Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ "Банк Демарк" про стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу на вимогу «Працюючі гроші» №662290 від 12.08.2014 року в сумі 200 000 гривень 00 копійок та 656 гривень 72 копійки відсотків річних. Заявлені вимоги мотивує тим, що 12.08.2014 р. між ним та ПАТ "Банк "Демарк" було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Працюючі гроші» №662290, на підставі якого банк відкрив йому вкладний (депозитний) рахунок вкладу на вимогу «Працюючі гроші» [NUMBER], на який ним 12.08.2014 було внесено готівкою 200 000,00 гривень. Вказує, що відповідно до умов вищезазначеного договору, зняття вкладу здійснюється на першу вимогу вкладника, а при знятті вкладу (частини вкладу) сумою, яка дорівнює або більше ніж 20 000,00 грн., вкладник бере на себе зобов'язання попередити банк в письмовій формі про таке бажання за два робочі дні до бажаної дати отримання вкладу (частини вкладу). Зазначає, що 27.08.2014 ним було надіслано попередження про бажання отримати вклад у розмірі 200 000,00 гривень готівкою для видачі 29.08.2014. Крім того, він неодноразово звертався особисто до відділення банку для отримання суми вкладу, проте листом від 05.09.2014 № 52/11-5283 йому відмовлено в зв'язку з нестабільністю економічної ситуації та відсутністю коштів. В обґрунтування вимог позовної заяви посилається на ст. ст. 526, 530, 625, 1060 ЦК України. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність сторін за наявними в матеріалах справи даними та доказами. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Демарк" було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Працюючі гроші» №662290, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок вкладу на вимогу «Працюючі гроші» [NUMBER] виключно для зберігання коштів, строк дії договору банківського вкладу на вимогу «Працюючі гроші» необмежено. За користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 10,0 % річних незалежно від терміну зберігання вкладу та для вкладів в національній валюті сплачує готівкою щомісячно, починаючи з другого робочого дня кожного місяця (а.с.4-5). Відповідно до копії квитанції від 12.08.2014, позивачем було внесено вклад в сумі 200 000,00 гривень (а.с.6). Як вбачається з п. 1.7. Договору, зняття вкладу або частини вкладу здійснюється на першу вимогу вкладника. При знятті готівкою вкладу (частини вкладу) сумою, яка дорівнює або більше ніж 20 000,00 грн., вкладник бере на себе зобов'язання попередити банк в письмовій формі про бажання отримати вклад (частину вкладу) за два робочі дні до бажаної дати отримання вкладу (частини вкладу). 27.08.2014 позивачем було надіслано заяву-попередження про бажання отримати вклад у розмірі 200 000,00 грн. готівкою для видачі 29.08.2014 (а.с.7). ПАТ «Банк «Демарк» листом від 05.09.2014 № 52/11-5283 відмовило [PERSON] у поверненні суми вкладу та процентів (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Статтею 1070 ЦК України встановлено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Пунктом 1.5. Договору передбачено щомісячне нарахування процентів на суму вкладу з розрахунку 10 % річних. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що ПАТ "Банк "Демарк" порушив умови договору, грошові кошти на даний час позивачу не повернув, в силу положень договору та ст. ст. 1068, 1060, 1070 ЦК України, суд приходить до висновку, що вклад у сумі 200 000,00 гривень та проценти в розмірі 656,72 гривень підлягають стягненню з ПАТ «Банк «Демарк» на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2006 гривень 57 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved