Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про солідарне стягнення з відповідачів коштів в сумі 57 300 грн. та стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична компанія "А-МИР ТУР" неустойки у розмірі 22 347 грн. і моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Вимоги мотивує тим, що 16 грудня 2014 року між нею та ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" було укладено договір про туристичне обслуговування № 57/ОС, відповідно до якого відповідач взяв на себе обов"язок передати турпродукт (туристичні послуги), а саме подорож по маршруту Київ-Бангкок-Київ, з 04.02.2015 року по 16.02.2015 року, на умовах договору на двох осіб - її та [PERSON] до Таїланду. Вартість турпродукту вона оплатила у визначений договором строк 16-18 грудня 2014 року в сумі 57 300 грн. Проте відповідач туристичних послуг не надав. Так, вранці 17.01.2015 року менеджер відповідача по телефону повідомила її про те, що організатором туру - компанією Ньюз Тревел призупинено відправлення туристів, в подальшому співробітники відповідача ще декілька разів зв"язувалися з нею та повідомляли, що тур остаточно відмінений і відповідач вживає необхідних заходів, щоб повернути їй сплачені кошти. Проте в подальшому ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" відмовилися повертати кошти з посиланням, що у них виникли проблеми з отримання цих коштів від компанії Ньюз Тревел. На її запити перевізником Авіакомпанії "Міжнародні Авіалінії України" та приймаючою стороною було повідомлено, що переліт, який входить до складу туристичних послуг за укладеним договором від 16.12.2014 року туроператором не був оплачений. За умовами укладеного договору для відшкодування вартості ненаданих послуг у разі неплатоспроможності туроператора останнім отримана гарантія Банку ПАТ "Контракт", за допомогою якої туристу гарантується виконання туроператором його обов"язків за основним зобов"язанням у межах суми неотриманих послуг, що не поширюється на моральну шкоду, пеню, штраф, тощо. Замовлений нею тур за вищевказаним договором мав бути весільною подорожжю її з чоловіком, шлюб вони уклали влітку, проте чекали початку сезону відпочинку в Таїланді, бо мріями поїхати у весільну подорож саме у цю країну, проте цього не сталося. Кошти відповідач відмовляється повертати, крім того, вартість оплаченого туру через перерахунок курсу долара не дозволить вже їй з чоловіком здійснити подібну подорож. Цим завдано їй значної моральної шкоди, яка виражається у моральних стражданнях і переживаннях, викликаних неправомірною бездіяльністю відповідача. У зв"язку з ненаданням туристичної послуги позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку сплачені нею за укладеним договором кошти в сумі 57 300 грн. та стягнути з відповідача ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" неустойку за період з 17.02.2015 року по 01.03.2015 року у розмірі 22 347 грн. і моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Представник відповідача ПАТ Банк "Контракт" Брагінський П.О. просив відмовити у задоволенні позову у частині заявлених вимог до банку, посилаючись на їх безпідставність, пояснив, що відповідальність ПАТ Банк "Контракт", як гаранта, перед туристами за договорами на туристичне обслуговування, укладеними з ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР", наступає лише у разі невиконання останнім своїх договірних зобов"язань та порушення процесу визнання ТОВ "А-МИР ТУР" банкрутом. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача ПАТ Банк "Контракт", дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 16 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Туристична компанія "А-МИР ТУР" було укладеного Договір про туристичне обслуговування № 57/ОС, відповідно до умов якого останнє, як туроператор, що має ліцензію ДСТК туроператора міжнародного туризму серії [NUMBER] від 18.02.2011 року, зобов"язувалося передати позивачу, як туристу, турпродукт (туристичні послуги) на строк подорожі з 04.02.2015 року по 16.02.2015 року за маршрутом Київ - Бангкок - Київ, авіа переїздом Мау, розміщення в готелі на двох осіб, вартість туристичних послуг становить 57 300 грн. (надалі по тексту - договір, а.с. 10-14). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про туризм", за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторонни (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. На виконання умов договору позивач сплатила ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" кошти в сумі 57 300 грн., що підтверджується квитанціями ПАТ "ПриватБанк", а саме: суму 16 000 грн. - 16.12.2014 р., 2 799 грн. - 17.12.2014 р., 3 900 грн. - 17.12.2014 р., 14 899 грн. - 17.12.2014 р. та 19 702 грн. - 18.12.2014 р. (а.с. 16). Отже, позивач у повному обсязі виконала свої зобов"язання по оплаті вартості туристичних послуг, тому у відповідача виник обов"язок по наданню послуг відповідно до п. 1.1 договору. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" умови укладеного договору не виконав, у зв"язку з чим туристична подорож у Таїланд не відбулася. Дані обставини також підтверджуються наданою на запит позивача відповіддю Авіакомпанії "Міжнародні Авіалінії України" від 13.02.2015 року у якій зазначено про те, що оплату за перевезення по маршруту Київ - Бангкок та у зворотному напрямку відповідно договору про надання туристичних послуг від 16.12.2014 року повинен був здійснити туристичний оператор Ньюз Тревел, при цьому кошти на рахунок перевізника - авіакомпанії МАУ перераховані не були (а.с. 20). За нормою ст. 20 Закону України "Про туризм" визначено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Відповідно ст. 24 Закону України "Про туризм", суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю. За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно п. 4.11 договору, у випадку, якщо поїздка скасована за рішенням туроператора, туристу виплачується вся сплачена ним сума. Пунктом 4.15 договору також визначено, що туроператор несе відповідальність перед туристом окремо за невиконання кожної послуги у розмірі вартості не наданої послуги. Отже, з відповідача ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" на користь позивача підлягає стягненню сплачені останньою за договором кошти у розмірі 57 300 грн. у відшкодування ненаданих вказаним відповідачем туристичних послуг. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку, посилаючись на п. 7.2 договору, відповідно до якого з метою відшкодування туристу вартості ненаданих послуг, передбачених даним договором, у разі неплатоспроможності туроператора або порушення процесу визнання його банкрутом, туроператором отримана гарантія банку, за допомогою якої гарантується туристу виконання туроператором вищезазначених обов"язків. Відповідно до ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Як убачається зі змісту Гарантії виконання зобов"язань № 88/11-Г, що є додатком № 1 до Договору № 88/11-Г від 09.02.2011 року про надання банківської гарантії виконання зобов"язань, відповідальність Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт", як гаранта, перед туристами за договорами на туристичне обслуговування, укладеними з ТОВ "А-МИР ТУР", наступає у разі порушення процесу про визнання ТОВ "А-МИР ТУР" банкрутом внаслідок виникнення обставин його неплатоспроможності, відповідно до чинного законодавства України та невиконання останнім своїх договірних зобов"язань (а.с. 36). У зв"язку з цим вимога про солідарне стягнення з відповідачів коштів за договором про туристичне обслуговування задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано доказів про порушення справи щодо банкрутства відповідача ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР", що являється умовою виконання за останнього зобов"язань Публічним акціонерним товариством Банк "Контракт", як гаранта. Посилання позивача на вищевказаний п. 7.2 договору, як на підставу солідарного стягнення коштів з відповідачів, яким визначено, що туристу гарантується банком виконання туроператором обов"язків по відшкодуванню вартості ненаданих послуг у разі неплатоспроможності туроператора або порушення процесу визнання його банкрутом, суд до уваги прийняти не може, оскільки його зміст суперечить вищенаведеним положенням Гарантії виконання зобов"язань № 88/11-Г. При цьому договір про туристичне обслуговування являється двостороннім та укладався між позивачем та відповідачем ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" і зазначені умови п. 7.2 договору не було підписано Публічним акціонерним товариством Банк "Контракт". Також суд критично відноситься до заперечень представника відповідача ПАТ Банк "Контракт" у частині того, що ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" не є належним відповідачем у справі, оскільки саме Ньюз тревел не здійснило оплату туру та було відповідальне за організацію туристичних послуг, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про туризм", до договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. За нормою ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Отже, належним відповідачем у даній справі являється ТОВ "Туристична компанія "А-МИР-ТУР", оскільки це підтверджується змістом договору; договірні обов"язки були лише між позивачем та вказаним відповідачем, останній отримував кошти від позивача; ніяких стосунків, договірних відносин між позивачем і третіми особами не було, тому зазначення у договорі щодо відповідального туроператора Ньюз тревел суд розцінює не як зобов"язального, а лише інформативного характеру. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, судом встановлено, що спірні правовідносини виникли саме між позивачем та відповідачем ТОВ "Туристична компанія "А-МИР-ТУР", саме ці особи брали на себе зобов'язання - позивач по оплаті туру, а відповідач - по передачі туристичних послуг та організації туристичного обслуговування. При цьому позивач не мала ніяких правовідносин з будь-якими іншими особами щодо надання їй туристичних послуг за сплачені нею відповідачу кошти. На спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 10 якого визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивач просить стягнути з ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" у зв"язку з ненаданням туристичних послуг та неповерненням коштів за договором неустойку за період з 17.02.2015 року по 01.03.2015 року, що включає 13 днів, у розмірі 22 347 грн. У цій частині вимоги підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на нормах чинного законодавства (57 300 грн. х 3 % : 100 х 13 днів). Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що право на відшкодування моральної шкоди, передбаченої ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", у позивача виникло у зв'язку з невиконанням умов договору про туристичне обслуговування та неповернення за ним коштів. Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду положення вказаного вище Пленуму ВСУ, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. З пояснень позивача, замовлений нею тур за вищевказаним договором у Таїланд мав бути весільною подорожжю з чоловіком, на підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб, однак відповідачем ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" умови укладеного правочину виконано не було, кошти по даний час не повернуті, що спричинило позивачу моральні страждання і переживання, викликані бездіяльністю відповідача, що призвело до змін в організації її життя та вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення морального стану. Також з матеріалів справи убачається, що позивач була вимушена звертатися за інформацією до перевізників, за захистом своїх прав та інтересів до суду, що тягло за собою витрати часу та моральні втрати. Однак, з огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем - 5 000 грн., є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Суд вважає, що грошова сума у розмірі 1000, 00 грн. є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану позивачу моральну шкоду . Та, як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Тож, вимоги у цій частині позову підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача ТОВ "Туристична компанія "А-МИР ТУР" на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме у частині вимог майнового характеру в сумі 796,47 грн. та у частині немайнових вимог (моральної шкоди) у розмірі 243,60 , а всього на загальну суму 1 040,07 грн.

Outcome: partial