Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

15.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вовчанської міської ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), розміром 8,74 умовних кадастрових гектари, розташовану на територіях Котівської та Юрченківської сільських рад Вовчанського району Харківської області із не витребуваних, розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Молнія». Позов обґрунтований тим, що наказом № 8 від 22.10.1988, 01.09.1988 року [PERSON] прийнято в члени колгоспу ім.Димитрова (перейменованого в КСП «Молнія») і призначено на посаду головного зоотехніка, де працював до 31.12.1994. 31.12.1994 наказом № 11 позивача звільнено з роботи та виключено із членів КСП «Молнія». В минулому році в зв`зку з прийняттям Закону України від 10.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» були оприлюдненні Списки осіб, членів КСП „ Молнія", які мали право на земельну частку (пай) в зв`язку з розпаюванням земель КСП. Після ознайомлення зі Списком громадян-членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), який був додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП „ Молнія", виданого 08.12.1994 року, позивачу стало відомо, що під номером 107 він значиться включеним до Списку, як член КСП „Молнія", так як фактично працював на момент отримання підприємством Державного акту на право колективної власності на землю. В сільській раді йому повідомили, що на цей час на території Юрченківської та Котівської сільських рад Вовчанського району обліковуються не витребувані земельні ділянки із розпайованих земель колективної власності колишнього КСП „ Молнія", запропонували звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай),розміром 8,74 умовних кадастрових гектари, розташовану на територіях Котівської та Юрченківської сільських рад Вовчанського району Харківської області із не витребуваних, розпайованих земель колективної власності колишнього КСП „ Молнія ". Ухвалою суду від 17.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, просив закрити підготовче судове засідання за відсутності представника відповідача - Вовчанської міської ради Харківської області (а.с.65-66). У зв`язку з чим, ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 12.10.2021 підготовче провадження у вищевказаній справі закрито, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Примакова Г.О., що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2021, не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 8,74 умовних кадастрових гектари, розташовану на територіях Котівської та Юрченківської сільських рад Вовчанського району Харківської області із не витребуваних, розпайованих земель колективної власності колишнього КСП „ Молнія " або за рахунок земель запасу (а.с.64). Представник відповідача - Вовчанської міської ради Харківської області Хайло Н.А. в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, завчасно подала через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила суд розглянути справу за відсутності їх представника (а.с.73-74). Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, судом встановлено, що наказом № 8 від 22.10.1988, 01.09.1988 року [PERSON] прийнято в члени колгоспу ім.Димитрова (перейменованого в КСП «Молнія») і призначено на посаду головного зоотехніка (а.с.6). Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , наказом № 11 від 24.12.1994 [PERSON] 31.12.1994 звільнено за власним бажанням (а.с. 6-13). Факт знаходження [PERSON] в трудових відносинах з КСП «Молнія» підтверджується такожархівною довідкою № 488 від 08.09.2021, наданої Комунальною установою по утриманню трудового архіву та майна спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міста Вовчанського району Харківської області, в якій зазначено, що в архівних фондах ПСП «Молнія-1» Вовчанського району Харківської області в книгах нарахування заробітної плати за період 1988-1994 роки значиться [PERSON] (а.с.16) Відповідності до п.5 постанови Верховної Ради України „Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13.03.1992, в липні 1994 року керівництвом КСП „Молнія" за участю експертів та спеціалістів державних землевпорядних організацій та інституту землеустрою була підготовлена вся необхідна для подальшого розпаювання колективних земель КСП „ Молнія" проектна документація, розглянута та схвалена правлінням КСП „ Молнія" та сесіями Юрченківської та Котівської сільських рад народних депутатів і передана на затвердження до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області. Розпорядженням Вовчанської РДА Харківської області за №273 від 04.07.1994 року затверджено проект паювання земель колективної власності КСП „Молнія", площею 5413,8 га, надано дозвіл на виготовлення Державного акту на право колективної власності на землю КСП „ Молнія" (а.с.46). Згідно відповіді Відділу у Вовчанському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 04.09.2020 № 29-20-0.23, 16-736/107-20 на колективне сільськогосподарське підприємство «Молнія» зареєстровано державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за №46, серія ХР-08-00-000307 відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273 (а.с.47). Зареєстровано державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 47, серія ХР-08-00-000308 відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273 (а.с.41-43). Відповідно Книги реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб на колективне сільськогосподарське підприємство «Молнія» зареєстровано державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 44, серія ХР-08-00-000207; державний акт № 45, серія ХР-08-00-000208 відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273. Таким чином, КСП „Молнія" отримало державні акти на право колективної власності на землю : -Державний акт серія ХР-08-00-000207, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 44; -Державний акт серія ХР -08-00-000208, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 45; -Державний акт серія ХР -08-00-000307, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 46; -Державний акт серія ХР 08-00- 000308, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 47. В 1995-1996 році членам КСП „ Молнія" стали видавати сертифікати на право на земельну частку (пай). У зв`язку з прийняттям Закону України № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», оприлюднено списки осіб, членів КСП «Молнія», які мали право на земельну частку (пай) у зв`язку з розпаюванням земель. У списках за № 107 зазначена [PERSON] як член КСП «Молнія», яка має право на земельну частку (пай)(а.с. 21). Згідно листа Відділу у Вовчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.09.2020 року за № 29-20-0.23,16-736/107-20 у Відділі відсутні архівні примірники вищезазначених Державних актів. В зв`язку з відсутністю у Відділі «Справи по паюванню земель колективної власності КСП «Молнія» Вовчанського району Харківської області» (1996 рік), інформацію, щодо розміру земель сільськогосподарського призначення, яка підлягала паюванню Відділ надає відповідно до протоколу загальних зборів КСП «Молнія» від 26.01.1997 року, який міститься в схемі розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Молнія» Вовчанського району Харківської області (1999 рік), відповідно до якого поділу підлягало 5069 га ріллі. Уточнена середня частка ріллі, складає 8,74 кадастрових га ( а.с.47-48). Відповідно до копії протоколу загальних зборів членів КСП „ Молнія" від 26.01.1997 року, середня земельна частка (рілля) по КСП „ Молнія" складає 8,74 умовних кадастрових гектари ( а.с. 48). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного Кодексу України,Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди. Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Члену підприємства, який побажав вийти з його складу, земельна ділянка надається із земель сільськогосподарських угідь підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена підприємства. Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Статтею 1 вказаного Закону перелічені особи, які мають право на земельну частку (пай). Так право на земельну частку (пай) мають в том числі: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Громадянам, зазначеним в абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Стаття 2 цього закону, визначає документи, що посвідчують право на земельну частку (пай). Так, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Стаття 3 цього ж закону, перелічує підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Стаття 5 цього ж Закону встановлює, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) в тому числі:розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Статтею 13 Закону регламентовано питання використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Так нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним. Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За таких обставин суд доходить висновку, що позивач [PERSON] до розпаювання земель колективної власності був прийнятий до членів КСП «Молнія», його було внесено у списки громадян - членів КСП, які мають право на отримання земельної частки (паю) на момент передачі землі у колективну власність у 1994 році, у зв`язку з чим набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 8,74 га умовних кадастрових гектари, розташовану на території Котівської та Юрченківської сільських рад Вовчанського району Харківської області із не витребуваних, розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Молнія» відповідно до положень ст.1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». На підставі викладеного,

Outcome: approved