Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

07 травня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднаної територіальної громади Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с. 4-9) Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с.61). Представник відповідача об"єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду про що суду надав відповідну заяву (а.с59-60). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, [INFO] в м. Лиман Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 06 червня 2018 року, актовий запис № 527 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,1 кв.м, в тому числі житловою площею 31,6 кв.м, яка належала [PERSON] на підтаві свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 лютого 1994 року Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці (а.с. 24, 25, 26-27). Ринкова вартість зазначеної квартири відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № 63-86/02, виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації", станом на 11 квітня 2019 року становить 201542,00 грн. (а.с. 28-45). Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1990 року, актовий запис № 92 (а.с. 15), копією свідоцтва про шлюб серії[NUMBER] від 21 вересня 2012 року, актовий запис № 133, згідно з яким позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 17), та копією рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 04 вересня 2017 року про розірвання шлюбу (а.с. 18-19). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Так, згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 11 травня 2019 року, спадкова справа № 659/2018 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] , поданої 05 грудня 2018 року та заяв [PERSON] і [PERSON] про відмову від спадщини, зареєстрованих того ж дня; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався. Крім того, 03 квітня 2019 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на недоодержану пенсію за період з 01 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року в розмірі 3864,84 грн. (а.с. 58). Як єдиний спадкоємець позивач [PERSON] звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав. Так, 03 квітня 2019 року за реєстровим № 995 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало померлому [PERSON] , а саме на недоодержану пенсію за період з 01 жовтня 2017 року по 30 червня 2018 року в розмірі 3864,84 грн. (а.с. 46), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №55708528 від 03 квітня 2019 року (а.с. 47). Однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 03 квітня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на зазначену квартиру на ім"я померлого [PERSON] (а.с. 49). Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно інформації, наданої КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов"янськ від 11 квітня 2019 року, власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 23). Зазначена квартира належала [PERSON] на підстваві свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 21 лютого 1994 року Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці (а.с. 24), виданого згідно з розпорядженням приватизаційної комісії при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці ( а.с. 25). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 серпня 1985 року, актовий запис № 482 (а.с. 15) [PERSON] доводиться [PERSON] матір"ю. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 13). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. ст. 1216, 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). За життя 25 березня 1994 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області Ревіною І.М. та зареєстрований у реєстрі за № 2-345, відповідно до якого [PERSON] все належне їй майно, у тому числі двокімнатну квартиру [ADDRESS] , заповідала своєму сину [PERSON] (а.с. 20). Так, батько позивача - [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом у тому числі і двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 25823921 від 11 січня 2011 року була заведена спадкова справа (а.с. 21). Однак, [PERSON] за життя не оформив своїх спадкових прав та помер. Оскільки документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , відсутній, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися квартирою, що входить до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірна двокімнатна квартира [ADDRESS] , правомірно належала батькові позивача - [PERSON] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved