Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.11.2018 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", Дрогобицького відділення ПАТ "Львівгаз" про зобов`язання відповідачів виконати роботи щодо підключення будинку [ADDRESS] до ГРМ та надати послуги Оператора ГРМ з установлення в точці вимірювання вузла обліку природного газу, укладання договору про розподіл природного газу та пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання згідно Договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) №Бор0020 ЄВ від 20 травня 2016 року, скасувати складений працівниками Дрогобицького відділення ПАТ "Львівгаз" Акт про порушення №002666 від 28.03.2018 та рішення Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" від 15.05.2018 та від 12.07.2018, прийняті щодо його задоволення. Ухвалою суду від 09.11.2018 позовну заяву було залишено без руху. У строк встановлений ухвалою, позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі. Ухвалою судді від 27.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 4610300000:18:046:0025, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 12 лютого 2016 року №53137398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 847328745103 . 20 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" від імені якого діє Дрогобицьке УЕГГ та [PERSON] було укладено договір на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) № Бор0020 ЄВ, відповідно до якого Оператор ГРМ забезпечує приєднання об`єкта Замовника до ГРМ (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання) на підставі технічних умов та відповідно до проекту зовнішнього газопостачання і здійснює підключення об`єктів Замовника до ГРМ пуск газу на його об`єкт на умовах цього Договору, Замовник на умовах цього Договору сплачує Оператору ГРМ з приєднання об`єкта Замовника). Позивач сплатила ПАТ "Львівгаз" вартість послуги Оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника до ГРМ в розмірі 8328 грн згідно квитанції №16 від 01.06.2016 р. та 421,45 грн за погодження технічної документації на відповідність виданих ТУ на реконструкцію індивідуального житлового будинку, однак роботи згідно договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) №бор0020ЄВ від 20 травня 2016 року виконані частково. 18.10.2016 року працівниками Бориславської дільниці Дрогобицького відділення ПАТ "Львівгаз" здійснено підключення будинку позивача до ГРМ, але не виконано послуги з установлення в точці вимірювання вузла обліку природного газу, укладання договору про розподіл природного газу та пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання, які позивачем оплачені ще 01 червня 2016 року. 28.03.2018 року працівниками Дрогобицького відділення ПАТ "Львівгаз" складено акт про порушення №002666, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлено несанкціонований відбір газу, підключено ПГ-4 "Арістон" без вузла обліку, ПГ-4 робоча поверхня вмонтована в меблі з електричною духовкою. Листом від 22.05.2018 року №Lv-Ск-5167-0518 ПАТ "Львівгаз" повідомило позивача, що за результатами засідання Центральної комісії з розгляду Актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем 15.05.2018 року прийнято рішення про задоволення акту про порушення №002666 від 28.03.2019 року та відповідно до п.12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем надіслано: -рахунок на оплату №000379155 від 15.05.2018 року на суму 137 848. 84 грн; - копію Акту про порушення від 28.03.2018 року №002666, в якому в розділі виявлених порушень Кодексу газорозподільних систем дописано: двохфункційний котел марки "Протерм" 24 КВт "Турбо", який в копії позивача не вказаний, -Акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.05.2018 р., в якому вказано кількість проживаючих 1, період проведення розрахунку з 29.03.2017 року по 28.03.2018 року, обсяг донарахованого природного газу 149 956,06 куб.м, в той час як підключення будинку до ГРМ, точка підключення межа земельної ділянки відбулася в травні 2017 року. За неодноразовими зверненнями позивача про безпідставність нарахування природного газу рішення комісії з розгляду Актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем від 15.05.2018 року переглянуто та постановлено нове рішення від 12.07.2018 року, яким проведено нарахування вартості спожитого газу за період з 29.09.2017 року по 28.03.2018 року в обсязі 10683. 05 куб. м на суму 103620. 31 грн (протокол №58/07-Н). Позивач вважає, що ПАТ "Львівгаз" та Дрогобицьке відділення ПАТ "Львівгаз" порушили умови договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) № Бор0020ЄВ від 20 травня 2016 року незавжаючи на те, що нею умови договору виконані в повному обсязі. Невиконання умов договору відповідачі перекваліфікували на несанкціонований відбір природного газу шляхом підключення ПГ-4 "Арістон" без вузла обліку, ПГ-4 робоча поверхня вмонтована в меблі з електричною духовкою, тому позивач змушена за вирішенням спору звернутися з позовом в суд. Відповідач ПАТ "Львівгаз" за допомогою поштового зв`язку направив на адресу суду відзив від 17.01.2019 року на позовну заяву, в якому вважає, що позов слід залишити без задоволення, тому що станом на момент складання акту про порушення - 28.03.2018 р. система газопостачання житлового будинку [PERSON] не була прийнята в експлуатацію, тому позивач не мала права вчиняти жодних дій по підключенню газопостачання до будинку самостійно або надавати вказівки по виконанню таких дій третім особам. 28.03.2018 працівниками ПАТ "Львівгаз" у помешканні позивача було виявлено несанкціонований відбір природного газу та складено акт про порушення, відповідно до змісту якого виявлено несанкціонований відбір газу, підключено ПГ-4 "Арістон" без вузла обліку газу. ПГ-4 робоча поверхня вмонтована в меблі з електричною духовкою, двохфункційний котел марка "Протерм" 24 Квт Турбо. [PERSON] споживала газ за відсутності договору розподілу укладеного із ПАТ "Львівгаз" на об`єкті, який не був підключений до ГРМ в установленому законом порядку шляхом прокладання несанкціонованого газопроводу, тому є несанкціонованим споживачем та несе відповідальність за свої дії у відповідності до вимог Кодексу ГРС. Позивач набула право власності на житловий будинок 27.01.2016, тому відповідачем правомірно проведено донарахунок за несанкціонований відбір природного газу шляхом використання несанкціонованого газопроводу [PERSON] на суму 103 620. 31 грн., який відповідає Кодексу ГРС. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив від 05.03.2019 р., в якому зазначила, що ПАТ "Львівгаз" звинувачує її в самовільному підключенні, але газу у неї в будинку як не було з лютого 2016 року, так і немає до сьогоднішнього дня. Жодних самовільних підключень вона не проводила, договір розподілу не укладений в зв`язку із неналежним виконанням умов Договору на приєднання до газорозподільної системи №Бор0020ЄВ від 20.05.2016 року, ніякого несанкціонованого газопроводу для втручання в роботу газорозподільної системи вона не прокладала, газові прилади ПГ-4 "Арістон", робоча поверхня вмонтована в меблі з електричною духовкою у неї дійсно є, але газопостачання до неї не підключено. тому і не може бути ніякого несанкціонованого відбору газу. 14.05.2019 позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову, в якій [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачів публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", Дрогобицьке відділення ПАТ "Львівгаз" виконати роботи щодо підключення будинку [ADDRESS] до ГРМ та надати послуги Оператора ГРМ з установлення в точці вимірювання вузла обліку природного газу, укладення договору про розподіл природного газу та пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання згідно Договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) № БОР0020ЄВ від 20 травня 2016 року; визнати недійсним та скасувати рішення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" в частині задоволення Акту про порушення №002666 від 28.03.2018 року та донарахування [PERSON] об`єму спожитого природного газу за період з 29.09.2017 року по 28.03.2018 року 10683, 05 куб.м на суму 103 620, 31 грн, оформленого протоколом №58/07-Н Центральної комісії з розгляду Актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем ПАТ "Львівгаз" від 12.07.2018 р., та нарахування [PERSON] об`єму спожитого природного газу за період 29.03.2017 року по 28.03.2018 року 14956, 06 куб.м. на суму 137848, 84 грн., оформленого протоколом Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем ПАТ "Львівгаз" від 15.05.2018. 01.07.2019 відповідачем подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що підписання акту про порушення чоловіком позивача - [PERSON] не спростовує факту здійснення несанкціонованого відбору газу та не впливає на результати розгляду цього порушення комісією. Також повідомлено суд, що 23.03.2019 р. загальними зборами акціонерів ПАТ "Львівгаз" вирішено питання щодо зміни типу та товариства, тому повним найменування відповідача є "Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", яке за організаційно-правовою формою є приватним акціонерним товариством. 04 листопада 2019 року позивачем подано до суду заяву про залишення без розгляду позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" виконати роботи щодо підключення будинку [ADDRESS] до ГРМ та надати послуги оператора ГРМ з установлення в точці вимірювання вузла обліку природного газу, укладення договору на розподіл природного газу та пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання згідно Договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є стандартним) №Бор0020ЄВ від 20 травня 2016 року у зв`язку із добровільним підключенням відповідачем будинку [ADDRESS] до ГРМ. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" в судове засідання не прибуло, направило до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ "Львівгаз". Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили суд його задоволити та надали пояснення, аналогічні позовній заяві, заяві про зміну предмета позову та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову та надав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву . Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України) Суд встановив, що [PERSON] 11 січня 2007 року у відділі РАГСу м. Борислава зареєструвала шлюб із [PERSON] . Із 27.01.2016 [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 28.03.2018 працівниками ПАТ "Львівгаз": [PERSON], [PERSON] , [PERSON] було виявлено несанкціонований відбір природного газу за адресою: [ADDRESS] . Підключено ПГ-4 "Арістон" без вузла обліку. ПГ-4 робоча поверхня вмонтована в меблі з електричною духовкою, двохфункційний котел марки "Протерм" 24 КВТ "Турбо", про що складено акт про порушення №002666 під час складання якого проведено фото-відеофіксацію порушення. З показань у судовому засіданні свідків, працівників ПАТ "Львівгаз", які були присутніми під час виявлення порушення газового обладнання вбачається наступне. Свідок [PERSON] дав показання про те, що він працював у ПАТ "Львівгаз" на посаді головного інженера Дрогобицького відділення. 28.03.2018, проїжджаючи по [ADDRESS] разом із працівниками ПАТ "Львівгаз": майстром [PERSON] та майстром [PERSON] побачили, що на межі ділянки житлового будинку [PERSON] на газопроводі-вводі замість газового лічильника встановлено технологічну перемичку. В перемичці був вмонтований газовий кран без заглушки. Після чого було прийнято рішення перевірити відключаючий пристрій (кран) на фасаді житлового будинку, який при перевірці був у відкритому положенні. Зазначені обставини слугували підозрою здійснення несанкціонованого відбору природного газу власником будинку. Після цього свідки намагалися потрапити в житловий будинок, однак, ніхто не відкривав двері, тому вони викликали "Поліцію". Після приїзду поліція також намагалася потрапити в житловий будинок [PERSON] , але спроби були марними. Після цього працівники "Львівгазу" разом із поліцейськими пішли в сусідній будинок, де проживала родичка власника. Родичка вийшла із свого помешкання, підійшла до будинку [PERSON] , обійшла кругом хати, після чого із будинку вийшов сам господар, який відкрив житловий будинок, вийшов на вулицю та допустив працівників " Львівгазу " до обстеження газових мереж всередині дому. Запаливши пальники на газовій плиті газ продовжував горіти. Перевіривши газовий котел, було встановлено, що він був у включеному положенні, світилось табло. На дотик руки подача і "обратка" опалення була теплою. Так як зняв взуття при вході ву помешкання, відчувалась теплота підлоги. Після чого, ними було відключено газ на видимому розриві, встановлено заглушку пломбу на газопроводі -вводі, та складено акт про порушення. Свідок [PERSON] , будучи в судовому засіданні пояснив, що він працював майстром групи експлуатації газових мереж ПАТ "Львівгаз". 28.03.2018 він разом із головним інженером Дрогобицького відділення [PERSON] та майстром [PERSON] здійснював перевірку газифікованих будинків в м. Бориславі, в яких було проведено будівельно-монтажні роботи, але власники яких ще не уклали договори із ПАТ "Львівгаз" на розподіл природного газу. При обстеженні житлового будинку [PERSON] було встановлено технологічна перемичка. В середину будинку попали за присутності поліції. При обстеженні житлового будинку було виявлено, що газові крани перед газовими приладами знаходяться у відкритому положенні, при спробі запалити газову плиту вона запалилась, що свідчить про те, що газ поступає без вузла обліку природного газу в середину житлового будинку, про що і було складено акт про порушення. Свідок [PERSON] дав показання про те, що він працював майстром служби внутрішньобудинкового газового обладнання у ПАТ "Львівгаз", а 28.03.2018 р. разом із працівниками "Львівгазу" [PERSON] та [PERSON] виявили несанкціонований відбір природного газу у помешканні [PERSON] за допомогою несанкціонованого газопроводу. На межі розподілу [PERSON] було виявлено самовільно встановлену перемичку, замість газового лічильника. Кран на газопроводі вводі був у відкритому положенні, ними було проведено фото-відеофіксацію виявленого порушення. Досліджені в судовому засіданні матеріали фото-відеофіксації підтверджують наявність несанкціонованого газопроводу та споживання газу газовою плитою всередині житлового будинку Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення в споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Відповідно до пп. 1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу. Відповідно до пунктів 2, 3, 8, 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Із акту розрахунку-необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.05.2018 вбачається, що на підставі акту про порушення №002666 від 23.03.2018 р. за адресою [ADDRESS] було проведено розрахунок газу на суму 137 848. 84 грн за період 29.03.2017 р. по 28.03.2018 р. в обсязі 14 956,06 куб м., після чого направлено рахунок на оплату №000379155 від 15.05.2018 р. Суд не може дослідити рішення комісії ПАТ "Львівгаз", тому що таке позивачем не долучено до позовної заяви. 31.05.2018 [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ "Львівгаз" про повторний перегляд акту про порушення від 28.03.2018 р. 12.07.2018 відбулося ще одне засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРС, на якому прийнято рішення по споживачу [PERSON] про проведення перерахунку вартості спожитого природного газу період з 29.09.2017 р. по 28.03.2018 р. в обсязі 10 683,05 куб.м на суму 103 620, 31 грн. Відповідно до абз. 2 п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; На підставі поданих доказів судом встановлено, що на момент виявлення несанкціонованого газопроводу між ПАТ "Львівгаз" та [PERSON] не було укладено договору розподілу, тому [PERSON] є несанкціонованим споживачем, а період проведеного донарахунку з 29.09.2017 р. по 28.03.2018 узгоджується із абз. 2 п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем. Окрім того, за змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права та законні інтереси споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту. Таку ж позицію підтримано Верховним Судом України у справі N 6-4ц11 (постанова від 06.06 2011 року), а також у справі N 6-26441св09, зокрема, в ухвалі від 23.02.2011 року зазначено, що, як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Стаття 16 ЦК України визначає один із способів захисту - це визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а такий спосіб захисту як визнання неправомірним та скасування акту не передбачено ЦК України. Ст. 16 ЦК України визначає також ще один з способів захисту - це визнання правочину недійсним. Також, припускаючи, що в розумінні позивача визнання неправомірним та скасування акту є тотожним визнанню недійсним правочину, слід зазначити, що відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема: договори та інші правочини. Вказані вище акт про порушення, акт експертизи лічильника газу не містять істотних умов, в них не зафіксовано, які права і обов`язки виникають між сторонами. Дані акти засвідчують лише факт порушення вимог Кодексу ГРМ. З огляду на те, що дія зазначених актів не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише фіксує певний факт, тому такі акти не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України. Оскарження рішення комісії відповідача, яким оформлено факт наявності несанкціонованого відбору газу та нараховано суму відповідну суму збитків за своїми ознаками до таких актів не належить, оскільки не носить характеру обов`язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання умов Договору постачання газу. Оскаржений акт може бути використаний в якості доказу, у разі звернення з позовом до суду відповідачем і підлягає оцінці судом у відповідності з вимогами ст. 212 ЦК України. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення суду повинно бути спрямоване на реальне настання правових наслідків захист чи відновлення порушеного чи оспорюваного права і законного інтересу, а також на вжиття передбачених ЦК заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Так, зокрема, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)). Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 12.06.2007 року у справі N 3/576н, слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання, складання актів, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про скасування акту про порушення та незаконним рішення нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу газу, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення. Доводи позивача щодо незаконності рішення комісії з приводу розрахунку вартості необлікованого об`єму природного газу можуть бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову відповідачем про стягнення заборгованості. З огляду на вищевказане суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів», тому, враховуючи ст. 141 ЦПК України, судовий збір не підлягає стягненню з позивача.

Outcome: dismissed