Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

16.01.2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючі обставини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 листопада 2009 року було задоволено заяву органа опіки та піклування Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області щодо відібрання від неї малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. На даний час відпали обставини, які призвели до відібрання від позивачки дітей. Вона систематично відвідує їх у дитячому будинку, спілкується з ними, цікавиться їх розвитком, навчанням. У позивачки з'явились умови для належного виховання дітей, вона має постійну добре оплачувану роботу, працюючи неофіційно на ринку «7км», позитивно характеризується за місцем проживання, винайняла благоустроєне житло, тому вважає, що є всі підстави ухвалити рішення про повернення їй дітей, оскільки вона хоче проживати разом з ними, турбуватися про них та й самі діти дуже прихильні до неї. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явилась, направивши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи вимоги позову. Представники третіх осіб - комунальних закладів "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку" та Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини в судове засідання не з'явились, направивши до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи вимоги позову, оскільки з часу влаштування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до вказаних закладів, по теперішній час, мати систематично приїздила до дітей, привозила їм одяг, іграшки та солодощі, телефонувала до закладу, цікавилися їх життям та здоров'ям, тобто приймала активну участь в житті дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 5 СК України встановлено, що держава охороняє батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Як вбачається з копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.11.2009 року (а.с.5-6) у позивачки - [PERSON] відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав. Копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.11.2009 року (а.с.7-8) підтверджується, що в задоволенні позовних вимог Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - відмовлено. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.12.2014 року(а.с.9), позивачка на теперішній час проживає по [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON] У будинку, який вони винайняли, створені умови для проживання та розвитку дітей. З копії заяви [PERSON] на ім'я в.о. голови Татарбунарської РДА (а.с.13) видно, що [PERSON] не заперечує щоб малолітні діти його співмешканки [PERSON] проживали разом з ними. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Татарбунарської районної державної адміністрації №4 від 12.12.2014 року (а.с.11) надано висновок про доцільність повернення в сім'ю [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З копії характеристики виданої Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (а.с.12) слідує, що [PERSON] мешкає, але не зареєстрована по [ADDRESS] в орендованому будинку зі своїм співмешканцем [PERSON], [INFO], працює продавцем на проминку «7км». Будинок, в якому вони мешкають газифікований, має дві кімнати, туалет та ванна знаходяться у приміщенні. Скарг на [PERSON] в сільраду не надходило. Копією довідки Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 2335 від 28.11.2014 року (а.с.14) підтверджується, що [PERSON] мешкає, але не зареєстрована по [ADDRESS] разом з [PERSON] При цьому, як слідує із довідки Тузлівської сільської ради Татарбунарського району, позивачка зареєстрована по [ADDRESS], але не проживає там (а.с.10). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з тих пір, як діти у позивачки були відібрані і влаштовані під опіку у державні дитячі заклади, вона змінила свою поведінку, усвідомила, що це сталося з її вини, а тому знайшла належну роботу, винайняла житло та докладає всіх зусиль для повернення дітей в сім'ю. Позивачка не стала байдужою до долі своїх дітей, які знаходяться у дитячих закладах, постійно їх відвідувала, надавала посильну матеріальну допомогу їм, цікавилася в телефонному режимі про стан їх здоров'я, розвиток, а тому вважає, що на сьогоднішній день вона зможе належно утримувати і виховувати своїх дітей самостійно, у зв'язку з чим представники відповідача та третіх осіб по справі на стороні відповідача, вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на вимоги Сімейного Кодексу України, Конвенції ООН "Про права дитини" та Закону України "Про охорону дитинства" (а.с. 26,29,31). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що на теперішній час причини, які перешкоджали належному вихованню позивачкою її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відпали, а тому вимоги [PERSON] щодо повернення їй дітей є обґрунтованими, відповідають інтересам дітей та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved