Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.07.2020 [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, а 17.09.2020 з уточненою позовною заявою, до територіальної громади\~в особі\~Великобурлуцької селищної\~ради Великобурлуцького\~району Харківської\~області з вимогами: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] батька, [PERSON] . На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , який за життя був власником земельної частки (паю), площею 6,34 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Великобурлуцького району Харківської області та належала померлому на підставі сертифікату про право на земельну частку серії ХР №0082085 від 06.03.1997 та грошового вкладу у Великобурлуцькому відділенні Ощадбанку №2837 на суму 2458,05 грн. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька є його син, тобто позивач, [PERSON] . З померлим батьком, [PERSON] , позивач по день його смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , в будинку його дружини [PERSON] , тому, вважав, що фактично прийняв спадщину. За даною адресою померлий [PERSON] був зареєстрований, що підтверджується довідкою голови квартального комітету кварталу №20 в м. Ізюм Харківської області, у позивача залишилася ощадна книжка та сертифікат на право на земельну частку(пай), на теперішній ас АСТ "Нива" визнає його права на отримання виплат за даним сертифікатом, але пропонує надати їм свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що строк на прийняття спадщини він пропустив з поважної причини. Іншим шляхом, аніж зверненням до суду, він не може захистити своє порушене право. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Великобурлуцького районного суду від 18.09.2020 провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2020. 15.10.2020 ухвалою судді Великобурлуцького районного суду Харківської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10:00 годину 05.11.2020. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від представника відповідача - голови Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області Терещенка В.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної Великобурлуцького району Харківської області, просить прийняти рішення відповідно до закону. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.02.2004 Ізюмським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] , помер [INFO] , у віці 85 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.02.2004 зроблено запис за № 129 (а. с. 6). Родинні відносини між позивачем та померлим [PERSON] , підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де в графі "батько" вказаний " [PERSON] ". (а. с. 6). Із копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 4). Довідкою голови квартального комітету кварталу №20 в м. Ізюм Харківської області підтверджується, що [PERSON] фактично проживав разом з батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] в належному останній будинку за адресою: [ADDRESS] , з 1994 року та по день смерті [PERSON] - [INFO] (а. с. 5). Згідно листа завідувача Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Живолуп Ірини №1004/02-17 від 24.07.2020 вбачається, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась, видати свідоцтво про право на спадщину за законом Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, оскільки позивачем пропущено строк на прийняття спадщини (а. с. 9). Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР №0082085 підтверджується, що [PERSON] на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 26.11.1996 №602 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АСТ "Нива". (а. с. 8). В Великобурлуцькому відділенні Ощадбанку філії №2837 відкрито рахунок №7817 на ім`я [PERSON] , на якому знаходиться грошовий вклад у сумі 2 458 грн 05 коп., що підтверджується копією ощадної книжки. (а. с. 7). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що спадкодавець заповітів за своє життя не залишав, тому, має місце спадкування за законом. Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий віко, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС № 61-49121св від 29.10.2019р. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Як зазначає позивач та встановлено судом, [PERSON] , починаючи з 2005 року, неодноразово звертався за допомогою до лікувального закладу, де йому було встановлено ряд захворювань та у зв`язку з чим він проходив лікування. Зазначене підтверджується довідкою лікаря від 15.09,2020. (а. с. 26). Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що він є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, немає; строк на подання заяви про прийняття спадщини був ним пропущений з поважних причин. Зазначені обставини не заперечувалися відповідачем. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судові витрати. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved