Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

31 липня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності останній свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 квітня 2008 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,5 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, а також технічного паспорта на дану квартиру, виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.08.2020 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.08.2020. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Чернігівської міської ради у вирішенні вимог заяви поклалася на розсуд суду. Заявник та державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко Олена Іванівна у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи оповіщені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що документом, який посвідчує особу заявника є паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Деснянським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області 14 березня 2013 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 17 січня 1967 року, народилася [PERSON] , а батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 25 березня 1990 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , але свідоцтво про укладення шлюбу було втрачено. Звернувшись до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про надання дубліката свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] , заявнику було відмовлено. Так, в актовому записі про шлюб заявника № 628 від 25.03.1990, складеного Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстрованому у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за №57041611 від 09.12.2011, прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », по батькові нареченої « [PERSON] », прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Крім того, в актовому записі про смерть чоловіка заявника № 2 від 15.03.2000, складеного державною мовою Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстрованому у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за №116667798 від 29.04.2014, зазначено прізвище померлої особи « [PERSON] », у графі «Відомості про заявника» та в графі «Для відміток» актового запису про смерть зазначено, що актовий запис про смерть підписано заявником - батьком чоловіка заявника - [PERSON] (батьком померлого). Отже, внаслідок того, що у паспорті заявника прізвище та по батькові записано як [PERSON] , а запитувана інформація стосується [PERSON] , заявник не має можливості підтвердити факт укладення шлюбу та зміну свого прізвища після реєстрації шлюбу. Разом з тим, 19 квітня 2008 року, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.04.2008, [PERSON] стала власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,5 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, на підставі рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №167 від 17.07.2006. У правовстановлюючому документі на вищезазначену житлову квартиру помилково прізвище заявника було зазначено " [PERSON] ", тоді як у відповідності до її паспорта мало бути зазначено " [PERSON] , та по батькові помилково вказано " [PERSON] ", тоді як у відповідності до її паспорта мало бути зазначено " [PERSON] ". Внаслідок вищевказаної помилки виникли розбіжності між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючими документами на житлову квартиру, які були видані на її ім`я. Вказані розбіжності позбавляють заявника в повній мірі реалізувати право власності на квартиру. Згідно довідки №1932 від 13.07.2020, виданої Об`єднанням житлово- будівельних кооперативів, заявник з 07.07.1988 зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] та онукою [PERSON] . Крім того, на даний час у заявника виникла об`єктивна потреба нотаріального оформлення даної житлової квартири на її сина - [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко Олени Іванівни для оформлення договору дарування, виявилося, що це неможливо, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на квартиру не збігаються з даними власника, а саме право власності на квартиру зареєстровано на [PERSON] , а паспорт виданий на [PERSON] . Крім того, на звернення заявника до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо внесення відомостей до актового запису цивільного стану їй було відмовлено. Так, згідно висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 26.03.2020, неможливо внести зміни до актового запису про шлюб заявниці №628 від 25.03.1990, оскільки не доведено приналежність актового запису про шлюб заявниці через розбіжність у написанні прізвища нареченої після державної реєстрації шлюбу та у паспорті заявниці. Також слід зазначити, що в актовому записі про народження заявника №2 від 17.01.1967, складеного державною мовою виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, прізвище дитини записано « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] », власне ім`я батька заявника вказано як « [PERSON] ». Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявнику для можливості реалізації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,5 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м. Згідно з пунктом шостим частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд доходить висновку, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 17 квітня 2008 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,5 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, належить [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для реалізації права власності на нерухоме майно, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити в частині належності свідоцтва заявникові. Проте, оскільки технічний паспорт на квартиру, виданий на ім`я [PERSON] , є не правовстановлюючим документом, а документом, який містить в собі основні відомості про об`єкт нерухомого майна та його характеристики, суд не знаходить правових підстав для встановлення його належності заявникові.

Outcome: partial