Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, яким просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO], РНОКПП: [NUMBER], що встановлене ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.12.2012 року. Позов обґрунтовує наступним. 11.12.2018 року співробітниками прикордонної служби «Грушів» відділу прикордонної служби «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону прийнято вішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд у зв'язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, щодо ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 03.12.2012 року за цивільною справою № 0824-4736-2012. Підставою для обмеження стало невиконання мною [PERSON] договірних відносин перед відповідачем. Державний виконавець відділу ДВС Токмацького РУЮ звернувся до суду з поданням в якому просив винести рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України мене, як боржника без вилучення паспортного документу. В обґрунтування подання зазначено, що у ВДВ С Токмацького РУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження № 596/10 з виконання виконавчого листа № 2-359 від 21.01.2010 року виданого Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з мене заборгованості на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в сумі 22 165,33 грн. Токмацький районний суд Запорізької області задовольнив подання державного виконавця та виніс 03.12.2012 року Ухвалу щодо тимчасового обмеження мене у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання мною обов'язків за виконавчим листом № 2-359 від 21.01.2010 року виданим Токмацьким районним судом Запорізької області. Позивач звернувся з заявою до Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби щодо надання інформації стосовно виконавчого провадження з виконання в/л № 2-359 від 19.03.2009 року. У відповіді від 22.12.2018 року на позивача заяву позивачу повідомлено, що згідно пошукової бази АСВП та спец розділу ЄДРВП у Відділі з 16.03.2010 р. на виконанні перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 18016298 з виконання виконавчого листа Токмацького районного суду № 2-359 від 19.03.2009 р. (06.10.2010 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 04.11.2010 р. № 2677-УІ) державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого МЮУ від 28.07.2010 року № 1699/5 «строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить 3 роки», тому надати більш детальну інформацію Відділ не має можливості, у зв'язку зі знищенням усіх виконавчих проваджень по 20114 рік. Таким чином, на даний час виконавче провадження про стягнення з боргу позивача повернуто стягувачу, відповідач з 2010 року не здійснює будь - яких дій стосовно стягнення з позивача заборгованості, виконавчий лист з 2010 р. по даний час повторно не був поданий для примусового виконання. Токмацький міськрайонний відділ ДВС не має можливості скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене щодо позивача, в силу вимог нормативно правових актів, зокрема, п. 5 Розділу XIII «Обмеження у праві вїзду за межі України та заборона виїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України .:.04.2012 р. за № 489/20802. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є наявність невиконаних зобов'язань за рішенням суду. Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., передбачено, що на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно по ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян "України», уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону вдмовляє громадянину у перетинанні державного кордону. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження » виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до п.5, 6 цієї статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа г зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника -з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. З 2010 року відповідач не звертався до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, таким чином відповідач має виконавчий лист з пропущеними строками пред 'явлення до виконавчої служби. На сьогоднішній день в позивача відбулися певні зміни, а саме: позивач має місце реєстрації; крім того, має намір виїхати за кордон для офіційного працевлаштування. В Польщі має заброньоване місце роботи, про що свідчить заява про намір працевлаштування працівника, громадянина України, в якій зазначено, що компанія гарантує легальне працевлаштування проживання протягом усього терміну договору з іноземцем. Таким чином позивач має намір виїхати за кордон тільки для працевлаштування. Позивач являється батьком двох дітей, і знаходиться в скрутному матеріальному положенні. Виїхавши до Польщі для працевлаштування значно покращить фінансове становище родини позивача. Вважає, що права відповідача порушені не будуть, оскільки маючі кошти позивач зможе погасити заборгованість. В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Позивач реалізує своє право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права щодо припинення дії тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що порушує право позивача на вільне пересування. Позивач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належний чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, відзив на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби в судове звявився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд за його відсутності, надав відзив наступного змісту. \~ \~ \~ \~22.01.2019 року за вх. № 875/16.10-36 до Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Відділ) з Токмацького районного суду Запорізької області надійшла ухвала про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головноготериторіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. В заяві зазначено, що 11.12.2018 року співробітниками прикордонної служби «Грушів» відділу прикордонної служби «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд [PERSON] у зв'язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, щодо ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 03.12.2012 року за цивільною справою № 0824/4736/2012. Позивачем зазначається, що підставою для винесення обмеження в праві виїзду стало невиконання ним договірних відносин перед відповідачем. Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно даних бази АСВП 16.03.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження номер за АСВП 18016298 за виконавчим документом - виконавчим листом № 2-359 виданим 19.03.2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "[PERSON] Аваль" заборгованість по кредитному договору в сумі 21858 грн. 53 коп., витрати по держмиту в сумі 276 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 22165 грн. На виконання рішення, Токмацький районний суд Запорізької області задовольнив подання державного виконавця та виніс 03.12.2012 року Ухвалу щодо тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання боржником обов'язків за виконавчим листом № 2-359 від 21.01.2010 року, виданим Токмацьким районним судом Запорізької області. Боржником вимоги виконавчого документу не виконані. 06.10.2010 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 04.11.2010 р. № 2677-УІ), державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого МЮУ від 28.07.2010 року № 1699/5 «строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить З роки», тому вищевказане виконавче провадження знищено, як і інші виконавчі провадження, включно по 2014 рік. Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є наявність невиконаних зобов'язань за рішенням суду. Підставами для зняття вищевказаного обмеження є винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до п.п.5, 6 цієї статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Твердження позивача щодо пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання, не відповідає дійсності у повній мірі. Після повернення виконавчого документу стягувачу 06.10.2010 року, стягувачем до Відділу виконавчий лист пред'являвся ще неодноразово. Останній раз, виконавчий лист № 2-359 від 19.03.2009 року Токмацького районного суду Запорізької області було пред'явлено до виконання 01.04.2016 року (ВП 50702878). 24.06.2016 року державним виконавцем за цим виконавчим провадженням винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, трирічний строк для пред'явлення виконавчого документу в стягувача - відповідача по справі, не завершився. На теперішній час вищевказаний виконавчий лист на примусовому виконанні у Відділі не перебуває. Рішення стосовно пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання належить виключно відповідачу по справі - АТ "[PERSON] Аваль". Просить суд ухвалити рішення у справі № 328/40/19 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон на розсуд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 441 ЦПК України\~тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 19.03.2009 року позов ВАТ «[PERSON] аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом договором задоволено. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.12.2012 року було задоволено подання начальника відділу ДВС Токмацького РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. Відповідно до копії листа від 22.12.2018 року №18692/1610 Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Запорізькій області У відповіді від 22.12.2018 року на позивача заяву позивачу повідомлено, що згідно пошукової бази АСВП та спец розділу ЄДРВП у Відділі з 16.03.2010 р. на виконанні перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 18016298 з виконання виконавчого листа Токмацького районного суду № 2-359 від 19.03.2009 р. 06.10.2010 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 04.11.2010 р. № 2677-УІ) державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану. Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого МЮУ від 28.07.2010 року № 1699/5 «строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить 3 роки», тому надати більш детальну інформацію Відділ не має можливості, у зв'язку зі знищенням усіх виконавчих проваджень по 2014 рік. Після повернення виконавчого документу стягувачу 06.10.2010 року, стягувачем до Відділу виконавчий лист пред'являвся ще неодноразово. Останній раз, виконавчий лист № 2-359 від 19.03.2009 року Токмацького районного суду Запорізької області було пред'явлено до виконання 01.04.2016 року (ВП 50702878). 24.06.2016 року державним виконавцем за цим виконавчим провадженням винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час вищевказаний виконавчий лист на примусовому виконанні у Відділі не перебуває. Трирічний строк для пред'явлення виконавчого документу у стягувача - відповідача по справі, не завершився, але рішення стосовно пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання належить виключно відповідачу по справі - АТ "[PERSON] Аваль". На даний час виконавче провадження про стягнення з боргу позивача повернуто стягувачу, відповідач з 2016 року не здійснює будь - яких дій стосовно стягнення з позивача заборгованості, виконавчий лист з 2016 р. по даний час повторно не був поданий для примусового виконання. Відповідно ч. 1\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до\~ст. 33 Конституції України\~кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно\~ст. 313 ЦК України\~фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Положеннями конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру («Плахтєєв та Плахтєєва проти України»). Відповідно до практики Суду, поняття «права та обов'язки цивільного характеру» є автономним від національного законодавства й застосовується до широкого спектру прав та обов'язків, які є цивільними за своєю суттю (рішення у справі Ferrazziniv. Italy). У справі «Трегубенко проти України» Суд звернув увагу на те, що усунення з-під юрисдикції судів розгляду певної категорії цивільних спорів суперечить праву на доступ до суду, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 44 Рішення). Ця ж позиція Суду була висловлена у справі «Брумареску проти Румунії» та у справі «Василеску проти Румунії» (пп. 39-41). Згідно з п. 2 Протоколу № 4 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав чи свобод інших осіб. Згідно до п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 256/5/65,\~\~інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили. З урахуванням встановлених обставин, обмеження позивача у праві виїзду за кордон не може більше пов'язуватися із процедурою виконання судового рішення, для такого обмеження зникла будь-яка підстава після повернення виконавчого документа. ч. Відповідно до ч.1\~ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» закінчення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого листа є підставою для скасування заходів щодо виконання судового рішення, зокрема і тимчасової заборони виїзду боржника за кордон. Тож існування цього обмеження щодо позивача позбавлене правової підстави, практичного змісту та порушує права особи на вільне пересування. На підставі викладеного,

Outcome: approved