Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 26 078, 17 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.12.2008 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н про надання останній кредит у розмірі 8 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Вказують, що відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Зазначають, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а [PERSON] зобовязання за вказаним договором не виконала, тому станом на 31.10.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 26 078,17 грн., яка складається з наступного: 7 676,69 грн. - заборгованість за кредитом; 15 321,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8,6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 229,91 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, що дійсно є така заборгованість за кредитним договором, але вона не може погасити її в звязку з тяжким матеріальним становищем, Вона має хронічні захворювання, тому потребує грошей на лікування, буде сплачувати борг частинами. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 01.12.2008 року [PERSON] подала до ПАТ КБ "ПриватБанк" заяву про виявлення бажання оформити на своє ім'я кредитної карти з кредитним лімітом в сумі 500 грн., валюта - гривня на 55 днів пільгового періоду, базової процентної ставки 2.5% на місяць на залишок заборгованості, надання банку право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт (а.с.8). Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", [PERSON] була ознайомлена з фінансовими умовами надання та прикладами розрахунку суми оплати за використання кредитних коштів (а. с. 9). Відповідно до умов договору, відповідач взяла на себе зобовязання здійснювати погашення по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив. Як вбачається із розрахунку заборгованості позивача (а.с.4-7) станом на 31.10.2016 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом 7 676,69 грн., заборгованість за відсоткам 15 321,57 грн., заборгованість за комісією та пенею - 1 600,00 грн., заборгованість по штрафам 1479,91 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем за одне й те саме порушення двічі нарахований штраф : в сумі 1600 грн. та в сумі 1 479,91 грн. У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору в розмірі 1 479,91 грн. слід відмовити. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а тому слід стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 01.12.2008 на загальну суму 24 598,26 грн . Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 1299,77 грн . На підставі наведеного,

Outcome: partial