Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Із позову вбачається, що відповідно до кредитного договору №014/0097/82/163628 від 17 вересня 2008 року та додаткової угоди №1 від 29 липня 2011 року ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого відповідно до статуту є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") було надано громадянину [PERSON] (Відповідач-1) споживчий кредит у сумі 84 558,00 грн. строком до 17 травня 2028 року зі сплатою 21,45 % річних. 29 липня 2011 року була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої збільшено строк надання кредиту та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Отже, з укладенням додаткової угоди у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та пеню. Однак відповідачем не виконувались умови кредитного договору через що станом на 30.07.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 93 967,07 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 74 326,13 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків - 7 511,16 грн.; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 12 129,78 грн. В забезпечення кредитного договору 17 вересня 2008 року між банком та [PERSON] (Відповідач-2) було укладено Іпотечний договір №014/07-197/042, згідно якого виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2002 року посвідченого Першою Державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-7898, та зареєстрованого Краматорським бюро технічної інвентаризації 13.08.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі №8, номер запису: 1264-К, реєстраційний № 18722315, що підтверджується відбитком штампу вказаного ЮТІ від 13.08.2008 року. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] достроково заборгованість за кредитним договором №014/0097/82/163628 від 17 вересня 2008 року у сумі 93 967,07 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 74 326,13 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків - 7 511,16 грн.; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 12 129,78 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0097/82/163628 від 17 вересня 2008 року у сумі 93 967,07 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатна квартира, загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2002 року посвідченого Першою Державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-7898, та зареєстрованого Краматорським бюро технічної інвентаризації 13.08.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі №8, номер запису: 1264-К, реєстраційний № 18722315, що підтверджується відбитком штампу вказаного ЮТІ від 13.08.2008 року, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 939,67 грн. У свою чергу, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання зняти заборону відчудження квартири. В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що з 2007 року [PERSON] страждає на органічний розлад особистості внаслідок гіпертонічної хвороби та церебрального атеросклероза з наростанням інтелектуальномнестичного зниження. Внаслідок цієї хвороби та на момент укладення договору іпотеки [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.02.2014 року [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлена опіка та [PERSON] призначена опікуном. Просить визнати недійсним іпотечний договір № 014/07-197/042 від 17.02.2008 року та зобов'язати приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] зняти заборону відчуження квартири. Ухвалою Краматорського міського суду від 10.02.2015 року позовні вимоги позивача за зустрічним позовом в частині зобов'язання приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] зняти заборону відчуження квартири залишені без розгляду. Представник позивача за первісним позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом у судовому засіданні проти задоволення первісного позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки заперечувала та суду пояснила, що [PERSON] страждає на органічний розлад особистості внаслідок гіпертонічної хвороби та церебрального атеросклероза з наростанням інтелектуальномнестичного зниження. Внаслідок цієї хвороби та на момент укладення договору іпотеки [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.02.2014 року [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлена опіка та [PERSON] призначена опікуном. Відповідач [PERSON], скориставшись станом [PERSON], наполіг на підписанні договору іпотеки. За своїм психічним станом [PERSON] на момент підписання іпотечного договору не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, тому іпотечний договір має бути визнаний недійсним на підставі ст. 225 ЦК України. Просила у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки банку відмовити. Зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представника позивача за зустрічним позовом, перевірив надані докази, суд приходить до висновку, що первісний позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ч. 3 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 014/0097/82/163628 від 17 вересня 2008 року позивач надав кредит відповідачу [PERSON] в розмірі 84 558,00 грн. строком до 17 травня 2028 року зі сплатою 21,45 % річних (а.с. 7 - 24). Позивач за первісним позовом свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу [PERSON], але Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. 29.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 014/0097/82/163628 від 17 вересня 2008 року. Відповідно до якої збільшено строк надання кредиту та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Отже, з укладенням додаткової угоди у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право дострокового стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та пеню. (а.с. 41 - 49) Відповідач [PERSON] систематично порушував умови Кредитного Договору в частині своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.07.2013 року складає 93 967,07 гривен, а саме: заборгованість за кредитом - 74 326,13 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 7 511,16 грн.; пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків - 12 129,78 грн. (а.с. 50-53) За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа [PERSON] про визнання договору іпотеки недійсним, суд приходить до наступного. Відповідно з ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 014/07-197/042. Згідно умов іпотечного договору в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2002 року посвідченого Першою Державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-7898, та зареєстрованого Краматорським бюро технічної інвентаризації 13.08.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі №8, номер запису: 1264-К, реєстраційний № 18722315, що підтверджується відбитком штампу вказаного ЮТІ від 13.08.2008 року (а.с. 29-40) Відповідно до висновків акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 122/1 (гр.) від 05.01.2015 року, [PERSON], [INFO] в період укладання договору іпотеки № 014/07-197/042 від 17.09.2008 року страждала органічним ураженням головного мозку судинного генезу (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба кризового перебіг, гіпертонічна енцефалопатія) у формі лакурной деменції. Даним захворюванням вона страждала, згідно медичної документації з 2007 року, коли в статусі у хворої було відзначено ускладнення клінічної картини з переважанням виражених інтелектуально - мнестичних порушень, поряд з наявністю астено - невротичних, емоційно - вольових порушень, а також наявність афективних порушень з переважанням тривоги, страхів. Захворювання носило безперервно прогредієнтності характер, клінічна картина його ускладнювалася в основному за рахунок наростання інтелектуально - мнестического зниження аж до формування лакурной деменції судинного генезу. У лютому 2014 випробовувана була визнана недієздатною, над нею заснована опіка. Ступінь вираженості органічних змін особистості з переважанням в статусі виражених інтелектуально - мнестичних порушень позбавили випробувану здібності в період укладання договору іпотеки № 014/07-197/042 від 17.09.2008 року розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 166 - 171). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на момент укладення договору іпотеки № 014/07-197/042 від 17.09.2008 року не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.02.2014 року визнано недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлено над недієздатною [PERSON] опіку та призначено над нею опікуном [PERSON] (а.с. 97) За таких обставин, позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" підлягають задоволенню та договір іпотеки № 014/07-197/042 від 17.09.2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], слід визнати недійсним на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 939 грн. 67 коп. Також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" підлягає стягненню на користь [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial