Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Заявою-Анкетою на отримання кредиту № 030-028331/12-00938-вкл-к від 24.09.2012 року в сумі 41997,66 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 24.09.2012 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений договір № 006-Z/053238 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. 24.09.2012 року між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 030-028331/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту, згідно якого клієнту було надано в користування 5853,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 78,00 % річних, а позичальник зобовязується повернути отримані кошти в строк до 25.09.2014 року. Однак, відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 12.10.2015 року сума заборгованості за кредитним договором становить 41997,66 грн., з яких: 5989,64 грн. заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; 9587,11 грн. - нараховані відсотки по заборгованості; 13401,43 грн. - нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості; 13019,48 грн. - сума пені, стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність", банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.09.2012 року між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети № 030-028331/12-00938-вкл-к,Анкети-заяви № 006-Z/053238 від 24.09.2012 року та договору № 030-028331/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту від 24.09.2012 року (а.с. 6-11, 15-19, 23), відповідно до яких відповідачу надано в користування 5853,00 грн., строком до 25.09.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі 78,00 % річних. Крім того, проценти нараховуються на залишок заборгованості за фактичний строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та умовної у році (метод факт/360). За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідно до п.3.2., 2.1.1., 4.3, 4.4 кредитного договору позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60,00 % річних з простроченої суми за кожен день прострочення (п.6.1 кредитного договору). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним кредитним договором у вигляді Заяви-анкети № 030-028331/12-00938-вкл-к та Анкети-заяви № 006-Z/053238 від 24.09.2012 року, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору № № 030-028331/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту від 24.09.2012 року, у позивача виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, а також по відсоткам за користування кредитом. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, [PERSON] порушено умови Кредитного договору від 11.07.2013 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 12.10.2015 року заборгованість становить 41997,66 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитним договором - 5989,64 грн.; нарахові відсотки по заборгованості - 9587,11 грн.; нараховані відсотки по простроченій заборгованості - 13401,43 грн.; пеня - 13019,48 грн. (а.с. 20-21). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved