Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхнього сина - [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2020 року [PERSON] навчається у Тернопільському національному університеті ім. Івана Пулюя. В зв`язку з чим просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 16.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.08.2003 року. Відповідно до довідки виданої Тернопільським національним університетом ім.Івана Пулюя №145/21 від 16.06.2021 року вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу, денної форми навчання, прикладних інформаційних технологій та електроінженерії факультету Тернопільського національного університету ім. Івана Пулюя, закінчує навчання у червні 2024 році. Ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Відповідачу був встановлений строк для подачі відзиву, однак він не скористався своїм правом. Крім того, не надав жодних доказів про те, що він не має можливості сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. В силу ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що батьки зобов`язані в рівній мірі приймати участь в утримання дитини, яка продовжує навчання, а тому аліменти, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчатися, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2021 року до закінчення ним терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, без визначення мінімального розміру аліментів - 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки син вже є повнолітній, а мінімальний розмір аліментів 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлюється при стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial