Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа - Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що розташована на території Косівської сільської ради в розмірі 5,28 умовних кадастрових гектарах. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 17.05.2016 року йому було відмовлено в оформленні прав на земельну ділянку через відсутність у нього документу, що підтверджує право спадкоємця на землю, який було втрачено та до теперішнього часу не знайдено (оголошення про втрату в газеті „Сільський вісник" №56 від 02.08.2005 року). Отримати дублікат втраченого сертифікату на право на земельну ділянку (пай), виданого на ім'я [PERSON], в даний час не є можливим через зміни в законодавстві. Крім того існують розбіжності у написанні прізвища позивача та прізвища спадкодавця, що ставить під сумнів родинні відносини [PERSON] зі спадкодавцем, що унеможливлює подальше оформлення спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник Косівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області в судове засідання також не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку площею 5,28 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос», яка належала померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №180 від 10.01.1997 року. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 року [PERSON] продовжено строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 17.05.2016 року йому було відмовлено в оформленні спадкової земельної ділянки через відсутність у нього правовстановлюючого документу на землю, який було втрачено та до теперішнього часу не знайдено (оголошення про втрату в газеті „Сільський вісник" № 56 від 02.08.2005 року). Отримати дублікат втраченого Державного акта на право приватної власності на землю, виданого на ім'я [PERSON], в даний час не є можливим, оскільки 15.10.2013 року втратила чинність „Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", яка передбачала порядок такої видачі. Згідно довідки Косівської сільської ради №1556 від 16 грудня 2005 року земельний пай, який належить померлому [PERSON] знаходиться в незапитаних паях по Косівській сільській раді з моменту його смерті по теперішній час. Згідно матеріалів спадкової справи №147/2016 від 17.05.2016 року, окрім [PERSON], за оформленням спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.07.1965 року Мощенською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, батьком [PERSON] записано [PERSON]. Проте, з копій паспорта позивача та свідоцтва про смерть спадкодавця вбачаються розбіжності в написанні прізвищ, а саме, "[PERSON]" та "[PERSON]". Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] заявнику потрібно для подальшого оформлення спадкових прав. Не дивлячись на існуючі розбіжності в документах, факт родинних відносин між зазначеними особами підтверджується доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 02.07.1965 року Мощенською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, де батьком записано [PERSON]; - паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого 01 серпня 1997 року Знам'янським МРВ УМВС у Кіровоградській області, з якого вбачається, що [PERSON], народився [INFO] у с.Мощене Гайворонського району Кіровоградської області; - довідкою виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №758 від 18.05.2016 року, де вказано, що [PERSON] постійно проживав до дня смерті у буд.[ADDRESS] спільно зі своїм сином [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Оскільки спадкодавець помер до 2004 року (набрання чинності новим Цивільним кодексом), то підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року. Згідно зі ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Оскільки позивач в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, крім того факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем доведено, а розбіжності в документах, які б мали посвідчувати родинні відносини, є наслідком неправильного перекладу прізвища зазначених осіб українською мовою, суд вважає за можливе визнати за ним право на спадкове майно. На підставі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.529,548 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved