Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. 11.02.2015 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2015 року. 03.03.2016 року позивачем направлена претензія кредитора до Приморської державної нотаріальної контори, звідки її направлено до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] - за місцем заведення спадкової справи. 20.04.2016 року позивачем отримано відповідь приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про те, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON]. 17.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] направлено лист-претензію, в якій позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року становить 12980 грн. 35 коп., яка складається з заборгованості: 2678 грн. за кредитом; 7758 грн. 38 коп. за відсотками; 2543 грн. 97 коп. - з комісії та пені. Просить: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 12980 грн. 35 коп. за кредитним договором № б/н від 16.07.2008 року та судовий збір в сумі 1378 грн. (а.с.2-3). Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви у нього відсутні (а.с.30). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився до суду, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не зявився, клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що [PERSON] 16.07.2008 року звернувся до філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про отримання кредиту, в якій вказав свої персональні данні, що він просить відкрити рахунок та надати йому банківські послуги, що ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Кредит видається в гривні, сума кредитного ліміту 2700 грн., базова процентна ставка 19 % із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти; погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 1% від суми заборгованості. Своїм підписом підтвердив згоду, що заява разом памяткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, отримав кредитку і ПІН (а.с.7). Згідно з укладеним договором № б/н від 16.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-13) для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, вид та строк дії яких визначений в Заяві та в Памятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заяви (п.3.1). Клієнт та його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунку на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установах, через банкомати, тощо (п.3.4). Порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карт, а також порядок отримання кредиту регулюється законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa Internetional, MasterCard Internetional, договором, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банка (п.3.5). Відповідач зобовязалася погашати заборгованість по кредиту та процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В разі невиконання зобовязань по договору за вимогою банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку (п.п.6.5, 6.6). В разі порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, банк може звернутися до суду, а він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (п.8.6). Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (п.9.12). Згідно з довідкою з ЄДРПОУ, свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ КБ ПриватБанк є юридичною особою ( а.с.26,28 оборот). У статуті вказано, що ПАТ КБ ПриватБанк створено і діє згідно з ЗУ Про акціонерні товариства, Про банки і банківську діяльність, Про цінні папери та фондовий ринок та нормативними актами НБУ. ЗАТ КБ ПриватБанк створено відповідно до Установочного договору від 06.07.2000 р. та підставі рішення Установочних зборів акціонерів від 06.07.2000 р. шляхом зміни організаційно-правової форми КБ Приватбанк, створеного у 1992 році у формі ТОВ, у ЗАТ КБ ПриватБанк, який є правонаступником прав та обовязків КБ Приватбанк. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку з ЗАТ змінено на ПАТ, змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк, який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ ПриватБанк(а.с.29). Згідно з Банківською ліцензією №22, виданою Національним Банком України ПАТ КБ ПриватБанк, яке зареєстровано 19.03.1992р. за №92, позивач має право здійснювати банківські операції, визначені ЗУ Про Банки і банківську діяльність (а.с.28). Згідно зі свідоцтвом про смерть, яке видано 20.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №40, [PERSON] помер 11.02.2015 року (а.с.15). ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію від 07.02.2016 року до Приморської державної нотаріальної контори до спадкоємця [PERSON] (а.с.20), а потім і лист-претензію від 08.07.2016 року на імя [PERSON] як спадкоємця у звязку з наявністю боргу за позичальником [PERSON], який помер та є спадкодавцем, у сумі 12980,35 грн. по кредитному договору перед ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.22). У відповіді приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 09.04.2016 року вказано, що 25.07.2015 року ним, [PERSON], приватним нотаріусом Приморського нотаріального округу Запорізької області, відкрито спадкову справу № 114/2015 після смерті 11.02.2015 року [PERSON]. Вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» долучена до спадкової справи 05.04.2016 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO] (а.с.21). Згідно з розрахунком за кредитним договором б/н від 16.07.2008 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON], станом на 12980 грн. 35 коп. мається заборгованість, яка складається з заборгованості: 2678 грн. за кредитом; 7758 грн. 38 коп. за відсотками; 2543 грн. 97 коп. - з комісії та пені (а.с.4-6). Даний розрахунок є детальним, позивачем підписаний, підпис завірений печаткою. Відповідач зауважень щодо розрахунку не висказав, його не спростував. Враховуючи викладене, суд вважає, що маються підстави для взяття даного розрахунку до уваги. 25.07.2015 року приватним нотаріусом Приморського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відкрито спадкову справу № 114/2015 після смерті 11.02.2015 року [PERSON] (а.с.40-50), в ній знаходяться заява [PERSON], [INFO] (сина спадкодавця) про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] (а.с.41). Крім того, мається претензія кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк" від 07.02.2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 16.07.2008 року з [PERSON] (а.с.49), яка долучена до спадкової справи 25.04.2016 року (а.с.49). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], вказаний батьком [PERSON] (а.с.43 обор.).В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру вказано, що відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON], дата заведення 25.07.2015 року (а.с.46). У свідоцтві про смерть вказано, що [PERSON] помер 11.02.2015 року, актовий запис №40 (а.с.41 обор.). Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] подав позивачу заяву про надання банківських послуг, в заяві вказано, що позичальник ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Заява на адресу банку з вказаними документами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заява підписана обома сторонами. У цих документах передбачені усі суттєві умови, які повинні бути узгоджені сторонами при укладанні кредитного договору. Тому суд вважає, що сторонами укладений кредитний договір, в результаті якого у них виникли взаємні права та обовязки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ «ПриватБанк", уклали кредитний договір, позивач зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит [PERSON], який кредит не повернув, помер 11.02.2015 року, відкрита спадкова справа після його смерті приватним нотаріусом Приморського нотаріального округу Запорізької області. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до нотаріальної контори з претензією кредитора про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, на що отримало повідомлення, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена, спадкоємець: [PERSON] (син спадкодавця) звернувся з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом норм ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязок померлої особи (боржника) переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання цих вимог позивачем направлена претензія кредитора до Приморської державної нотаріальної контори, на що від нотаріуса отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] є: [PERSON] (син спадкодавця). За приписами ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 17.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] направлено лист-претензію, в якому позивач пред'явив свої вимоги, а саме вказав про наявність боргу за спадкодавцем та необхідність його повернення спадкоємцем (а.с.22), однак пропозиція щодо добровільної сплати боргу залишена без виконання. Частиною 1 ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором становить 12 980 грн. 35 коп., яка складається з заборгованості: 2678 грн. за кредитом; 7758 грн. 38 коп. за відсотками, 2543 грн. 97 коп. - з комісії та пені. Враховуючи, що відповідачем, який є спадкоємцем позичальника, до теперішнього часу не оплачена заборгованість за кредитом, відсотками, комісії та пені за користування кредитом у сумі 12 980 грн. 35 коп., що цим порушені права позивача на своєчасне отримання кредиту та відсотків за користування кредитом, які є платою (винагородою) за користування грошовими коштами; що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовувався і не спростований; суд вважає, що права позивача підлягають поновленню, а позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 12 980 грн. 35 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню. В звязку з задоволенням основної вимоги, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп., який сплачено позивачем при подачі позову (а.с.1).

Outcome: approved