Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" внаслідок укладання договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. про що у реєстр правочинів внесено запис № 1319 отримало у власність житловий будинок, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], а також 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. про що у реєстр правочинів внесено запис №1322 отримало у власність земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS] Після отримання у власність вказаного житла та земельної ділянки TOB "Естейт Селінг" було встановлено, що частиною земельної ділянки, а саме 0,0180 га, незаконно користується [PERSON] та [PERSON], що вбачається з кадастрового плану земельної ділянки. Позивач неодноразово намагався встановити законні межі земельної ділянки, але на перешкоді стають відповідачі, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі та їх представник в судове засідання призначене на 21.02.2017 року не звилися, від представника відповідачів до суду надійшла заява про відкладення участі в справі у зв'язку із його участю інших судових засіданнях, проте доказів щодо цього не надано. 26.01.2017 року судове засідання було відкладено за ініціативи відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника («Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Суд дослідив докази: -Копія договору купівлі - продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М., про що у реєстр правочинів внесено запис №1319 (а.с. 4-9), відповідно до якого позивач отримав у власність житловий будинок, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]; -Копія договору купівлі - продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М., про що у реєстр правочинів внесено запис №1322 (а.с. 10-15), відповідно до якого позивач отримав у власність земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS] -Кадастровий план земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS](на а.с. 16), відповідно до якого частиною земельної ділянки, а саме 0,0180 га, користується [PERSON] та [PERSON]; -Копія виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та копія Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селінг» (на а.с. 18-34); -Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.10.2016 року № 70700122 (на а.с. 60-61), з якої вбачається, що на житловий будинок, загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 65,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] накладено обтяження у виді арешту. Вказані докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів встановлено наступні факти та неалежні їм правовідносини: 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" внаслідок укладання договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. про що у реєстр правочинів внесено запис № 1319 отримало у власність житловий будинок, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS], а також 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. про що у реєстр правочинів внесено запис №1322 отримало у власність земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS] Із кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS](на а.с. 16, 60-61), вбачається, що частиною земельної ділянки, а саме 0,0180 га, користується [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved