Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4007,88 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 16.07.2016 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль "Renault Megane", державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який йому належить на праві власності. Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль "Renault Megane", державний номер [NUMBER] , отримав пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № 1190.609.16.01.01 від 28.10.2016 року, протоколом (акту) огляду транспортного засобу, рахунком № [NUMBER] від 27.07.2016 року. На момент ДТП між [PERSON] та ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3602430 від 17.07.2015 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля « FAW CA 1061», державний номер [NUMBER] , у відповідності до якого [PERSON] було нараховано та виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 4007,88 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" після проведення виплати [PERSON] у ПАТ "СК "Альфа Страхування" виникло право зворотної вимоги до [PERSON] В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутністю, в разі неявки відповідача винести заочне рішення по справі. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ч.4 ст.223,ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2016 року у місті Харкові по вулиці Холодногірській,5, з вини [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Megane", державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля « FAW CA 1061», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Megane", державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження (договір обов`язкового страхування цивільно-правововї відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3602430 від 17.07.2015 року), який йому належить на праві власності (а.с.31). Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується копією постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року та в силу приписів ст.61 ЦПК України не потребує доказування (а.с.39). [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України "Про страхування", подав відповідну заяву, як того вимагає ст.25 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану [PERSON] . Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Розмір завданих збитків Чіканчі А.Л. за пошкодження транспортного засобу, відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 17.07.2015 року складає 4007,88 грн. (а.с.45). 04 листопада 2016 року ПАТ "Страхова Компанія "Альфа Страхування" через ПАТ "Альфа-Банк" Чіканчі А.Л. було сплачено страхове відшкодування. (а.с.47) Згідно ст. ст. 993, 1191 ЦК України, Закону України " Про страхування" до позивача ПАТ "Страхова Компанія "Альфа Страхування" перейшло право вимоги, яку особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача. Приписами норми ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо ). Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦПК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв`язку з настанням події, на підставі ст.25 ЗУ "Про страхування" ПАТ "СК "Альфа Страхування" здійснило виплату відшкодування [PERSON] (а.с.47). Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 4007,88 грн. Крім того, стягненню підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved