Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В червні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначила, що 12 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем, від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказано відповідача. Посилаючись на ст.ст. 184, 191 СК України позивач просила задовольнити вимоги, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття; стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.. В судовому засіданні позивачка просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Та усно доповнила, що з відповідачем не проживає вісім років, де він працює їй невідомо, дитиною не займається матеріально їй не допомагає. Відповідач на виклики суду повторно не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслав. Ухвалою суду від 08 вересня 2014 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи 12 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем, від шлюбу [INFO] року народилась донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказано відповідача. Як встановлено судом позивачка має на вихованні та проживають разом з донькою: [PERSON] - [INFO] та народження доньки зареєстрованє Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про народження 27 грудня 2005 року зроблено запис за № 1687. Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 24 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на такі обставини, що сторони тривалий час, а це вісім років, проживають окремо, усі обов'язки щодо утримання та виховання дочки заявниця несе самостійно. Де працює відповідач їй невідомо, дитиною не займається матеріально їй не допомагає. Матеріальну допомогу на утримання дитини не дає. Як передбачено ст. ст. 180, ч. 3 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду про стягнення коштів на утримання дитини (аліменти), які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до роз'яснень ПВСУ Постанова від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - Суд вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК України. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, проживаючу разом із матір'ю, позивачкою, за адресою: [ADDRESS], суд, приймаючи до уваги визначені ч.1 ст.184 СК України обставини та зібрані у справі докази, вважає, що достатньо буде стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп., з усіх видів заробітку. Відповідно до статті 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати державі судові витрати по сплаті судового збору в сумі сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. За таких обставин, на підставі статей ст. 180, 181, 183, 184 та ч.2 ст. 191 СК України та

Outcome: approved