Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з [INFO] р. та до закінчення навчання ,але не більш як до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Позов мотивований тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах, який на теперішній час розірваний. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO]. Відповідач працює і може забезпечити повнолітнього сина на час навчання необхідними щомісячними виплатами. У судовому засіданні позивач підтримала позов , просила задовольнити. Відповідач проти позову заперечував ,просив відмовити , пояснивши що добровільно надає сину матеріальну допомогу і буде в подальшому утримувати сина. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність . Третя особа [PERSON] позов не визнала, просила відмовити пояснивши , що , окрім повнолітнього сина , відповідач має малолітню дитину ,на утримання якої сплачує аліменти , а сину [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу . Суд, розглянувши позов , вислухавши думку учасників процесу , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.06.1999 року , який відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 30.07.2012 р. розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] ,[INFO] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського РУЮ Харківської області батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка , [PERSON] навчається на 1 курсі на денній формі навчання, строк закінчення навчання до 30.06.2021 року (а.с.11). [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] Крім того , [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.06.2014 р по 23.06.2016 р., який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 23.06.2016 р. розірвано. Від шлюбу мають дитину [PERSON] ,[INFO] Як вбачається з рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07.05.2015 року , з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача ,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 06.04.2015 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 13.08.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача ,до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO], трирічного віку. Рішення суду знаходяться на виконанні у Краснокутському РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема те, що відповідач працездатний , спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання, наявність у відповідача малолітнього сина , на утримання якого він сплачує аліменти., суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому розмір аліментів на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання слід стягувати у розмірі 1/6 частини щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. Між тим, вимогами сімейного законодавства передбачено застосування мінімального розміру аліментів у сумі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] народився [INFO] року, тобто він вже є повнолітньою особою, а тому вимоги щодо мінімального розміру аліментів на дитину застосуванню не підлягають. Доводи відповідача щодо надання добровільної допомоги на утримання повнолітнього сина, не є підставою для відмови в позові. У відповідності з вимогами ст.191 СК України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, однак враховуючи що [PERSON] виповнилося 18 років [INFO] р., а позов поданий до суду 30.11.2017 р. , то аліменти слід стягувати з [INFO] р. Під час подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору ,який підлягає стягненню з відповідача у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial