Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 1 серпня 2009 року він отримав у спадщину від свого батька 31/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси по вулиці 2-го Українського фронту № 2. Загальна площа житлового будинку становить 86,5 кв. м, житлова площа 48 кв. м і площа підсобних приміщень 38.5 кв. м. Таким чином маючи у приватній власності ідеальну частку 31/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, позивачу має належати 53,63 кв. м. загальної житлової площі даного житлового будинку. На даний час, співвласники самовільно відгородили стіною декілька кімнат будинку та не дають до них доступу, фактично у володінні та користуванні позивача перебуває частина будинку площею 41, 9 кв. м а саме: коридор - 6,2 кв. м., кухня - 9,8 кв. м., жила кімната - 9,4 кв. м., кімната - 16,5 кв. м., що є значно меншою по площі від частки будинку, яка належить йому на праві власності. Співвласником іншої частини даного будинку є [PERSON], якій належить 19/50 частина з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси по вулиці 2-го Українського фронту № 2. Вказаний будинок з надвірними спорудами на даний час умовно розділений, має два окремих входи і відокремлені кімнати. Між співвласниками цього майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Просить поділити житловий будинок з надвірними спорудами та встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами. Заявою від 05.04.2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просив поділити спірний будинок відповідно до варіанту №1 висновку експерта за результатами проведення судової - будівельно технічної експертизи №16/15 - БТ від 29.01.2016 року, виділити йому частину житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до варіанту №1 висновку експерта за результатами проведення судової - будівельно технічної експертизи №16/15 - БТ від 29.01.2016 року, зобов'язати сторони зробити відповідні переобладнання. та стягнути з відповідача грошову компенсацію за частку в натурі, яка стала більшою за ідеальну частку в суммі 7189 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Вимогу щодо встанолвення порядку коритсування земленю не заявляв. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд провести розподіл будинку в натурі відповідно до варіанту №1 висновку експерта за результатами проведення судової - будівельно технічної експертизи №16/15 - БТ від 29.01.2016 року. Суду пояснив, що відповідачка користується більшою житловою площею ніж її належить за праовустановлюючими документами, чим порушуються права позивача. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, мотивуючи свою позицію тим, що порядок користування будинковолодінням та земельною ділянкою склався ще у 1990 році і існує по теперішній час. Попереднім власником будинковолодіння [PERSON] були чітко визначені житлові приміщення та надвірні споруди, які він мав намір подарувати [PERSON] За його замовленням БТІ здійснило розрахунок часток для договру дарування. З того часу порядок корситування жилим приміщенням та надвірними сопрудами не змінився, але у позивача згоріли сараї Б, б. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, матеріали інвентиризацйної справи № 973, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] подарував [PERSON] 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси по вулиці 2-го Українського фронту № 2, що підтверджується договором дарування від 15.08.1990 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Черкаської Державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до вказаного договру [PERSON] перейшли у користування приміщення І-І розміром 13 кв.м, І-2 розміром 9,7 кв.м, І розміром 4,6 кв.м, ІІ- розміром 7,2 кв.м, ІІІ - розміром 3,9 кв.м, ІУ - розміром 6,6 кв.м, ганок, 1/2 туалету "В", 1/2 частина огорожі і колодязя. З матеріалів інвентиризацйної справи № 973 вбачається, що власник домоволодіння № 2 по вул. 2-го Українського фронту в м.Черкаси [PERSON] звернувся до КП БТІ з замовленням на розрахунок ідеальних часток для укладання договору дарування. При цьому, він зазначив, які саме приміщення в будинку А-1 з прибудовами та надвірні споруди має намір подарувати. У зв"язку з цим 16.07.1990 року здійсний розрахунок ідеальних часток, з якого вбачається, що у власності [PERSON] залишають наступні житлові приміщення в будинку літ. "А-1": № 2-3, 2-4, літ. "а" - 100%, літ. "Б" - 100 %, літ. "б" - 100%, літ."Г" - 100%, літ."В" - 50%, 1,2,3 по 50%. Вказані будівлі та споруди складають 31/50 частину будинковолодіння. Обдарованій [PERSON] переходять наступні житлові приміщення в будинку літ."А-1": № 1-1, 1-2, літ."а 1" - 100%, літ."а 3" - 100%, ганок - 100%, літ."В" - 50 %, 1, 2, 3 по 50%. [PERSON] отримала у спадщину від своєї матері [PERSON] 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: будинок дерев'яний, обкладений цеглою, загальна житлова площа якого 48,6кв.