Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

позивач ПАТ "ПРОСТО-страхування" 02 квітня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди . Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 22 серпня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту автомобіль, за яким ПАТ "ПРОСТО-страхування" були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпоряджанням застрахованим транспортним засобом, а саме: транспортним засобом "Cnery TIGGO" реєстраційний номер [NUMBER], , реєстраційний номер [NUMBER], , в тому числі на випадок пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 27 березня 2013 року о 09 год. 20 хвл. по вул. Камській на перехресті з пр. Шведова в м. Донецьк відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER], та транспортного засобу "ЗАЗ" реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортний засіб "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER],, отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Куйбишевського районного суду м.Донецьк від 18 квітня 2013 року визнано винним [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП, власнику транспортного засобу "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER],, була заподіяна шкода, розмір якої становить 12120 гривень. На виконання умов договору страхування ПАТ "ПРОСТО-страхування" виплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 5869,04 гривень. Позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 5869,04 гривень, а також судовий збір у сумі 243,60 гривень. Представник позивача ПАТ "ПРОСТО-страхування" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 серпня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту автомобіль за яким ПАТ "ПРОСТО-страхування" було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпоряджанням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, а саме: транспортним засобом "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER], , в тому числі на випадок пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 27 березня 2013 року о 09 год. 20 хвл. по вул. Камській на перехресті з пр.Шведова в м. Донецьк відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER], та транспортного засобу "ЗАЗ" реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою ГУ МВС України в Донецькій облсті № 9177867 від 23 квітня 2013 року (а.с.9) Відповідач [PERSON] був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і згідно із постановою Куйбишевського районного суду м.Донецьк від 18 квітня 2013 року Внаслідок вказаної ДТП, власнику транспортного засобу "Cnery TIGGO" , реєстраційний номер [NUMBER],, була заподіяна шкода, розмір якої становить 12120 гривень. На виконання умов договору страхування ПАТ "ПРОСТО-страхування" виплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 5869,04 гривень. Згідно із пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону №1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Таким чином, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються статтею 993 ЦК України, тобто відбувалась лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання (суброгація). Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Пунктом 16 цієї ж Постанови передбачено, що при пред'явленні позовних вимог про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Не пред'явлення вимог до страховика, за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика, є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону №1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону №1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону №1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи із вимог статей 3, 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 1194 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку про те, що [PERSON] повинен нести відповідальність у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) сплаченою страховою компанією. Страховою компанією ПАТ "ПРОСТО-страхування" за договором майнового страхування було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у сумі 5869,04 гривень. Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону [PERSON] повинен нести відповідальність у розмірі 5869,04 гривень ( гривень). Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд прийшов до висновку про задоволення позову страхової компанії у повному обсязі. Відповідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом страховою компанією було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 10,11,14,58,59,60,84,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), ст. 611,625,990,992,979,1192 ЦК України, Закону України" Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд

Outcome: approved