Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому військового квитка [NUMBER] та трудової книжки [NUMBER]. В обґрунтування заяви вказав, що звернувшись до органу ПФУ з заявою про призначення пенсії, отримав відмову, оскільки в трудовій книжці відсутня печатка підприємства, яке першим її заповнювало, а також у військовому квитку по батькові вказано Ільясович, тоді як за даними паспорта громадянина України, по батькові його вказано як Іляс, у зв'язку з цим був змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності. Представник заінтересованої особи Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на заяву, відповідно до якого проти встановлення факту належності трудової книжки заявнику не заперечував, в частині вимоги про встановлення належності військового квитка заявнику заперечував, посилаючись на відсутність правових підстав для встановлення такого факту. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в селі Дзегамджирдахан Шамкорського району, Азербайджан народився [PERSON], що підтверджується даними паспорта громадянина України, який видано на його ім'я 20.10.2009 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області (серія [NUMBER]). 20.10.1975 року було заповнено трудову книжку серія [NUMBER], де відомості про її власника записано російською мовою як "[PERSON]", а дата народження вказано - [INFO] При заповненні військового квитка [NUMBER] на ім'я заявника, прізвище ім'я по батькові російською мовою вказано "[PERSON]", дата його народження - "[INFO] Таким чином, у вказаних документах співпадають прізвище, ім'я та дата народження заявника [PERSON], що також підтверджується копією свідоцтва про отримання середньої освіти та копією свідоцтва про народження заявника, які складені на його ім'я азербайджанською мовою. Звернувшись до Центрального об'єднаного управління ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області з заявою про призначення пенсії, заявник [PERSON] отримав відмову у призначенні пенсії від 29.09.2017 року за №68/27, з посиланням на неналежне оформлення трудової книжки, розбіжності в написанні по батькові у військовому квитку та паспорті, як на підставу для зарахування періодів роботи до страхового стажу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і дата якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку, що під час заповнення трудової книжки виникли помилки, пов'язані з перекладом прізвища, ім'я, по батькові заявника. Так, згідно з наданими документами свідоцтво про народження та атестат про отримання середньої освіти на ім'я заявника складені азербайджанською мовою, трудова книжка заповнювалась російською, де прізвище, ім'я по батькові зазначено як "[PERSON]", а в паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження дитини прізвище ім'я та по батькові заявника записано як "[PERSON]". Крім того, відсутність на титульному аркуші (1) трудової книжки [NUMBER] печатки підприємства, не спростовує факту її належності заявнику, оскільки на всіх інших аркушах маються всі необхідні записи та печатки підприємств та організацій, які здійснювали відповідні записи про працевлаштування [PERSON]. За таких обставин, суд вважає, що факт належності заявнику [PERSON] трудової книжки [NUMBER] заповненої російською мовою на ім'я "[PERSON]" знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Що стосується вимог заявника в частині встановлення належності йому військового квитка, суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтва, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за №5.

Outcome: partial