Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

25.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярко тур" про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору. В обґрунтування позову зазначено, що в жовтня 2013 року позивач звернулася до відповідача з метою придбання туристичних послуг з організації поїздки до Непалу для двох осіб, який повинен був відбутися з 01.03.2014 року по 15.03.2014 року. При зверненні до ТОВ "Ярко тур" позивачу було надано послуги, пов'язані з бронюванням місць у турі, інформацію щодо маршруту та необхідного спорядження. В якості передплати [PERSON] передала керівнику ТОВ "Ярко тур" [PERSON] грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн., що було оформлено Договором доручення від 15.10.2013 року. Другий етап оплати позивачем було здійснено в розмірі 10 000,00 грн. та оформлено Договором доручення від 09.01.2014 року. Водночас, в узгоджений сторонами період поїздка не відбулася, на всі звернення позивача за допомогою різноманітних засобів зв'язку відповідача не реагував. В подальшому [PERSON] повідомив [PERSON], що тур переноситься на 20.03.2014 року. Проте, у вказаний період поїздка також не відбулася. З огляду на таке, позивач почала вимагати повернення сплачених коштів у відповідача, який від зазначених дій ухилявся, обіцяв кошти повернути пізніше, просив трохи почекати. В липні 2014 року позивачу було повернуто 11000,00 грн., згідно Договору доручення від 15.10.2013 року. Разом з тим, станом на дату звернення до суду з позовом, другу частину оплати в розмірі 10000,00 грн. повернуто не було, незважаючи на отримання відповідачем письмової претензії. За таких обставин, позивач просила суд стягнути з ТОВ "Ярко тур" заборгованість в розмірі 10 000,00 грн., 6500,00 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань. Також зазначила, що протиправними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягала в необхідності звертатися до різноманітних органів за захистом своїх прав, неможливістю реалізувати плани стосовно відпочинку, а також знецінення грошових коштів, які наразі заборгував їй відповідач. Завдану шкоду оцінює в розмірі 5000.00 грн.. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ "Ярко тур" в судове засідання свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до Договору доручення від 09.01.2014 року вбачається, що [PERSON] передала керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярко тур" [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000.00 грн., з метою їх подальшого використання для оплати туристичних послуг, також для придбання проїзних документів, ведення телефонних та факсимільних переговорів, інших витрат, пов'язаних з організацією поїздки по туру «Знайомство з Непалом, березень 2014 оку, 2 особи». Водночас, в узгоджений сторонами період поїздка не відбулася, таким чином, має місце невиконання ТОВ "Ярко тур" взятих не себе зобов'язань. 18.12.2014 року позивач направила керівнику ТОВ "Ярко тур" претензію щодо повернення коштів, яку отримано 20.12.2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Дана вимога, станом на дату розгляду справи, виконана не була. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», - за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Кожна із сторін договору може вимагати внесення змін або розірвання договору у зв'язку з істотними змінами обставин, з яких вони виходили при укладенні договору. До істотних змін обставин належать: 1) погіршення умов подорожі, зміна термінів подорожі; 2) непередбачене збільшення транспортних тарифів; 3) введення нових або підвищення діючих ставок податків і зборів та інших обов'язкових платежів; 4) різка зміна курсу національних валют; і) інші підстави, за домовленістю сторін. Турист вправі відмовитися від виконання договору до початку подорожі за умови оплати туроператору або турагенту фактично понесених ними витрат за послуги, надані до цього повідомлення. Якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну туриста, визначається відповідно до цивільного законодавства, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена підвищена відповідальність туроператора. Відповідно до вищенаведеної норми Закону України «Про туризм», способи захисту прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Як встановлено судом, позивач належним чином довів ненадання туристичних послуг, а тому, відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у позивача виникає право на отримання коштів, внесених по договору. З огляду на таке, позовна вимога про стягнення 10 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно вимоги позивача про стягнення 6500,00 грн. пені суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Враховуючи, що Договором доручення від 09.01.2014 року було передбачено строк виконання його положень в березні 2014 року, має місце прострочення виконання зобов'язання з 01.04.2014 року по 20.02.2015 року, а саме по дату звернення з позовом до суду. За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення обрахованої у відповідності до ставки, визначеної ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пені за вказаний період в розмірі 6500,00 грн. є обґрунтованою. Також, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд приймає до уваги, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазначав моральної шкоди, яка полягала в неможливості реалізувати свої плани на відпочинок, необхідністю здійснювати додаткові дії, спрямовані на повернення належних їй грошових коштів, та оцінює таку шкоду в розмірі 1000,00 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави вартість судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial