Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У червні 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] з позовом про виселення та зняття з реєстраційного обліку та звільнення від особистих речей. У вересні 2019 року позивач уточнив заявлені вимоги. В обгрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.11.2018 р. № 147543411, було зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі рішення державного реєстратора Ільющенков Сергій Олександрович, Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, індексний номер: 44341860 від 30.11.2018 року а саме на: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати Оскільки законним власником - квартири [ADDRESS] , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в силу ст. 317 ЦК України, Відповідачі, втратили право власності на квартиру, одночасно втратили право користування нею. Згідно Довідки Запорізької міської ради Департаменту реєстраційних послуг №04-07/3/5067 від 25.03.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зареєстровані: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] Малолітня (неповнолітня) особа [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи. Позивач звертався до Відповідача з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у квартирі, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії Відповідача створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. подальше проживання Відповідачів в квартирі, що належить на праві власності ТОВ «Кредитні ініціативи», та відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси ТОВ «Кредитні ініціативи». На підставі зазначеного позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати Зобов`язати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звільнити квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати - від особистих речей.Виселити в примусовому порядку громадян: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з: квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати. Стягнути солідарно з Відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору. Представник позивача суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність та відзиву на позов не надали. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подано відзив, в якому третя особа просить ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що на підставі ст.37 ЗУ «Про іпотеку» право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати було переєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що належала на праві власності [PERSON] . Правовою підставою для реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно, є відповідне застереження в Договорі іпотеки із застереженням про задоволенням вимог іпотекодержателя від 08.08.2008 року посвідченого Пянтковською О.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 5559, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (п. 12.3.1 іпотечного договору). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.11.2018 р. № 147543411, було зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі рішення державного реєстратора Ільющенков Сергій Олександрович, Виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької бласті, індексний номер: 44341860 від 30.11.2018 року а саме на: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 9,9 кв.м., складається з однієї житлової кімнати. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, саме власникові, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно Довідки Запорізької міської ради Департаменту реєстраційних послуг №04-07/3/5067 від 25.03.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Малолітня (неповнолітня) особа [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітньої особи. 22.05.2019 року Позивач звертався до Відповідача з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, зазначена вимога залишена колишнім власник без виконання, що створює перешкоди позивачу у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналогічні норми закріплені у ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не є власником квартири, надалі, проживаючи в ній без правових підстав та відмова добровільно звільнити помешкання, перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси ТОВ «Кредитні ініціативи. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог. Оскільки з припиненням права власності колишнього власника на спірне приміщення втрачається й право користування ним у нього, або членів його сім`ї, позивачу чиняться перешкоди у користуванні майном у зв`язку з фактичним проживанням відповідачів, що позбавляє права на вільне використання та розпорядження майном, суд вважає необхідним усунути перешкоди у користуванні власністю виселити відповідачів з займаного приміщення. Застосування положень ч.ч. 2-4\~ст. 109 ЖК України, які вказують на випадки надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що є предметом іпотеки, не потребується, оскільки виниклі правовідносини пов`язані виключно зі спором між власником майна та іншими особами, які чинять перешкоди у реалізації права власності, отже виходять за межі обумовлених за вказаними нормами закону процедур звернення стягнення. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володіння його нерухомого майна. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно з положеннями ст.ст.\~16,\~391,\~386 ЦК України\~власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідачі, втративши право власності на квартиру, одночасно втратили право користування нею, та шляхом примусового виселення відповідачів, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про зобов`язання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звільнити квартиру [ADDRESS] від особистих речей, то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки фактично охоплюються вимогою про примусове виселення, а процедура примусового виселення включає в себе звільнення житлового приміщення від особистих речей. З огляду на зазначене позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , який є законним представником малолітньої особи, на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 3842,00 гривень.

Outcome: partial