Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0861492401/Т/972129 від 04 квітня 2013 року в розмірі 33 610 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом - 10 175 грн., заборгованість по процентах - 4 грн., заборгованість за комісією - 21 481 грн., штрафи, пеня - 1 950 грн. Позов мотивовано тим, що 04 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» (далі - ПАТ «АктаБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 0861492401/Т/972129. 23.03.2018 між ПАТ" АКТАБАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ "АКТАБАНК" відступає шляхом продажу ТОВ "ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави. Згідно п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК «ЄАПБ» в день укладання договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ "ФК «ЄАПБ» вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ" у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги - договорів, права вимоги за якими відступаються, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги за Кредитним договором в сумі 33 610 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом - 10 175 грн., заборгованість по процентах - 4 грн., заборгованість за комісією - 21 481 грн., штрафи, пеня - 1 950 грн. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 05 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, прийнято до провадження судді Ульяніч І.В. та призначено її до розгляду в судовому засіданні. 17 червня 2021 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 04 квітня 2013 року між нею та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено кредитний договір №0861492401/Т/972129 на споживчі потреби. Відповідно до умов договору банк надав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 40 000 грн. в обмін на зобов`язання по поверненню кредиту. Згідно із п. 2.1.3. Договору погашення кредиту та сплата інших платежів по кредиту здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами. Повернення кредиту, відповідно до пункту 2.1.4. договору, здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з «транзитного рахунку», відкритого в ПАТ «АКТАБАНК», з подальшим перерахуванням банком цих коштів на відповідні рахунки. Також, умовами Договору передбачено дострокове погашення кредиту, яке здійснюється при надходженні від позичальника заяви в довільній формі на дострокове погашення кредиту. З часу отримання кредиту нею сумлінно виконувалися умови договору. Кожного місяця були здійснені перерахування грошових коштів на «транзитний рахунок» для погашення кредиту, отриманого в ПАТ «АКТАБАНК», в тому числі, з метою дострокового погашення кредиту надавалися заяви для дострокового погашення кредиту. Платежі для погашення отриманого кредиту здійснювалися через каси банку, про що свідчить наявні квитанції, а заяви про дострокове погашення кредиту надавалися безпосередньо до відділення банку, де було укладено вказаний договір. З боку банку протягом усього терміну до кінцевої дати погашення заборгованості за кредитом (03 квітня 2016 року), так і після не було жодних претензій до позичальника щодо порушення останнім зобов`язань по Договору, невиконання або неналежного виконання умов договору. Строк погашення кредиту сплинув у квітні 2016 року, а отже, у разі порушення умов договору банк мав можливість повідомити позичальника про даний факт та виставити вимоги щодо заборгованості за кредитом, у разі її наявності, на адресу для листування з позичальником, яка вказана в преамбулі цього Договору (п.6.5. Договору). Відповідних дій (повідомлення про наявність заборгованості, вимог щодо погашення кредиту та ін.) з боку банку не проводилося, жодних повідомлень, вимог щодо порушення позичальником умов кредитного договору банк не надсилав, що свідчить про належне виконання умов кредитного договору з боку позичальника. Позивач зазначає, що відповідно до договору №2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» банк відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку права вимоги, в тому числі, до позичальників. Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 33610грн., з яких: 10175грн. - заборгованість за основним боргом; 4 грн. - заборгованість за процентами; 21481грн. - заборгованість за комісією; 1950 грн. - штрафи, пені. Однак, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо перебування відповідача в якості боржника перед банком, а також підтвердження наявності у відповідача заборгованості по кредитному договору в сумі 33610 грн., мотивованого розрахунку цієї заборгованості, як вона утворилася, протягом якого часу, методика її утворення жодних документальних доказів не наводить. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст. 95 ЦПК України). Позивачем на підтвердження заявлених вимог не тільки не надано доказів, а й не зазначається про наявність у нього оригіналів письмових доказів. Згідно із п.4.2.8. Договору банк має право здійснювати відступлення права вимоги за даним Договором третім особам, письмово повідомивши про даний факт Позичальника протягом 5-ти днів після такого відступлення, що не було зроблено, а отже, є порушенням умов кредитного договору №0861492401/17972129. Пунктом 6.11. Договору визначається, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін для листування. Приймаючи до уваги викладене, та той факт, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження заявлених позивних вимог, підстави для їх задоволення відсутні. В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просила відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що отримала кредит в ПАТ «АктаБанк» приблизно 25 000 - 30 000 грн. та розрахувалась з банком повністю. У неї не зберіглись усі квитанції про сплату боргу, підтвердити дострокове погашення кредиту вона не має можливості. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, вважав його необгрунтованим з підстав зазначених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «АктаБанк» укладено договір № 0861492401/Т/972129, згідно якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 40 000 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій, в обумовлені цим договором строки. Згідно 2.1.3., 2.1.4 договору, погашення кредиту, сплата нарахованих відсотків за користування кредитом, сплата комісії за супроводження здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем видання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2 511,29 грн. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, надання кредиту проводиться 04.04.2013 року шляхом надання готівкових коштів з позичкового рахунку Позичальника через касу Банку. Пунктом 3.2 зазначеного Договору встановлено, що днем надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів з позичкового рахунку Позичальника згідно з умовами даного договору. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строків погашення платежу/частини щомісячного платежу Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 150 грн. за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину. В п.5.3. Кредитного договору встановлено, що терміни позовної давності по вимогах стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів встановлюється сторонами тривалістю у 10 років. На виконання умов договору ПАТ «АКТАБАНК», згідно заяви на видачу готівки № 138257 від 04 квітня 2013 року ПАТ «АКТАБАНК», на ім`я відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 40 000 грн., тобто банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі (а.с. 8). 23.03.2018 між ПАТ" АКТАБАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ "АКТАБАНК" відступає шляхом продажу ТОВ "ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави. Згідно п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК «ЄАПБ» в день укладання договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ "ФК «ЄАПБ» вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ" у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання. На виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ "ФК "ЄАПБ" 27.03.2018 року було направлене Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних, з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до п. 3.4 Договору про відступлення прав вимоги, банк здійснює повідомлення боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «Актабанк» протягом 2 (двох) робочих днів. Також позивач зазначає про повідомлення за 26.03.2018 року за посиланням http://www.aktabank.com/. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Згідно наданих відповідачем копії квитанцій та виписки по рахунку нею була сплачена загальна сума заборгованості в розмірі 35748,16 грн., в період 2013-2014 році, в той час як згідно графіку платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту (особисто підписаного відповідачем) загальна сума зазначена - 90406,23 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 позивачем не здійснювалося ніяких нарахувань. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 0861492401/Т/972129 від 04 квітня 2013 року складає: 10 175 грн. заборгованість за основною сумою боргу, заборгованість по процентах - 4 грн., заборгованість за комісією - 21 481 грн., штрафи, пеня - 1 950 грн. (а.с. 13). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. В ст. 552 ЦК України встановлено правові наслідки сплати (передання) неустойки. Так, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. 27 березня 2018 року на ім`я [PERSON] , ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено та направлено повідомлення про відступлення ПАТ «АктаБанк» на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості за вказаним вище кредитним договором та розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 23 березня 2018 року (а.с. 14). З підписаного відповідачем кредитного договору № 0861492401/Т/972129 від 04 квітня 2013 року, та повідомлення про умови кредитування вбачається, що сторонами узгоджений розмір процентної ставки. Зважаючи на те, що відповідач погодив істотні умови договору кредитування в частині розміру процентної ставки та ним не надано до суду доказів, які спростовують вказаний розмір заборгованості, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками в розмірі 4 грн. В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлення про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Також матеріали справи не містять будь-яких даних, з яких вбачається, що відповідачем було сплачено суму заборгованості за кредитним договором первісному або новому кредитору в повному обсязі. Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі, який виник на дату укладення договору про відступлення права вимоги, відсутність даних щодо погашення відповідачем заборгованості первісному або новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення заборгованості за сумою кредиту, відсотків та штрафів, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення комісії, суд вважає, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити з наступних підстав. Пунктами 2.1.2, 2.1.2.1 кредитного договору встановлено обов`язок позичальника сплачувати на користь банку комісії: при підписанні договору за надання кредитних коштів у розмірі 2,25 % від суми кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3,25 % від суми кредиту. Суд акцентує увагу на тому, що умовами кредитного договору не передбачено, за які саме послуги на користь споживача банком стягується сума щомісячної комісії із супроводження кредиту. В розумінні статей 1011-1013 Цивільного кодексу України комісійна плата сплачується за вчинення певних дій на користь особи. Положення статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» також встановлюють, що послуга передбачає діяльність виконавця з надання споживачеві певного матеріального чи нематеріального блага, для задоволення потреб споживача. Згідно із Законом «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцям забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правововідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. З рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і виконання такого договору. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Оскільки вимога про стягнення з боржника заборгованості з плати за супроводження Банком кредиту ґрунтується на нікчемній умові укладеного з кредитодавцем договору, тому така вимога не підлягає задоволенню. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 31.10.2018 року у справі №404/1339/15-ц (провадження №61-5130св18). З цих підстав суд відмовляє в частині стягнення суми комісії в розмірі 21 481 грн. З огляду на наведене, позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ", як правонаступника ПАТ "АКТАБАНК", заборгованості по Кредитному договору № 0861492401/Т/972129 від 04 квітня 2013 року в розмірі 12 129 гривень, з яких: 10 175 грн. - заборгованість за основним боргом, 4 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1950 грн. - штрафи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial