Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою до зацікавлених осіб про встановлення факту каліцтва на виробництві. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що її чоловік [PERSON] працював водієм в АТП-09669, правонаступником якого є ПАТ „Київська виробнича компанія „Рапід". 13.01.1968 року згідно з розпорядженням Центральної Ради №13 від 5.01.1968 року добровільного спортивного товариства „Авангард" [PERSON] був відряджений підприємством АТП-09669 у с. Ворохту, Івано-Франківської області для проходження учбово-тренувального збору напередодні першості СРСР по стрибкам на лижах з трампліну. Під час тренувань він отримав важку травму, внаслідок якої йому була встановлена 1 група інвалідності. Розслідування даного нещасного випадку було проведено обласним лікарсько-фізкультурним диспансером м. Івано-Франківська, яким було складено акт про нещасний випадок, що не відповідає встановленій на той час формі. Правонаступник АТП-09699 повідомив її, що документи, на підставі яких її чоловік поїхав на спортивні збори, у нього не збереглись. Держгірпромнагляд також відповів їй відмовою, поскільки у його працівників немає підстав для проведення повторного розслідування нещасного випадку. Але встановлення даного факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, ставшогося 13.01.1968 року з [PERSON], заявниці необхідно для отримання соціальних виплат, поскільки її чоловік помер [INFO], а вона як інвалід 1 групи з 15.12.1974 року була на його утриманні. Представник зацікавленої особи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Повторацька С.В. вимоги заяви не визнала, вказавши, що [PERSON] дійсно перебував на пенсійному обліку як інвалід 1 групи, однак встановлювати факт даного нещасного випадку пов'язаного з виробництвом немає підстав. В судовому засіданні представник зацікавленої особи ПАТ „Київська виробнича компанія „Рапід" Міхнов В.В. вимоги заяви також не визнав, вказавши, що [PERSON] дійсно працював в АТП-09669 водієм з травня 1967 року. 3.01.1968 року він за наказом був направлений у відпустку без збереження заробітної плати з 8 по 20 січня 1968 року для участі у спартакіаді УРСР. Поскільки дана відпустка не пов'язана з виробництвом, тому в задоволенні вимог заяви необхідно відмовити. Представник зацікавленої особи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в судове засідання не з'явився, а у направленому поясненні до суду просив розглянути справу в частині встановлення факту настання нещасного випадку, надавши суду правове регулювання даних правовідносин (а.с.68-73). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити дану заяву з наступних підстав. Згідно п.3, ч.1, ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був прийнятий на посаду шофера 3 класу АТП - 09669 на підставі наказу №103 від 16 травня 1967 року (а.с.58). За наказом №1 від 3.01.1968 року шоферу [PERSON] була надана відпустка без утримання з 8 по 20 січня 1968 року для участі у спартакіаді УРСР (а.с.53-54). Як вбачається з виписки з розрахункових листків нарахування заробітної плати водію [PERSON] АТП-09669 за січень 1968 року нараховує заробітну плату (а.с.55). 13.01.1968 року згідно з розпорядженням Центральної Ради №13 від 5.01.1968 року добровільного спортивного товариства „Авангард" [PERSON] був відряджений у с. Ворохту, Івано-Франківської області для проходження учбово-тренувального збору напередодні першості СРСР по стрибкам на лижах з трампліну. Вказані обставини містяться у повідомлені товариства „Авангард" відділу собезу Дарницького району м. Києва від 9.07.1968 року (а.с.96). Під час тренувань 13.01.1968 року о 12-30 годин [PERSON] отримав важку травму в результаті заносу лиж при пориві вітру із встановленим діагнозом: компресійний перелом 7-8 хребців грудного відділу хребта, про що свідчить акт про нещасний випадок №3, складений обласним лікарсько-фізкультурним диспансером м. Івано-Франківська (а.с.11; 122), а також довідка останнього від 27.05.1968 року (а.с.12). Після проходження медичного освідування комісією МСЕК була встановлена [PERSON] 1 група інвалідності із зазначенням її причини: трудове каліцтво (а.с.10). Як вбачається з матеріалів, наданих з Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, [PERSON] отримував пенсію з 1.05.1968 року по день смерті по інвалідності 1 групи трудового каліцтва (а.с.10; 117-119). В його копії особової справи, яка була передана згідно форми №9 АТП-09669 в 1968 році для нарахування пенсії, також зазначається в графі вид пенсії „трудове каліцтво" (а.с.120-121). [INFO] [PERSON] помер від численних пролежнів ІV ступеня, як наслідок отриманого компресійного перелому Д6-Д7 хребців з повним поперечним порушенням провідності (а.с.7-9). Поскільки в судовому засіданні встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, ставшогося 13.01.1968 року з [PERSON], [INFO], у с. Ворохта, Івано-Франківської області під час проходження учбово-тренувального збору знайшов своє повне підтвердження, при цьому даний юридичний факт потрібен заявниці для отримання допомоги по соціальному страхуванню, як інваліду 1 групи, яка була на утриманні померлого чоловіка, тому суд вважає вимоги заяви обґрунтованими та законними, які підлягають задоволенню. Ствердження представника зацікавленої особи ПАТ „Київська виробнича компанія „Рапід" Міхнова В.В. про те, що [PERSON] 3.01.1968 року наказом був направлений у відпустку за власний рахунок без збереження заробітної плати для участі у спартакіаді УРСР і дана відпустка не пов'язана з виробництвом, суд не може покласти в основу рішення, поскільки надання даного виду відпустки здійснюється виключно на підставі особистої заяви працівника, при цьому Міхновим В.В. вказана заява суду не була надана, наказ №1 від 3.01.1968 року за своїм змістом не містить даних про підставу надання такої відпусти [PERSON] (а.с.54), а також спростовуються описаними вище доказами по справі.

Outcome: approved