Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» - [PERSON], як представник ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~\~заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору\~\~№ 2-85-ЗПКФ від 18.03.2013 року та Додаткової угоди № 2-85-ЗПКФ до Договору №025000000023032 від 18.03.2013 року між ЗРВ АТ «Брокбізнесбанк» в особі керуючого відділенням №1 в м.Рахів [PERSON] та [PERSON], останній\~\~отримав кредит у розмірі\~11992,25 гривні, шляхом відкритя відкличної кредитної лінії на строк з 18.03.2013 року по 17.03.2015 року із сплатою 32% річних за користування кредитом на споживчі цілі. Згідно п.12 Кредитного договору заборгованість за кредитною лінією та проценти за кристування нею Власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його СКР №26252500000018 в АТ «Брокбізнесбанк» як заробітна плата та інші виплати та надходження. Відповідно до п.8 Кредитного договору відповідач зобовязувався сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони нараховані. Згідно з п.20 Кредитного договору Банк має право вимагати від Власника рахунку дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків, неустойки, а також вимагати відшкодування збитків банку у випадку невиконання або неналежного виконання Власником рахунку зобовязань за кредитним договором. Банк свої зобовязання за Кредитним договром виконав у повному обсязі, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, однак позичальником порушувалися зобовязання, шляхом несплати більше ніж 2 платежів, що йшли підряд, в результаті чого виникла заборгованість перед банком, що становить 28243,01 гривні та складається з наступного: 11049,60 грн. заборгованість за кредитом, 4989,42 грн. гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 6706,32 гривень пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту, 1432,74 гривні пеня та неустойка за прострочення сплати процентів, 3028,30 гривень сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 655,11 гривень сума індексу інфляції простроченої заборгованості по відсоткам, 314,36 гривень 3% за неправомірне користування коштами (заборгованістю по кредиту), 67,16 гривень - тобто 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по несплаченим процентам). Позивач звертався до відповідача з вимогою про дострокове погашення заборгованості 13.01.2015 року, яка була залишена без відповіді, у звязку із наведеним позивач ставить вимогу про стягнення в його користь зазначених коштів. 23.10.2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено про те, що у ході розгляду справи відповідач частково погасив заборгованість по кредитному договору, зокрема, погасив повністю заборгованість по тілу кредиту та процентам за користування кредитом, а тому станом на 25.09.2015 року залишок заборгованості відповідача становить суму 12203,99 гривні, у тому числі 6706,32 пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту, 1432,74 гривні пеня та неустойка за прострочення сплати процентів, 3028,30 гривень - сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 655,11 гривень сума індексу інфляції простроченої заборгованості по відсоткам, 314,36 гривень 3% річних за прострочення кредиту, 67,16 гривень - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами. У звязку з наведеним представник позивача підтримує змінені позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість, що залишилася несплаченою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, [PERSON] у зміненій позовній заяві просила розглянути справу у відсутності представника, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи визнав, що допустив заборгованість по кредиту, однак просить суд застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення з нього пені. Крім того, просить зменшити суму неустойки, як такий, що значно перевищує розмір збитків. Також, вважає, що 3% інфляційних не повинно бути стягнуто, оскільки договром передбачено нарахування відсотків та нарахування штрафних санкцій за порушення умов договору, а тому підстав для нарахування процентів і застосування індексу інфляції немає. У звязку з наведеним просить відмовити позивачу у частині відшкодування інфляційних виплат та 3% річних за прострочення кредиту та відсотків, а розмір пені зменшити, з урахуванням строку позовної давності. Заслухвавши пояснення відповідача, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З кредитного договору\~\~ № 2-85-ЗПКФ від 18.03.2013 року та Додаткової угоди № 2-85-ЗПКФ до Договору №025000000023032 від 18.03.2013 року укладених між ЗРВ АТ «Брокбізнесбанк» в особі керуючого відділенням №1 в м.Рахів [PERSON] та [PERSON], останній\~\~отримав кредит у розмірі\~ 11992,25 гривень, шляхом відкритя відкличної кредитної лінії на строк з 18.03.2013 року по 17.03.2015 року із сплатою 32% річних за користування кредитом на споживчі цілі. Згідно умов зазначеного Договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються щомісячно, в межах строку користування Кредитним лімітом, на суму фактичного залишку заборгованості. Власник Рахунку сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Заборгованість за Кредитною лінією та проценти за користування нею Власник Рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його СКР заробітна плата та інші надходження, у випадку недостатності коштів на Рахунку для погашення основного боргу за Кредитною лінією та нарахованих процентів, Власник Рахунку зобовязаний не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування зарплати, погасити заборгованість на вимогу Банку. У випадку порушення строків погашення заборгованості за Кредитною лінією та сплати процентів, Власник рахунку сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки від суми прострочення заборгованості (п.15). У разі несплати Власником Рахунку двох платежів за цією Додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення Кредитної лінії вважається таким, що настав, і, відповідно, Власник рахунку зобовязаний повернути Кредитну лінію, сплатити проценти за її користування (п.17). Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, а також вимагати відшкодування збитків у випадку невиконання чи неналежного виконання Власником Рахунку своїх зобовязань (п.20). У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що [PERSON] порушив свої зобов`язання за умовами вищевказаної Додаткової угоди та станом на 06.04.2015 року допустив заборгованість перед банком, на загальну суму 28243,01 гривні, яку в ході розгляду справи частково погасив, а несплаченими залишилися: 6706,32 пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту, 1432,74 гривні пеня та неустойка за прострочення сплати процентів, 3028,30 сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 655,11 сума індексу інфляції простроченої заборгованості по відсоткам, 314,36 3% річних за прострочення кредиту, 67,16 гривень - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору, зокрема він прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце порушення строків виконання зобов'язання відповідачем. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4\~статті 267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальна і спеціальна. Згідно вимог\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями\~ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ч.3\~ст. 267 ЦК України \~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] заявив про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення пені, про що зазначив у наданій суду письмовій заяві. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що пеня за прострочення основного зобовязання в сумі 7849,43 гривні нарахована за період з 25.03.2014 року та з 25.04.2014 року, однак з даним позовом до суду позивач звернувся 28.04.2015 року, тобто за межами позовної давності, встановленими ст.258 ЦК України. Таким чином, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд відмовляє у стягненні зазначеної суми пені. Також, з розрахунку пені в сумі 1931,52 грн. за прострочення сплати процентів вбачається, що позивачем сума нараховується з 26.06.2013 року. Виходячи з положень 257,258,267 ЦК України та зважаючи на заяву, зроблену відповідачем про застосування строків позовної давності, суд не задовольняє позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати процентів, оскільки з даним позовом позивач звернувся лише 28.04.2015 року, тобто до подачі даного позову до суду минуло більше року з дня, коли позивач довідався про порушення його прав. Вимоги про стягнення з [PERSON] 7123,67 суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту за період з 01.04.2014 року по 31.05.2015 року, 2116,30 сума індексу інфляції простроченої заборгованості по відсоткам за період з 01.07.2013 року по 31.05.2015 року, 367,94 3% річних за прострочення кредиту за період з 25.03.2014 року по 03.06.2015 року, 90,54 гривень - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 26.06.2013 року по 03.06.2015 року, а всього на загальну суму 9698,45 гривень є підставними, однак, у відповідності до ст. 549, 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В ході розгляду справи було встановлено, що заборгованість за тілом кредиту [PERSON] на момент подачі позову до суду становила 11049,60 гривень та 4989,42 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом, у той час розмір індексу інфляції та 3% річних становить 9698,45 гривень, що майже дорівнює сумі заборгованості [PERSON] З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про можливість, у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, зменшення такої суми, тому з відповідача слід стягнути 367,94 грн. (триста шістдесят сім гривень дев'яносто чотири копійки) - 3% річних за прострочення кредиту, 90,54 грн. (дев'яносто гривень п'ятдесят чотири копійки) - 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами, а у стягненні індексу інфляції відмовити. У відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~\~рішення, суд присуджує з другої сторонни, понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати. Враховуючи те, що позивач сплатив заборгованість по тілу кредиту та по відсотках вже після подачі позову до суду, а решту позовних вимог задоволено частково, тому суд присуджує до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. \~\~\~\~\~\~

Outcome: partial