Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення суми заборгованості по аліментам на утримання повнолітньої [PERSON] в сумі 65758,45 грн., яка виникла за період з грудня 2008 року по липень 2014 року та неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 19695,58 грн. В обгрунтування своїх вимог вона зазначила, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17.01.1997 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 1\\2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. У зв'язку із внесенням змін до законодавства, Дарницьким районним судом м.Києва 12.12.2005 року ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. На час звернення до суду відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач в судове засідання не з"явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належно, причини неявки суду не відомі. Третя особа у судове засідання також не з"явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Стаття 224 ЦПК України визначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дану справу можливо розглянути у відсутності відповідача, визнавши його неявку без поважних причин, а позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на час перебування в шлюбі у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON] У зв"язку із зміною прізвища [PERSON] 25.10.2013 року змінила власне прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", що вбачається із свідоцтва про зміну імені. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17.01.1997 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 1\\2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Крім того, Дарницьким районним судом м.Києва 12.12.2005 року ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду від 12.12.2005 року було видано виконавчий лист №2-6632/05 від 04.05.2006 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] з батька дитини [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не сплачував аліменти на утримання доньки, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 03.07.2014 року становить - 65758,45 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості №9355 від 16.6.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 194 СК України якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягували у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Відповідно до розрахунку наданого долученого позивачем до матеріалів справи пеня за період з грудня 2008 року по липень 2014 року становить 19695,58 грн. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких обставин, зважаючи на положення ст.ст. 194, 196 Сімейного кодексу України, оскільки судом було встановлено, що відповідачем не сплачуються аліменти на утримання дочки, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 65758,45 грн., та пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2008 року по липень 2014 року у розмірі 19695,58 грн. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і ході судових засідань. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 79-80, 84, 110, 112, 180-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved