Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з позовом до суду до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 19 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11362384000, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 56283 доларів США, із зобов'язанням повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18 червня 2035 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту було укладено договір поруки № 212167 від 19 червня 2008 року з [PERSON], відповідно до якого поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність відповідачів є солідарною. Однак відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 20 квітня 2017 року заборгованість відповідача за даним договором становить 50072,88 доларів США, з яких: 41691,36 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість в сумі 3821,62 доларів США, заборгованість по процентам в сумі 8381,52 доларів США. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 20 квітня 2017 року складає 61246 грн. 82 коп., з яких 20940 грн. 80 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та 40306 грн. 02 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11362384000 від 19 червня 2008 року в розмірі 50072,88 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 61246 грн. 82 коп., а також судові витрати. [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою в якій, з урахуванням заяв про уточнення, зменшення позовних вимог, просила визнати несправедливим договір поруки №212167 від 19.08.2008 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з моменту його укладення, а також просила визнати нечесною підприємницьку практику ПАТ «УкраСиббанк» щодо укладення договору поруки №212167 від 19.06.2008 року укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Посилається на те, що при укладенні договору поруки допущено ряд суттєвих порушень, його укладення порушило права інших осіб, а тому такий договір є несправедливий. В судовому засіданні представник позивача ПАТ "УкрСиббанк" - [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні [PERSON], та його представник Романюк В.Я. заперечували щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, не заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, заперечував щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані і підлягають до задоволення, а в задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою належить відмовити. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11362384000, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 56283 доларів США, із зобов'язанням повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18 червня 2035 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14 % річних (а.с.7-13). Згідно п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 червня 2035 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору за користування кредитними коштами перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки, на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Відповідно Додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно п.1.3.4 кредитного договору строк сплати процентів з 01 по 10 число ( включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. В забезпечення зобов'язань за даним договором кредиту ПАТ "УкрСиббанк" було укладено договір поруки № 212167 від 19 червня 2008 року (а.с.34-35) з [PERSON], відповідно до п.1.1 якого, поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11362384000 від 19 червня 2017 року, у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань відповідачем [PERSON], який не здійснює платежів відповідно до умов кредитного договору, станом на 20 квітня 2017 року заборгованість відповідача за даним договором становить 50072,88 доларів США, з яких: 41691,36 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість в сумі 3821,62 доларів США, заборгованість по процентам в сумі 8381,52 доларів США (а.с.36-47). Згідно п. 4.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені. Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 20 квітня 2017 року складає 61246 грн. 82 коп., з яких 20940 грн. 80 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та 40306 грн. 02 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. Після подачі позову, тобто вимоги банку до відповідачів, зазначену заборгованість відповідачі не погасили. Посилання адвоката Романюка В.Я. на відсутність доказів надіслання банком в досудовому порядку письмової вимоги позичальнику, як на підставу для відмови в позові банку, суперечить положенням ч.2 ст.124 Конституції України. Так, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги позикодавцем, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, лис том, телеграмою, тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Ненадіслання позикодавцем в досудовому порядку письмової вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту не є перешкодою для реалізації права позикодавця звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав безпосередньо до суду, оскільки обмеження позивачів у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до позичальника з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов, фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням ч.2 ст.124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 09 липня 2002 року №15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.124 Конституції України, згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту. Кожна сторона відповідно до вимог чинного законодавства має право обирати стратегію свого захисту і, звернувшись до суду з позовом, позивач реалізував свою право, надане цивільним законом. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11362384000 від 19 червня 2008 року в розмірі 50072,88 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 61246 грн. 82 коп., задовольнивши повністю позовні вимоги за первісним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по 10534 грн. 15 коп. судового збору з кожного. В задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа [PERSON] про захист прав споживачів- про визнання несправедливим договору поруки та визнання нечесною підприємницьку практику ПАТ «УкраСиббанк» щодо укладення договору поруки, належить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що в період укладення договору сторони діяли добросовісно і дійшли домовленості відносно всіх основних і суттєвих його умов, в тому числі про юридичну природу договорів, строк їх дії, коло обов'язків і прав кожної з сторін. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, [PERSON] погоджувалася із всіма умовами договору, про що свідчить її підпис в договорі. Після укладення договору в 2008 році [PERSON] його не оспорювала, на протязі декількох років була згідна з його умовами доки позичальник виконував умови основного зобов'язання. Жодних порушень при укладанні договору не встановлено. Всі умови договору на час укладення договорів [PERSON], повністю влаштовували. На згоду [PERSON] з укладеним договором вказує і той факт, що вона погодилася, щоб її чоловік отримав суму кредиту за договором, отримав її і витратив на купівлю квартири. Доводи [PERSON] свідчать про те, що фактично вона виявила свою незгоду з можливими наслідками невиконання вже укладених договорів, що її заперечення проти укладеного договору пов'язане з незгодою сплачувати кредит. Незгода ж з наслідками укладених договорів не є підставою для визнання їх недійсними чи несправедливими. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо визнання нечесною підприємницьку практику ПАТ «УкраСиббанк» щодо укладення надання договору поруки №212167 від 19.06.2008 року укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не надано доказів та не наведено жодних підстав для визнання підприємницької практики ПАТ «УкраСиббанк» нечесною. На підставі викладеного та

Outcome: approved