м, сараї «Б», «б», льох, туалет «В», огорожа №1-3, колодязь №2., що знаходиться у м. Черкаси по вулиці 2-го Українського фронту № 2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.1993 року № 967276. Відповідно до акту визначення та погодження меж земельної ділянки від 04.02.2008 року гр. [PERSON], [PERSON] та співвласник по будинку [PERSON] склали акт про те, що ними визначено та погоджено розміри земельної ділянки гр. [PERSON] по вул. 2-го Українського фронту, 2 згідно зі схемою, в чому вони підписались. [PERSON] отримав у спадщину від свого батька [PERSON] 31/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, а саме, житлового будинку з прибудовами дерев'яного, обкладеного цеглою, жилою площею 48.0 кв.м, та надвірні споруди: сарай під літ. «Б,б», погріб під літ. «Г», вбиральня під літ. «В», огорожа під № 1,3, колодязь під № 2, вбиральня під літ. «Д», що знаходиться у м. Черкаси по вулиці 2-го Українського фронту № 2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2009 року № 1-229 та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.08.2009 року. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №195819 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0380 га, яка розташована в м. Черкаси, вул. 2-го Українського фронту № 2, цільове призначення якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з висновком судового експерта [PERSON] від 29.01.2016 року №16/15 - БТ встановлено, що на день проведення експертизи, існує фактичний порядок користування житловим будинком "А-І" з прибудовами по вул. 2-го Українського фронту № 2 в м. Черкаси, який відповідає порядку користування, визначеному в договорі дарування від 15.08.1990 року. На день проведення експертизи встановлено, що сарай літ. «Б», «б», льох літ. «Г», вбиральня літ. «В», які враховувались при розрахунках ідеальних часток співвласників відсутні, на земельній ділянці залишилися залишки конструктивних елементів та пошкоджені будівельні матеріали. Ідеальні частки співвласників по вул. 2-го Українського фронту, 2 в м. Черкаси на час проведення експертизи не відповідають ідеальним часткам, які визначені у правовстановлюючих документах, так як у розрахунок ідеальних часток співвласників не враховані пошкоджені надвірні будівлі та споруди - сарай «Б», «б», льох «Г», вбиральня «В». Таким чином, ідеальні частки змінилися за рахунок відсутності у домоволодінні по вул. 2-го Українського фронту. 2 в м. Черкаси господарських будівель та споруд - сараїв літ. «Б», «б», льоху літ. «Г», вбиральні літ. «В», які враховувались при розрахунку ідеальних часток співвласників у домоволодінні у 1990 році. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" (далі - Постанови), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Згідно з п. 7 Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У п. 11 Постанови зазначається, що одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст.105 ЗК України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Згідно ч. 2 ст. 267 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. В п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року вказано наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Згідно з ч. 3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Дана угода не ущемляє законні права сторін, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам та єдиним можливим варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням власності сторін та сталого порядку користування своїми земельними ділянками. Аналізуючи викладене, судом достеменно встановлено, що між співвласниками домоволодіння по вул. 2-го Українського фронту № 2 в м. Черкаси з 1990 року (на момент виникнення спільної часткової власності шляхом укладення договору дарування між [PERSON] та [PERSON]Г.) склався фактичний порядок користування будинком та земельною ділянкою, який існує і по даний час. Тобто, порядок користування існує тривалий час, він є сталим, власники домовилися саме про існуючий порядок користування будинком та земельними ділянками і даний порядок не порушує законних прав та інтересів співвласників. Твердження позивача про порушення його права як співвласника необгрунтоване та спростовується належними та обєктивним доказами, оскільки сторони фктично користуються тими ж частинами будинковолодіння та земельної ділянки, а зміни ідеальних часток відбулися за рахунок пошкоджених надвірних будівель та споруд, а саме сарай «Б», «б», льох «Г», вбиральня «В». Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Тому якщо власник або співвласник будинку зведенням будівель і споруд погіршує права решти учасників спільної власності чи інших осіб, у тому числі погіршує для них екологічну ситуацію, то вони відповідно до ст. ст. 55, 124 Основного Закону та інших актів законодавства мають право заявляти в суді вимоги до знесення цих будівель і споруд (незалежно від того, зводились вони з відповідного дозволу чи без нього) або усунення допущених порушень іншим шляхом. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, окільки права позивача відповідачем не порушені, а порядок користування будинковолодінням та земельною ділянкою фактично існує з 1990 року, будинок є поділеним, перепланування та переобладнання будинку не є необхідним. На підставі ст.ст. 15, 16, 364, 367, 380, 381 ЦК України,

Outcome: dismissed