Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP90550450, посилаючись на те, що 04.05.2006 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на загальну суму 2639,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.11.2013 р. становить 35397,96 грн. та судових витрат у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання повісток та розписки відповідача про дату та час розгляду справи. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2006 року між сторонами у справі укладено договір № DNH4KP90550450, відповідно до якого Відповідач отримав кредит у розмірі 2639,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати Позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Судом встановлено, що при укладенні 04.05.2006 року договору між позивачем та відповідачем останній надав згоду, що заява разом із запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між позичальником і банком кредитний договір "Розстрочка", засвідчивши його своїм підписом (зворот а.с. 6). На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 2639,00 грн., що відповідачем не спростовано. Спірний кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Таким чином, згідно із статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання за Кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, Відповідач істотно порушив умови договору, своєчасно не сплативши чергові платежі. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. При цьому, договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, комісії відповідно до Заяви та Умов. Згідно заяви та п. 4.1 даних Умов, Позичальник сплачує Банку відсотки за користуванням Кредитом у розмірі вказаному у Заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с.9 зворот). Відповідно до вказаного договору надання кредиту, п.5.2 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, останній має сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу (а.с.10) У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 26.11.2013 року відповідач має заборгованість в розмірі 35397,96 грн., з яких: 9236,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 23999,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1661,81 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5). Однак, Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за заявою ПАТ КБ "Приват банк" було видано наказ 27.04.2009 року згідно якого з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90550450 у розмірі 11146 грн. 01 коп. (а.с. 4) Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов'язання за кредитним договором № DNH4KP90550450 від 04.05.2006 року, тому вимоги позивача ПАТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 9236,50 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Однак, суд не може погодитися з вимогою банку щодо розміру пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 23999,65 грн. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. ЇЇ розмір збільшується залежно від продовження порушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Приймаючи рішення по справі, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 3371.32 грн., виходячи з розрахунку: сума боргу - 9236,50 грн., за період прострочення 17.01.2013-16.01.2014рр., кількість днів - 365, розмір пені за кожний день прострочки - 0,1 %. У зв'язку зі зменшенням суми загальної заборгованості підлягає також зменшенню штраф (процентна складова) до 630,39 грн., виходячи з розрахунку: (9236,50 грн. + 3371,32 грн. ) х5%/100%. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 137,38 грн.

Outcome: partial