Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 08 жовтня 2001 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №20. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] постійно проживає біля нього та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Відповідачка вихованням дочки не займається, матеріально дитину не забезпечує, хоча за станом здоров"я є здоровою та працездатною і має матеріальну можливість сплачувати аліменти, тому просить стягнути з неї аліменти на дочку [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п"ятсот) гривень щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини . В судовому засіданні позивач позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідачка позов визнала частково у розмірі 300 грн. Просила врахувати те, що хоча вона і є працездатною , але не працює, підсобного господарства не веде та не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін ,дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення частково ,виходячи з наступних підстав. Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В усіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері (батька) дитини, відповідно до ст. 183 СК України. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено і це вбачається зі свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21.05.2002 року, батьками [PERSON], є сторони по справі (а.с.4). Згідно рішення Червоноармійського райсуду Житомирської області від 20.06.2011 року, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано та залишено біля [PERSON] для подальшого проживання неповнолітню дочку сторін [PERSON]. Про те, що дитина сторін [PERSON], [INFO], дійсно проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні свідчить довідка №9 від 05.01.2016 року, видана виконкомом Червоноармійської селищної ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с.6). Враховуючи те, що відповідачка є працездатною, інших утриманців не має та те,що позивач має постійне місце роботи , утримує підсобне господарство , суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на дитину сторін-дочку [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400( чотириста ) гривень щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до повноліття дитини. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідачки в розмірі - 551 грн. 20 коп. на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.

Outcome: partial