Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення банківського вкладу, та просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу 213 291, 54 грн. В підтвердження позовних вимог, позивач пояснив суду, що 20 лютого 2015 року між ПАТ «[PERSON] та ним було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 022-22509-200215. Згідно умов договору сума вкладу складає 10 000,00 доларів США. Згідно п.1.6. договору банк відкриває вкладнику рахунок № 26306113022903. Згідно п.1.11. договору у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти. Позивачем було подано заяву про дострокове припинити дію цього договору, отже відповідач мав виплатити вкладнику весь вклад на підставі п.1.11. договору, але до даного часу вклад виплачений не був, що і стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, та просить в його задоволенні відмовити, оскільки відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України вказує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 533 ЦК України Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2015 року між ПАТ «[PERSON] та позивачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 022-22509-200215. Згідно умов договору сума вкладу складає 10 000,00 доларів США. При зверненні позивача до відповідача з вимогою повернути вклад, йому було відмовлено. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, та поясненнями сторін. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Також, в судовому засіданні встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК». Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.06.2015р., тобто на момент діючої тимчасової адміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЗаконуУкраїни від 7 грудня 2000 року № 2121-111 "Про банки і банківську діяльність", банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банк, встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного закону. Зокрема, вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суми, виплачену фондом, погашаються у четверту чергу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Крім того, судом встановлено, що з 11 червня 2015р. розпочато виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 03.03.2015р. (включно) та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки, в т.ч. зарплатні, пенсійні, соціальні). Виплати коштів в межах гарантованої суми відшкодування за вкладами будуть здійснюватись протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи таких банків-партнерів: АБ «Укргазбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк», ПАТ КБ «Приватбанк». Банк-партнер, який здійснює виплату коштів, визначається залежно від місця реєстрації проживання за паспортом, вказаного вкладниками під час укладання договору банківського вкладу (депозиту) / договору банківського рахунку / договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів. Для отримання коштів у межах гарантованої суми відшкодування вкладник повинен звернутись у відділення банку-партнера з оригіналом паспорта та оригіналом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера / облікової картки платника податків / картки фізичної особи-платника податків (заяву при цьому писати не потрібно!). Виплати вкладникам здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення НБУ про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних (тобто нараховані по 02.03.2015р. включно), але не більше 200 тис. грн. на одного вкладника незалежно від кількості вкладів. [PERSON] включений до списку виплат, що здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та 16.06.2015 року отримав кошти в сумі 147 102,94 грн., по зобов'язанням АТ «Дельта Банк», які закінчилися до 30.04.2015р. (в тому числі кошти що були перераховані на поточний рахунок як відсотки по Депозиту), та відповідно до оголошення ФГВФО, розміщеного на його офіційному сайті, з 20 липня 2015 року АТ «ДЕЛЬТА БАНК» здійснює виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 30 квітня 2015 року включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки він не обґрунтований.

Outcome: dismissed