Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 25 лютого 2016 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області своїм рішенням у справі №709/3029/15-ц, позов [PERSON] задовольнив повністю. Визнав неправомірними дії публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") щодо зміни істотних умов праці [PERSON], які виразилися в блокуванні доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи Авторизації (ЄСА) ПАТ КБ "Приватбанк", а саме до програмних комплексів "Путеводитель", "Моя зарплата", "Рабочий стол сотрудника", "Приват ДОК", "Приват Персонал" під логіном та паролем [PERSON], що потягло за собою зменшення розміру оплати праці. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо видання наказу від 02.10.2015 року про надання [PERSON] відпустки без її згоди. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо видання наказу №Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання [PERSON] відпустки без її згоди. Скасовано наказ №Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року "Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень" відносно [PERSON] Скасовано наказ від 02.10.2015 року про надання [PERSON] відпустки. Скасовано наказ №Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання [PERSON] відпустки. Зобовязано ПАТ КБ "Приватбанк" виключити [PERSON] зі списку обмежень з кодифікатором 1.27 (нелояльність до банку). Зобовязано ПАТ КБ "Приватбанк" поновити працівнику [PERSON] попередні умови праці шляхом розблокування доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи авторизації (ЄСА) ПАТ КБ "Приватбанк", а саме до програмних комплексів "Путеводитель", "Моя зарплата", "Рабочий стол сотрудника", "Приват ДОК", "Приват Персонал" під її логіном та паролем з наданням робочого місця. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно, виходячи з середнього заробітку [PERSON] до моменту зміни в односторонньому порядку банком істотних умов праці [PERSON] в сумі 28751,55 грн. 55 коп. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] грошову компенсацію у вигляді моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп. Стягнуто з ПАТ КБ "ПриваБанк" на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. 00 коп. Рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі №22-ц/793/951/16, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплаченої їй заробітної плати за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно та в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000,00 (три тисячі) гри. 00 коп. - змінено, стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно в розмірі 13282,88 грн., в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. 00 коп. - відмовлено. В решті рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.02.2016 року - залишено без змін. На сьогоднішній день відповідач - ПАТ КБ "Приватбанк" не поновив попередні умови праці і надалі продовжує недонараховувати їй заробітну плату, яка існувала в неї за діючими до моменту зміни в односторонньому порядку відповідачем без попередження системами та розмірами оплати праці, а це 295,30 грн. в день (8859,00 грн. в місяць). Зокрема вона за період часу з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року відпрацювала 60 робочих днів. До цих 60 робочих днів необхідно додати по 5 перших пяти днів тимчасової непрацездатності із кожних 2-х лікарняних (всього 10 днів) за які у відповідності до положень п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001 року, сума страхових виплат застрахованій особі за кожні пять перших днів тимчасової непрацездатності мало здійснюватися за рахунок роботодавця - відповідача у справі. Таким чином відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" мав оплатити їй за діючими до моменту зміни в односторонньому порядку без попередження системами та розмірами оплати праці, а це 295,30 грн. в день (8859,00 грн. в місяць) - 70 робочих днів (60 тих, які вона перебувала на роботі + 10 перших днів лікарняних) внаслідок чого за період з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року суму в розмірі 20671,00 грн., тоді як на сьогоднішній день за вказаний проміжок часу відповідач не оплатив їй взагалі ніякої суми за відпрацьовані нею робочі дні. За період її перебування на лікарняному відповідні суми їй має нараховувати Фонд соціального страхування України відповідно до вимог чинного законодавства України. Зокрема Фонд соціального страхування України мав за 26 днів її перебування на лікарняному нарахувати 4724,80 грн. ((26-10=16)х295,30). Додавши суму, яку їй має нарахувати ФСС України (4724,80 грн.) та суму недонараховану відповідачем - ПАТ КБ "Приватбанк" (20671,00 грн.) отримуємо загальну суму не донарахованих їй коштів в загальній сумі 25395,80 грн. Згідно положень ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Вона весь час виконувала свою роботу добросовісно, ніяких проступків та порушень трудової дисципліни не допускала але тим не менше піддалася утискам з боку роботодавця - відповідача у справі, вона це повязує з тим, що в кінці вересня місяця 2015 року нею в адресу відповідача була направлена довідка про вагітність, після якої вона і стала відчувати упереджене ставлення до себе, тому такі неправомірні дії відповідача вона повязує з обставиною своєї вагітності. Фактично безпідставно переставши нараховувати їй заробітну плату у розмірах та межах, які в неї існували до моменту їх порушення, відповідач порушив її законні права, що й викликало в неї моральні страждання, спричинило втрату нормальних життєвих звязків. Заподіяна їй моральна шкода виразилася у стражданнях, у позбавленні її заробітної плати. Вона вимушена була позичати гроші для утримання своєї сімї та себе. Більше того відпрацювавши в структурі відповідача тривалий час і маючи лише подяки та грошові винагороди за свою роботу, в один момент завдяки таким діям відповідача, вона стала особою, яка виглядає в негативному світлі, адже поза її спиною говорять, що "так просто не відстороняють від роботи, значить десь прокралася і т.п.", що принижує її честь та гідність. Крім того, враховуючи свій стан та емоційні переживання вона потрапила на лікарняне ліжко з нервовим перенапруженням, в звязку з чим несе додаткові витрати на відновлення стану свого здоровя та морального стану до того, який існував до порушення її законних прав та інтересів. В звязку з цим їй затьмарився світ, їй доводиться прикладати чимало додаткових зусиль для подальшої організації свого життя та для виправлення цього порушеного законного права. Більше того, відповідач незважаючи на наявне судове рішення, яким відновлено її законні права та інтереси і надалі ігнорує судове рішення постановлене іменем України, і надалі продовжує порушувати її законні права та інтереси. Посилаючись на викладене вище позивач просить суд визнати неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо зміни істотних умов праці відносно неї і які виразилися у зміні в односторонньому порядку без попередження розміру оплати праці в сторону зменшення, стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на її користь різницю недоплаченої їй заробітної плати за період часу з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року включно, виходячи з середнього заробітку, який існував у неї до моменту зміни Банком істотних умов праці в односторонньому порядку в сумі 20671 гривень, завдану їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили позов задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Позивач пояснила, що вона працює в ПАТ КБ "Приватбанк" та їй незаконно змінили в односторонньому порядку істотні умови праці, що призвело до значного зменшення її заробітної плати. Такі дії банку вона оскаржила до суду і рішенням суду її позов був задоволений, проте банк відмовляється виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, не відновлює попередні умови праці та зарплату, а тому вона змушена знову звертатися до суду. Вона завжди виконувала свою роботу добросовісно, мала подяки та винагороди, такі дії відповідача призвели до того, що вона потрапила до лікарні з нервовим перенапруженням, окрім цього за її спиною говорять, що вона прокралася, а тому її відсторонили від роботи. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 5000 гривень. Представник позивача [PERSON] пояснив, що необхідно визнати неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо зміни істотних умов праці відносно [PERSON] і які виразилися у зміні в односторонньому порядку без попередження розміру оплати праці в сторону зменшення, оскільки такі дії банку існують на даний час та стосуються періоду з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року включно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити, оскільки дії відповідача щодо зміни істотних умов праці уже були предметом судового розгляду та було прийняте відповідне рішення. Порушень трудових прав позивача відповідачем не допущено. Щодо стягнення середнього заробітку, то позивачу була нарахована заробітна плата, але вона пішла на погашення боргу працівника перед банком у звязку із зайво виплаченими сумами відпускних. У даному позові позивач обґрунтовує позовні вимоги про стягнення моральної шкоди тими самими обставинами, за яких уже було ухвалено рішення суду та стягнуто з банку на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2016 року у справі №709/3029/15-ц, позов [PERSON] задоволено повністю. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо зміни істотних умов праці [PERSON], які виразилися в блокуванні доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи Авторизації (ЄСА) ПАТ КБ "Приватбанк", а саме до програмних комплексів "Путеводитель", "Моя зарплата", "Рабочий стол сотрудника", "Приват ДОК", "Приват Персонал" під логіном та паролем [PERSON], що потягло за собою зменшення розміру оплати праці. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо видання наказу від 02.10.2015 року про надання [PERSON] відпустки без її згоди. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ "Приватбанк" щодо видання наказу №Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання [PERSON] відпустки без її згоди. Скасовано наказ №Э.856412/1-6691822 від 16.07.2015 року "Про винесення заохочень та дисциплінарних стягнень" відносно [PERSON] Скасовано наказ від 02.10.2015 року про надання [PERSON] відпустки. Скасовано наказ №Э.СS-ПО-2015-4548579 від 03.12.2015 року про надання [PERSON] відпустки. Зобовязано ПАТ КБ "Приватбанк" виключити [PERSON] зі списку обмежень з кодифікатором 1.27 (нелояльність до банку). Зобовязано ПАТ КБ "Приватбанк" поновити працівнику [PERSON] попередні умови праці шляхом розблокування доступу в програмні комплекси на базі Єдиної Системи авторизації (ЄСА) ПАТ КБ "Приватбанк", а саме до програмних комплексів "Путеводитель", "Моя зарплата", "Рабочий стол сотрудника", "Приват ДОК", "Приват Персонал" під її логіном та паролем з наданням робочого місця. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно, виходячи з середнього заробітку [PERSON] до моменту зміни в односторонньому порядку банком істотних умов праці [PERSON] в сумі 28751,55 грн. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] грошову компенсацію у вигляді моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп. Стягнуто з ПАТ КБ "ПриваБанк" на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. 00 коп. (а.с.12-15). Рішенням апеляційного суду Черкаської області у справі №22-ц/793/951/16, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплаченої їй заробітної плати за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно в сумі 28751,55 грн. змінено та стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01.10.2015 року по 31.01.2016 року включно в розмірі 12720,54 грн. Рішення в частині стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000,00 (три тисячі) гри. 00 коп. - скасовано та в стягненні даних витрат - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.51-57). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" не поновив попередені умови праці і надалі продовжує недонараховувати позивачу [PERSON] заробітну плату, яка існувала в неї за діючими до моменту зміни в односторонньому порядку відповідачем без попередження системами та розмірами оплати праці. Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області у справі №22-ц/793/951/16 середньоденна заробітна плата [PERSON], виходячи із заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні становить 282,4 грн. Відповідно до п.п.2, 8 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за період з 01 лютого 2016 року по 29 квітня 2016 року пропрацювала 60 робочих днів. Тому сума коштів, яка підлягає стягненню за вказані робочі дні становить 16944 грн. (282,4х60=16944грн.). Згідно листка непрацездатності [PERSON] АГХ №578870 [PERSON] з 06 лютого 2016 року по 16 лютого 2016 року перебувала на лікарняному (а.с.46-47). Згідно листка непрацездатності [PERSON] АГХ №602572 [PERSON] з 15 квітня 2016 року по 19 серпня 2016 року перебуває на лікарняному (а.с.48-49). Відповідно до п.п.2, 3 Порядку "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" затвердженого Постановою КМУ від 26 вересня 2001 р. N 1266, сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті. Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов'язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини). Згідно роз'яснення Міністерства соціальної політики України від 16 вересня 2015 року N 523/18/99-15, святкові та неробочі дні не потрібно виключати із складу календарних днів, за які обчислюється середній заробіток для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, аналогічно розрахунку середньої зарплати для обчислення страхових виплат за страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та допомоги по вагітності та пологах (пункти 2 та 3 Порядку). Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області у справі №22-ц/793/951/16 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) позивача [PERSON], для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, становить 406,32 грн. Враховуючи те, що позивач за період з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року перебувала двічі на лікарняному, то за рахунок установи оплаті підлягає 10 днів. Таким чином за вказаний період ПАТ КБ "Приватбанк" повинен був сплатити [PERSON] 4063,20 грн. лікарняних за рахунок установи (406,32х10=4063,20). В судовому засіданні встановлено, що за період з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" не оплатив позивачу [PERSON] взагалі ніякої суми за відпрацьовані робочі дні, як пояснила представник відповідача позивачу була нарахована заробітна плата, але ці кошти пішли на погашення боргу працівника перед банком у звязку із зайво виплаченими сумами відпускних. Таким чином судом встановлено, що всього сума недонарахованої ПАТ КБ "Приватбанк" позивачу [PERSON] заробітної плати становить 21007,20 грн. (16944+4063,20=21007,20). Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом ст.97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ст.103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Оскільки відповідачем ПАТ КБ "Приватбанк" в односторонньому порядку були змінені істотні умови праці [PERSON], що потягло за собою зменшення розміру оплати праці, на даний час відповідач не поновив попередені умови праці і надалі продовжує недонараховувати позивачу [PERSON] заробітну плату, яка існувала в неї за діючими до моменту зміни в односторонньому порядку відповідачем без попередження системами та розмірами оплати праці, а тому суд вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача суд стягує недоплачену їй заробітну плату за період часу з 01 лютого 2016 року по 29 квітня 2016 року включно, виходячи з середнього заробітку, який існував у [PERSON] до моменту зміни ПАТ КБ "Приватбанк" істотних умов праці [PERSON] в односторонньому порядку в сумі 20671 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Щодо твердження представника позивача та відносно заявлених позовних вимог про визнання неправомірними дій ПАТ КБ "Приватбанк" щодо зміни істотних умов праці відносно [PERSON] і які виразилися у зміні в односторонньому порядку без попередження розміру оплати праці в сторону зменшення, оскільки, як стверджує представник позивача, такі дії банку існують на даний час та стосуються періоду з 01.02.2016 року по 29.04.2016 року, то суд вважає, що позов у цій частині не підлягає до задоволення, оскільки вказані дії носили разовий характер та рішенням Чорнобаївського районного суду від 25 лютого 2016 року ці дії визнано неправомірними. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що позов у цій частині також не підлягає до задоволення, оскільки рішенням Чорнобаївського районного суду від 25 лютого 2016 року на користь позивача уже була стягнута моральна шкода у сумі 5000 грн., що на думку суду є справедливою сатисфакцією порушеного права позивача, окрім того позивач у даному позові обґрунтовує позовні вимоги про стягнення моральної шкоди тими ж самими обставинами, за яких було ухвалено рішення Чорнобаївського районного суду від 25 лютого 2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року N 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 88 ЦПК визначено правила розподілу судових витрат між сторонами. Зокрема, у частині першій цієї статті передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Згідно ст.1 зазначеного закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 2016 року уклали договір на надання правових послуг адвоката (а.с.7-8). Згідно акту виконаних робіт від 29 квітня 2016 року послуги, згідно договору про надання правових послуг адвоката №08/16 від 29 квітня 2016 року, виконані в повному обсязі, оформлені належним чином (а.с.9). Дійсно, згідно квитанції адвокат [PERSON] отримав за надання правової допомоги по оформленню позову та представництву в суді кошти в сумі 3000 грн. (а.с.32). Згідно розрахунку наданих юридичних послуг від 23 травня 2016 року адвокат [PERSON] витратив на правову допомогу 5 год. 30 хв. (а.с.33). У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., оскільки такі витрати документально підтверджені та доведені (а.с.5-10, 32, 33). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з ПАТ КБ "Приватбанк" необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial