Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації звернувся до суду з вимогою позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей, стягнути аліменти та передати дітей органу опіки та піклування Новгородківської райдержадміністрації для вирішення питання подальшого їх влаштування. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають в смт.Новгородка Кіровоградської області із своїми малолітніми дітьми, проте належним чином не займаються їх вихованням та утриманням. Відповідачі офіційно ніде не працюють, схильні до зловживань алкоголем. [PERSON] в 2008 році за рішенням Новгородківського районного суду була позбавлена батьківських прав відносно двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 04 січня 2017 року за повідомленням Новгородківської селищної ради про загрозу життю та здоров'ю дітей в сім'ї [PERSON], на підставі розпорядження голови Новгородківської райдержадміністрації від 05 січня 2017 року № 1-р "Про відібрання дітей" було вилучено дітей із сім'ї та влаштовано до Новгородківської районної лікарні. При перевірках умов проживання соціальними працівниками неодноразово було виявлено, що умови проживання в будинку критичні, є загроза для дітей через переохолодження та недоїдання, сім'я не дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання. В будинку холодно, білизна та одяг брудні, в кімнатах не прибрано. Діти ходять по будинку майже роздягнені, молодший син лежав на ліжку в одній сорочці. Чистий дитячий одяг, постільна білизна, іграшки, дитяча література відсутня. Продуктів харчування в будинку обмаль. За доповідною Новгородківської центральної районної лікарні у малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не зважаючи на свій вік, явне відставання в розумовому розвитку через відсутність спілкування з однолітками, тобто батьки не займаються навчальним та виховним процесом дітей, не дбають про їх здоров'я, нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується відповідними письмовими доказами. На даний час діти перебувають та обстежуються в Новгородківській центральній районній лікарні. Батьки відвідують дітей рідко, посилаючись на велику відстань між лікарнею та їх місцем проживання. Все вищезазначене свідчить про те що [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] виносилося на засідання комісії з питань захисту прав дитини Новгородківської райдержадміністрації. Рішенням даної комісії від 16 січня 2017 року № 1 було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей. Органом опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації в липні 2015 року було подано до Новгородківського районного суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] відносно їх малолітніх дітей (справа № 393/550/15-ц). За результатами розгляду позовної заяви гр. [PERSON] та гр. [PERSON] була надана можливість виправити становище в сім'ї. Однак, останніми дана можливість була проігнорована, становище не виправилося в сім'ї і тому орган опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації вимушений повторно звернутися до Новгородківського районного суду з відповідною позовною заявою. Представник органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації Щербина В.С. в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні та на винесені заочного рішення по справі у зв'язку з неявкою відповідачів до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи служби у справах дітей Новгородківської РДА, Беркута С.В. позов підтримав, наполягав на його задоволенні, викладені в позовній заяві факти підтвердив. Свідок [PERSON], суду дав показання що він працював фахівцем з соціальної роботи, з вересня 2014 року сім'я [PERSON] та [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з причин «Соціально побутові проблеми». У сім'ї виховуються неповнолітні діти. За бараком коштів діти не відвідують дитячий садок, недостатньо забезпечені одягом, білизною та речами першої необхідності. Санітарно-гігієнічні умови проживання родини в неналежному стані, продуктами харчування сім'я не забезпечена, батьки не займаються вихованням неповнолітніх дітей та не приділяяють їм достатньої уваги. 28 травня 2015 року дітей було вилучено з метою обстеження до Новгородківської ЦРЛ. Зі слів медичного персоналу батьки відвідували дітей 3 рази, рідко навідується так як далеко проживає. В ході супроводу родині надавалися рекомендації та консультації щодо всебічного і повноцінного розвитку дітей, формування стереотипів позитивної поведінки та здорового способу життя. Проводилися бесіди щодо раціонального використання сімейних коштів. Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи служби у справах дітей Беркути С.В. свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] [INFO] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідачі належним чином не займаються вихованням та утриманням своїх дітей. [PERSON] в 2008 році за рішенням Новгородківського районного суду була позбавлена батьківських прав відносно двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 05 травня 2016 року постановами Новгородківського районного суду [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, [PERSON] визнана винною за ч.2 ст.184 КУпАП. 04 січня 2017 року за повідомленням Новгородківської селищної ради про загрозу життю та здоров'ю дітей в сім'ї [PERSON] (а.с.14), на підставі розпорядження голови Новгородківської райдержадміністрації від 05 січня 2017 року № 1-р "Про відібрання дітей" було вилучено дітей із сім'ї та влаштовано до Новгородківської районної лікарні (а.с.22). Згідно довідки № 182 від 13.02.2017 року виданої головним лікарем Новгородківської ЦРЛ про те, що адміністрація Новгородківської центральної районної лікарні повідомляє про те що за час перебування дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] у дитячому відділені лікарні з 05.01.2017 року по 10.02.2017 року, батьки дітей (мати) відвідала їх один раз 09.01.2017 року о 21:00 годині. При перевірках умов проживання соціальними працівниками неодноразово було виявлено, що умови проживання в будинку критичні, є загроза для дітей через переохолодження та недоїдання, сім'я не дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання. В будинку холодно, білизна та одяг брудні, в кімнатах не прибрано. Діти ходять по будинку майже роздягнені. Чистий дитячий одяг, постільна білизна, іграшки, дитяча література відсутня. Продуктів харчування в будинку обмаль. За доповідною Новгородківської центральної районної лікарні від 05.07.2016 року у малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не зважаючи на свій вік, явне відставання в розумовому розвитку через відсутність спілкування з однолітками, тобто батьки не займаються навчальним та виховним процесом дітей, не дбають про їх здоров'я, нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується відповідними письмовими доказами. На даний час діти перебувають та обстежуються в Новгородківській центральній районній лікарні. Батьки відвідують дітей рідко, посилаючись на велику відстань між лікарнею та їх місцем проживання. Все вищезазначене свідчить виключно про одне що [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] виносилося на засідання комісії з питань захисту прав дитини Новгородківської райдержадміністрації. Рішенням даної комісії від 16 січня 2017 року № 1 було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей. Верховний суд України в п.16 ч.2 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року, наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України при позбавленні батьківських прав дитина передається на опікування органові опіки та піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, передачу дітей органу опіки та піклування Новгородківської райдержадміністрації для вирішення питання подальшого їх влаштування, стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню. Враховуючи положення статті 182 СК України суд частково задовольняє вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання його сина [PERSON] [INFO], а саме стягує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з кожного відповідача на рахунок Новгородківського районного суду Кіровоградської області судовий збір в розмірі 1920 грн. У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідка [PERSON], і таких доказів суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: partial