Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач з 22.10.2010 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом ДРАЦС Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №102. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Від попереднього шлюбу позивач має також неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У зв'язку із наявністю у позивача трьох дітей, сім'я останньої має статус "багатодітна". Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дітей, спільне життя сторін не склалося і подальше збереження шлюбу стало неможливим. Невдовзі після народження молодшої доньки відповідач забрав свої речі та покинув сім'ю. З того часу шлюбні відносини між сторонами припинилися. Усі питання щодо утримання, виховання та розвитку дітей позивач вирішує самостійно, однак забезпечити належне утримання дітей позивач самостійно не взмозі, хоча і прикладає для цього максимум зусиль. Разом з тим, позивач на даний час потребує також матеріальної допомоги на її утримання, оскільки остання здійснює догляд за дитиною і позбавлена можливості працювати. Відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровим, інших осіб на утриманні не має. Хоча останній офіційно не працевлаштований, однак він є конкурентоздатною особою на ринку праці в галузі будівництва. Впродовж багатьох років останній займається будівництвом та ремонтом приміщень, і позивачу відомо про те, що фактичний дохід відповідача становить не менше 10000,00 грн. на місяць, а відтак він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просила: - стягнути із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. - стягнути із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення [PERSON], [INFO] року, трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги в заявленому позивачем розмірі не визнав, пояснивши, що він намагатиметься надавати матеріальну допомогу своїм дітям, однак не має можливості сплачувати на їх утримання аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину та 1500 грн. на утримання дружини оскільки його дохід є нестабільним та залежить від пори року, зокрема влітку відповідач матиме змогу сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі, а взимку у нього такої можливості не буде. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.10.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №102 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22.10.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. (а.с. 6) [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.06.2011 Виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.10.2017 Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відповідно. (а.с. 7,8) В той же час, з матеріалів справи вбачається, що у позивача також є син від попереднього чоловіка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14.09.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області. Із вказаного свідоцтва вбачається, що батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 9) Згідно з довідкою №1161 від 03.05.2018, виданою Управлінням соціального захисту населення (Правобережне), [PERSON] включена до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги в Департаменті соціальної політики, як "Багатодітна сім'я". (а.с. 10) Як вбачається з довідки №37 від 04.05.2015, виданої КЗ "Загальноосвітня школа I-III ступенів №33 Вінницької міської ради", [PERSON], 2011 року народження, навчається у даній школі з 01.09.2017. Під час навчання зарекомендувала себе як відповідальна, дисциплінована, вихована дитина, знання останньої відповідають високому та достатньому рівню. Мати, [PERSON], приймає активну участь у вихаванні дитини, постійно відвідує школу, цікавиться навчанням та громадським життям доньки, є членом батьківського комітету 1-В класу, член піклувальної ради. Батько, [PERSON], з січня 2018 року жодного разу у школі не з'являвся, навчанням доньки не цікавився, участі у її вихованні не брав, на батьківські збори не приходив. (а.с. 11) Як пояснила в судовому засіданні позивач та не заперечується відповідачем, [PERSON] разом з дітьми на даний час проживає в [ADDRESS] з її батьками. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України) Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи те, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем, а позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та звичайні їх потреби. Крім того суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, працевлаштований, має щомісячний дохід, інших осіб на утриманні не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям. В той же час судом встановлено, що дохід відповідача є нестабільним та залежить від пори року, а тому стягнення з останнього аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину може поставити його у скрутне матеріальне становище. Стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, суд вважає необхідним та достатнім для їх матеріального утримання та гармонійного розвитку. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК україни право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України). Як зазначено вище та не заперечується відповідачем, позивач проживає разом із дітьми. В судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років та її дохід складає лише соціальна грошова допомога. Відповідач при цьому працевлаштований та має достатнього рівня дохід. Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує, що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки здійснює догляд дитини до досягнення нею трирічного віку, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, отримує щомісячний дохід, інших осіб на утриманні не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Однак, стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця, може поставити останнього у скрутне матеріальне становище, оскільки як вже встановлено судом, дохід відповідача є мінливим. При цьому, суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів в розмірі 1200 грн. є необхідним та достатнім для її матеріального забезпечення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення їхньою донькою - [PERSON], [INFO] року трирічного віку, також є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі саттею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення їхньою донькою - [PERSON], [INFO] року трирічного віку. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial