Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

10 квітня 2013 року селянське фермерське господарство "Марія" звернулося до управління Держземагенства у Котовському районі, СФГ "Перлей М.Д.", [PERSON], [PERSON] про визнання договорів оренди землі, укладеними між відповідачами недійсними, в обгрунтування позову зазначає, що 15.08.2005 року між [PERSON], [PERSON] та СФГ "Марія" було укладено договори оренди земельних ділянок, які в подальшому були зареєстровані у Котовському районному відділу Одеської філії ДП "Центр ДЗК" 22 лютого 2006 року за № 00025 та № 00024. Після укладення договорів з позивачем відповідачі [PERSON], [PERSON] уклали повторно, на ті ж самі земельні ділянки договори оренди землі від 09.10.2012 р. з СФГ "Перлей М.Д.", зареєстровані у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за №512290004003011 та № 512290004003012. Оскільки, чинне законодавство не передбачає укладення двох договорів на одну земельну ділянку, позивач вважає, що договори, які були укладені між відповідачами по справі, за часом пізніше, слід визнати недійсними в судовому порядку. В судовому засіданні керівник СФГ "Марія" та її представник - Крисюн В.А. - підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові та попросили їх задовольнити повністю. Представник відповідача управління Держземагенства у Котовському районі в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, в яких вказав, що структура реєстраційного номера договорів оренди землі укладених між СФГ "Марія" та [PERSON], [PERSON] не відповідають вимогам п. 8.1, 8.2 Наказу Держкомзему. Тому управління Держземагенства у Котовському районі вважає, що договори оренди землі укладені між СФГ "Марія" та [PERSON], [PERSON] не відповідають вимогам законодавства, хоча з невідомих підстав представником Котовського відділу Одеської регіональної філії Центру ДЗК були зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Договори ж укладені між СФГ "Перлей М.Д." та [PERSON], [PERSON] пройшли повну державну реєстрацію та відповідають чинному законодавству. Відповідач Перлей Микола Дмитрович, який являється керівником СФГ "Перлей М.Д." також заперечив проти задоволення позову про що надав письмові заперечення згідно яких зазначив, що законодавством встановлені випадки визнання правочинів недійсними, і випадок, який зазначає позивач до них не відноситься, оскільки при укладенні спірних договорів оренди землі були дотримані всі норми законодавства та волевиявлення сторін, а тому вважати вказані договори недійсними підстав немає, в зв'язку з чим представник відповідача попросила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказала що СФГ «Перлей М.Д.» належним чином виконує умови договору оренди землі, на відміну від СФГ «Марія», тому бажає щоб її земельну ділянку і надалі обробляло СФГ «Перлей М.Д.». Відповідач [PERSON] 06.06.2013 року помер, актовий запис про смерть № 452 від 11.06.2013 року. Ухвалою від 09.04.2014 року замінено відповідача [PERSON] на [PERSON], яка являється спадкоємцем земельної ділянки наданої в оренду після смерті останнього. В судовому засіданні [PERSON] проти позову заперечила, вказала, що бажає, щоб її земельна ділянка перебувала в оренді в відповідача СФГ "Перлей М.Д.". Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідачу, [PERSON], належить на праві власності земельна ділянка площею 3,1155 га, розташована на території Косівської сільської ради Котовського району, Одеської області, на підставі державного акту серія ОД № 096537, виданого 06 грудня 2004 року Котовською районною державною адміністрацією, Одеської області. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,1351 га, розташована на території Косівської сільської ради Котовського району, Одеської області, на підставі державного акту серія ОД № 096536, виданого 06 грудня 2004 року Котовською районною державною адміністрацією, Одеської області. [PERSON] 06.06.2013 року помер, актовий запис про смерть № 452 від 11.06.2013 року. Як встановлено з відповіді державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 226/01-16 від 04.04.2014 року, спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON]. Селянським фермерським господарством "Марія" і власниками земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] було укладені договори оренди землі, а саме: - Договір оренди землі від 15.08.2005 року площею 3,1155 га, зареєстрований у Котовському районному відділі Одеської філії ДП "Центр ДЗК" 22 лютого 2006 року за № 00025 (згідно державного акту на землю серія ОД № 096537) - Договір оренди землі 15.08.2005 року площею 3,1351 га, зареєстрований у Котовському районному відділі Одеської філії ДП "Центр ДЗК" 22 лютого 2006 року за № 00024 (згідно державного акту на землю серія ОД № 096536) Після чого, між [PERSON] та [PERSON] та СФГ «Перлей М.Д., було укладено: - Договір оренди землі від 09.10.2012 р. укладений між [PERSON] та СФГ «Перлей М.Д.,зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за №512290004003012 площею 3,1155 га, (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ОД № 096537); - Договір оренди землі 09.10.2012 р. укладений між [PERSON]. та СФГ «Перлей М.Д.,зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за №512290004003011 площею 3,1351 га, (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ОД № 096536). Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2 ст. 15 цього Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 17 Закону України " Про оренду землі" передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. При цьому навіть, якщо хронологічно передача земельної ділянки відбулася до державної реєстрації договору, то вважається, що орендар правомірно користується нею після здійснення такої реєстрації договору в подальшому, при умові, що така передача не заперечувалася будь-якою із сторін в період до набрання чинності відповідного договору. З матеріалів справи вбачається, що підстави для визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, на які спирається позивач не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки спірні договори могли бути визнані судом недійсними, внаслідок порушення ст. 15 Закону Україн "Про оренду землі" і лише в разі звернення з даним позовом сторони спірного договору. Як вбачається з матеріалів справи договори, укладені в письмовій формі, та пройшли повну державну реєстрацію. Відповідачем СФГ "Перлей М.Д." виконуються всі умови договору, в повному обсязі сплачується орендна плата, сторони договору не оспорюють їхню дійсність, з підстав зазначених як в ст. 15 Закону України "Про оренду землі" так і відповідно до вимог ст. 215 ЦК України. А тому суд приходить до висновку, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, отже і позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача відшкодуванню за рахунок позивача задоволенню не підлягають. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed