Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що, 01.01.14 року біля продуктового магазину «[INFO]» сталася бійка за участю відповідачів, внаслідок якої пошкоджено вхідні двері вказаного магазину, який він орендує. Зазначав, що йому нанесено шкоду у розмірі 2 485 грн., які він сплатив за відновлення пошкоджених дверей. Крім того, вказує на заподіяння йому такими діями відповідачів моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з наведених у ній підстав, просив стягнути з відповідачів 2 485 грн. у рівних частках та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову в частині стягнення суми з нього, оскільки його було визнано потерпілим, і його вини у заподіянні шкоди немає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є орендарем приміщення - торгового магазину «[INFO]», згідно договору №6 від 01.12.13 року. 01.01.14 року біля вказаного магазину сталася бійка за участю [PERSON] та [PERSON], внаслідок якої пошкоджено вхідні двері. Згідно рахунку-фактурі №03 від 07.03.14 року вартість відновлювальних робіт пошкоджених дверей склала 2 485 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму у рівних частках. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28.03.14 року встановлено, що 01.01.14 року близько о 05:50 год. поблизу магазину «[INFO]», потерпілий [PERSON] в процесі конфлікту з [PERSON], «штовхав останнього руками, при цьому наніс декілька ударів в область тулуба та голови, притискаючи до вхідних дверей вказаного магазину». Вказана обставина підтверджується, зокрема, фотографіями та відеозаписом, які містяться на CD диску, долученого до матеріалів справи. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про нанесення матеріальної шкоди саме [PERSON] Відповідно до ст. ст. 22 ч. 1 і ч. 2 п. 1, 23 ч. 1 і ч. 2 п. 2, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть учать ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння [PERSON] матеріальної шкоди позивачу, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і саме з нього підлягає стягненню 2 485 грн. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач не навів належного обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не зазначив докази, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказав з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Якщо факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача в судовому засіданні не підтвердився та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діями відповідача суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial