Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю „А.Т.К. ( далі Позивач, ТОВ „А.Т.К.) звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір оренди ? частини земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127, укладений 03.03.2016 року між [PERSON] (далі Відповідач 1) та ТОВ „Елітне (далі Відповідач 3), який зареєстрований 12.03.2016р. реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції та скасувати його державну реєстрацію, та визнати недійсним договір оренди ? частини земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127, укладений 11.09.2014 року між [PERSON] (далі Відповідач 2) та ТОВ „Елітне (далі Відповідач 3), який зареєстрований 17.11.2014р. реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції та скасувати його державну реєстрацію. Крім того, просять суд вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову ТОВ „А.Т.К зазначило, що 15.09.2006 року між ТОВ "А.Т.К.", як орендарем, та гр.[PERSON], як власником землі та орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер №1820880300:06:000:0127, площею 2.27га, яка розташована на території Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області строком на 15 років, тобто до 14.09.2021 року. Вказаний договір оренди землі в установленому чинним законодавством порядку було зареєстровано Бердичівським районним відділом Житомирської регіональної філії Центру ДЗК". 15.09.2013 року власник земельної ділянки [PERSON] померла, і її спадкоємцями та правонаступниками по вище вказаному договору оренди стали Відповідачі 1 та 2, які успадкували по 1/2 земельної ділянки. На протязі часу з 2005 року по 2015 рік ТОВ "А.Т.К." орендовану земельну ділянку використовувало за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі сплачувало Орендодавцю орендну плату і будь-якого спору щодо орендованої земельної ділянки не існувало. На початку 2016 року ТОВ "А.Т.К." стало відомо, що Відповідачі за даним позовом, діючи в порушення закону і прав ТОВ "А.Т.К.", як законного орендаря земельної ділянки, уклали між собою нові договори оренди вище вказаної земельної ділянки, який за своєю правовою природою є подвійним договором, а саме: договір оренди ? частини земельної ділянки від 03.03.2016 року укладений між Відповідачем 1 та Відповідачем 3; договір оренди ? частини земельної ділянки від 11.09.2014 року укладений між Відповідачем 2 та Відповідачем 3. Вважає договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127 від 03.03.2016 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ „Елітне , договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127 від 11.09.2014 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ „Елітне недійсними з тих підстав, що дія договору оренди цієї ж земельної ділянки від 15.09.2006 року між ТОВ „А.Т.К. та [PERSON] не припинена в силу статей 32 ЗУ „Про оренду землі, ст. 770 ЦК України та ст. 148-1 ЗК. Укладення договору оренди земельної ділянки без припинення дії попереднього договору суперечить чинному законодавству та порушує права ТОВ „А.Т.К.. У судове засідання представники позивача не зявилися, направили суду письмову заяву з проханням справу слухати за їх відсутності, позов підтримали. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату та місце судового засідання, не зявилися втретє. Від їх представника за довіреністю [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судом розглянуто справу за відсутності відповідачів, зважаючи, що розгляд справи уже двічі відкладався за неявки представника відповідачів. Відповідачі своїм правом брати участь у судових засіданнях не скористалися, до суду не зявлялися, заперечень проти позову не направили. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до державного акта на земельну ділянку [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 4,1665 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Буряківської сільської ради, яка складається з ділянки № 1, кадастровий номер1820880300:06:000:0127 та ділянки № 2, кадастровий номер 1820880300:06:000:033 ( а.с .13). 15.09.2006 року між ТОВ "А.Т.К.", як орендарем, та гр.[PERSON], як власником землі та орендодавцем, було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер №1820880300:06:000:0127, площею 2.27га, яка розташована на території Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області строком на 15 років, тобто до 14.09.2021 року. Вказаний договір оренди землі в установленому чинним законодавством порядку було зареєстровано Бердичівським районним відділом Житомирської регіональної філії Центру ДЗК" (а.с.12). Відповідно до статті 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно статті 20 Закону України Про оренду землі укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 17 Закону України Про оренду землі передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, договір оренди від 15.09.2006 року між ТОВ "А.Т.К." та гр.[PERSON], є чинним, ТОВ „А.Т.К. набуло права оренди земельної ділянки на строк до 14.09. 2021 року. Відповідно до свідоцтва про смерть 15.09.2013 року власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла, і її спадкоємцями та правонаступниками по вище вказаному договору оренди стали Відповідачі 1 та 2, які успадкували по 1/2 земельної ділянки (а.с.14-16). 03.03.2016 року [PERSON] та ТОВ „Елітне уклали договір оренди земельної ділянки №152 на 7 років, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127; 11.09.2014 року [PERSON] та ТОВ „Елітне уклали договір оренди земельної ділянки №129 на 5 років, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127 (а.с.66-88). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ( частина перша статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 31 ЗУ „Про оренду землі договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Відповідно до частин четвертої статті 34 ЗУ „Про оренду землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договором оренди від 15.09.2006 року між ТОВ "А.Т.К." та гр.[PERSON], не передбачено розірвання договору оренди в односторонньому порядку, в тому числі й у разі зміни власника земельної ділянки. Таким чином, [PERSON], [PERSON], набувши права та обовязки орендодавців за договором оренди земельної ділянки від 15.09.2006 року, укладеним між ТОВ "А.Т.К." та гр.[PERSON], як нові власники земельної ділянки, порушили умови договору та чинне законодавство, передавши повторно в оренду земельну ділянку іншій особі, не вирішивши питання про припинення попереднього договору оренди земельної ділянки, чим порушила права ТОВ „А.Т.К., як орендаря земельної ділянки. Тому, договір оренди ? частини земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127, укладений 03.03.2016 року між [PERSON] та ТОВ „Елітне, який зареєстрований 12.03.2016р. реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції, та договір оренди ? частини земельної ділянки, кадастровий номер 1820880300:06:000:0127, укладений 11.09.2014 року між [PERSON] та ТОВ „Елітне, який зареєстрований 17.11.2014р. реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції слід визнати недійсним. Суд відмовляє у задоволенні позову, в частині скасування державної реєстрації, оскільки відповідно до положень частини другої статті 25 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у разі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Так як законом передбачено скасування реєстрації речового права у разі визнання недійсним договору на підставі якого було проведено реєстрацію, позовні вимог ТОВ „А.Т.К., в частині скасування реєстрації речового права, безпідставні. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів, пропорційно задоволеним позовним вимогам, 50 % документально підтверджених витрат позивача по сплаті судового збору у сумі 2.756,00 грн. та 4.000,00 грн. витрат за надання правової допомоги ( а.с.6,7,59,60). Всього суд стягує з відповідачів по 2.252,00 грн. судових витрат з кожного.

Outcome: partial