Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.11.2010 року між ним та ТОВ "Енергос" було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 7,25 га, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на тридцять пять років. Даний договір було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за № 4АА002112-041071500212 від 23.11.2010 року. Відповідно даному договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі на рік у грошовій формі один раз у рік до 20 числа місяця першого за звітним роком, у натуральній формі до 20 числа останнього місяця у звітному році, але в порушення договору за користування землею за період 2014-2016 роки орендна плата не виплачувалась. Вважає, що відповідач систематично не виконує свої обовязки, чим грубо порушує договір оренди, в звязку з чим просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 23.11.2010 року між ним та ТОВ "Енергос" . У судове засідання позивач не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст.3 ЦК України, є судовий захист цивільного права та інтересу. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до положень ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк. З огляду на ст.651 ЦК України, договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим договором друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що [PERSON], позивачу по справі, на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 7,25 га, яка знаходиться на території Томаринської сільської ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХС № 043136 від 10.03.2003 року (а.с.4). 23.11.2010 року між позивачем та ТОВ "Енергос" було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на 15 років. Даний договір було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за № 4АА002112-041071500212 від 23.11.2010 року. (а.с.5-9). Згідно з умовами договору оренди земельної ділянки від 23.11.2010 року, нормативна грошова оцінка належної [PERSON] земельної ділянки становить 82328,06 грн., Відповідно даному договору відповідач взяв на себе зобовязання виплачувати орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі на рік у грошовій формі один раз у рік до 20 числа місяця першого за звітним роком, у натуральній формі до 20 числа останнього місяця у звітному році, в її розмір не входить податок на землю та податок з доходів фізичних осіб. Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2014-2016 роки. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обовязком, невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобовязання щодо виплати орендної плати відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що невиплата ТОВ "Енергос" орендної плати за користування земельної ділянки, що належить позивачу по справі, за 2014-2016 роки є систематичним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, що в порядку п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є підставою для його розірвання, в звязку з чим позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати, викладену в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved