Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 2005 року у Киселівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з чоловіком не склалося через різність характерів, через що виникали постійні сварки та непорозуміння. З лютого 2019 року шлюбні відносини фактично припинені за втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та залишити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача судові витрати (вх.№6923/19-вх. від 10.10.2019р.). Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх.№7600/19-вх. від 05.11.2019р.). У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 10 вересня 2005 року Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №3); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10 вересня 2005 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданого Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 03 жовтня 2006 року серії [NUMBER] за актовим записом №5 (а.с.6). Шлюбні відносини між подружжям припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання з лютого 2019 року, за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з липня 2019 року сторони не примирилися; дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї №182 від 01.04.2019 року, виданої виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області та не заперечується відповідачем (а.с.7). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно з ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто судовий збір у розмірі 384,20грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у сумі 384,20грн.

Outcome: approved