Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватної фірми "Азурит" про стягнення заборгованості по витратах на службове відрядження в розмірі 8\~980,00 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 8\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з приватною фірмою «Азурит» з 24.09.2012 року на посаді інженера з організації керування виробництвом, що підтверджується укладеним Строковим трудовим договором №73 від 24.09.2012 року. Наказом №86/1-К від 01.08.2013 року я був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення йому не були виплачені кошти по відшкодуванню витрат у зв'язку з службовими відрядженнями у розмірі 8980,00 грн. Зазначені кошти не виплачені Відповідачем і по теперішній час. Просить стягнути з Приватної фірми "Азурит" на його користь 8 980,00 гривень заборгованості по відшкодуванню витрат у зв"язку із службовим відрядженням. Крім того, вказує, що незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав і продовжує зазнавати внаслідок порушення його прав. У зв'язку з неправомірними діями відповідача за весь час з моменту його звільнення і по сьогодні сума коштів, яку не виплатив відповідач, знецінилася внаслідок інфляційних змін, що призвело до втрати купівельної спроможності. Вважає, що такими протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 8\~000,00 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять задоволити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно в силу об'єктивних обставин відповідач не мав змоги вчасно виплатити позивачу витрати у зв'язку з службовими відрядженнями у розмірі 8980,00 грн., але в цій частині позовні вимоги відповідачем визнаються. Що ж стосується вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 8\~000,00 гривень, то відповідно до ст. 137 ЦК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем не надано жодних доказів про завдання йому відповідачем моральної шкоди, а відтак просить в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з приватною фірмою «Азурит» з 24.09.2012 року на посаді інженера з організації керування виробництвом, що підтверджується укладеним Строковим трудовим договором №73 від 24.09.2012 року. Наказом №86/1-К від 01.08.2013 року він був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення позивачу не були виплачені кошти по відшкодуванню витрат у зв'язку з службовими відрядженнями у розмірі 8980,00 грн. Зазначені кошти не виплачені Відповідачем і по теперішній час. Відповідно до ст. 47 КЗпП Україви, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу. При звільненні працівника, згідно ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня пісія пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. На підставі ч. 2 ст. 121 КЗпП України, працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму житлового приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Таким чином , з Приватної фірми "Азурит" на користь [PERSON] підлягають стягненню 8 980,00 гривень заборгованості по відшкодуванню витрат у зв"язку із службовим відрядженням. Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст. 137 ЦК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. До юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Ці обставини повинні бути належно доведені. Не відповідало б змісту ст. 237-1 КЗпП стягнення з власника моральної шкоди лише на підставі заяви про наявність такої шкоди, якщо немає обставин, зазначених у частині першій ст. 237-1 КЗпП (моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і необхідності додаткових зусиль для організації працівником свого життя). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем не надано жодних доказів про завдання йому відповідачем моральної шкоди, а відтак в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved