухня, сарай, вбиральня, огорожа, тротуар. Позивач визнає ту обставину, що у зв`язку із порушенням умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у 2011 році звертався до суду із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №336 від 05 березня 2008 року у розмірі 7732,40 доларів США. За результатом розгляду спору ухвалено рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2011 у справі №2-1142/11, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором № 336 від 05 березня 2008 року у розмірі 7732,40 (сім тисяч сімсот тридцять два) долари США 40 центів. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.12.2011. 17 грудня 2012 року, було укладено Договір про відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, внаслідок передачі якого Новий Кредитор набуває усіх прав вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за Кредитними договорами на заставлене майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами та Договорами Забезпечення. \~ Витяги з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 та з Додатку №1 до Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 підтверджують передачу в рамках Договору про відступлення прав вимоги та Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року прав на Кредитний договір №336 від 05.03.2008, де позивальником є [PERSON] та Іпотечного договору №336 від 05.03.2008, де іпотекодавцем є [PERSON] 30.03.2015 Рахівським районним судом Закарпатської області 30.03.2015 ухвалено рішення по справі №305/163/15-ц, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором №336 від 05.03.2008 в сумі 2867,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року, 1 долар - 15,056 гривень, становить 43167,81 (сорок три тисячі сто шістдесят сім гривень вісімдесят одну копійку) гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги у справі, яка розглядається, позивач вказував на те, що [PERSON] станом на 13.05.2020 має прострочену заборгованість за кредитним договором №336 від 05.03.2008 у розмірі: 6799,83 доларів США за кредитом, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 182199,40 гривень та по відсотках - 10292,81 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 275792,76 гривень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , частково виконала свої зобов`язання за кредитним договором №336 від 05.03.2008, а саме: на виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2011 у справі №2-1142/11 відповідачкою сплачено 22.05.2020 кошти в сумі 61645,01 гривень, що стверджується квитанцією №4252210171 від 22.05.202; на виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2015 у справі №305/163/15-ц відповідачкою сплачено 22.05.2020 кошти в сумі 43167,80 гривень, що стверджується квитанцією №4252210173 від 22.05.2020. Поряд з цим, посилання відповідача на той факт, що нею у травні 2020 року виконано рішення суду в гривневому еквіваленті по курсу встановленого на день ухвалення рішень суду, а саме сплачено 22.05.2020 суми: 61645,01 гривень та 43167,80 гривень, не може вважатись належним виконанням зобов`язання за кредитним договором №336 від 05.03.2008. Так, у рішеннях суду від 29.11.2011 по справі №2-1142/11 та від 30.03.2015 у справі №305/163/15-ц зазначено, що стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16 зазначено, що у разі отримання у позщику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), яка отримана у позику. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] , сплативши гривневий еквівалент суми заборгованості, визначений рішеннями суду в іноземній валюті після спливу 9-ти та 5-ти років, відповідно. з дня ухвалення рішень суду, не виконала у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором №336 від 05.03.2008. Разом із тим, пред`явивши у 31 жовтня 2011 року позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13 дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Також у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, провадження N14-154цс18 наведено висновок, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Враховуючи викладене, суд вважає ,що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припинилося після пред`явлення позову у справі №2-1142/11 згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому між сторонами кредитного договору немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії цього договору. Встановлено, що строк позовної давності було встановлено тривалістю у 10 років, що передбачено п.6.9 цього кредитного договору. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). Таким чином, умови кредитного договору про його дію до повного до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору не свідчать про те, що таким пунктом договору установлено строк дії договору в розумінні\~статті 251 ЦК України. У зв`язку з цим необґрунтованими є доводи позивача про те, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань по даному договору. Крім того таке твердження спростовується фактом пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~у 2011 році, у зв`язку з чим було змінено строк виконання основного зобов`язання. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта\~статті 267 ЦК України). За загальним правилом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, за змістом статей\~256,\~261 ЦК України\~позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). Встановлено, що позов у справі, яка розглядається подано ТОВ "Кредитні ініціативи" - 14.07.2020. Строк виконання основного зобов`язання настав у жовтні 2011 року\~-\~ у момент пред`явлення позову кредитором про дострокове стягнення кредиту у справі №2-1142/11. Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності у відзиві на позовну заяву від 08.09.2020. Таким чином, звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що нарахована до жовтня 2011 року\~не підлягає стягненню у зв`язку з пропуском позовної давності, а звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості за відсотками, що нараховані після жовтня 2011 року\~є безпідставним, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося. Позивачем, упозовній заяві та додаткових поясненнях не наданого доказів того, що вони пропустили строк позовної давності з поважних причин. Більше того, позивач не просив визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновлення строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права без поважних причин, що у відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed