Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

02 квітня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 24 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який проживав на час смерті разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] . На виконання вимог ч.3 ст. 1281 ЦК України, 28 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до Другої очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області. 13 лютого 2019 року була отримана відповідь Другої очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". 30 вересня 2019 року спадкоємиці [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на час смерті [PERSON] його заборгованість перед банком становить 9479,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3775, 65 грн., заборгованості за відсотками в сумі 5704,29 грн. Посилаючись на те, що не відмовилася від спадщини у передбачені законодавством строки та фактично прийняла спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого, позивач просив стягнути з відповідачка [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 9479, 94 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача Савіхіна А.М. (за довіреністю) у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 51). Відповідачка повторно у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Повістка направлена за місцем реєстрації відповідачки повернулася з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до укладеного договору б/н від 24 квітня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов (а.с.8). [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який проживав на час смерті разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] . Позивач вказує, що 28 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до Другої очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, на яку 13 лютого 2019 року була отримана відповідь Другої очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк" (а.с.37,38). Окрім того, позивач зазначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Так, 12 вересня 2019 року спадкоємцеві було направлено лист-претензію, який не було виконано. Станом на час смерті [PERSON] його заборгованість перед банком становить 9479,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3775, 65 грн., заборгованості за відсотками в сумі 5704,29 грн. Згідно зі ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України,\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281, 1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Проте, представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідачка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину і повинна нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270\~цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було. Позивач також не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняла у спадок відповідачка та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з неї заявлених позивачем грошових коштів. Крім цього, АТ КБ «Приватбанк» клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна заявлено не було. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами шостою та сьомої ст. 81 ЦПК України, передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях , суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на його користь сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed