Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

позивачка звернулася в суд з позовною заявою до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про захист прав споживача, стягнення грошових коштів і моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.01.2015 року між нею та відповідачем укладено договір - заяву № 300131/157672/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" на 1 місяць в національній валюті в Дубенському відділенні № 64, відповідно до якого, нею внесено в банк на вкладний рахунок 120 000 грн. на строк з 15.01.2015 року по 15.02.2015 року під 25% річних. Згідно п.3 договору, виплата процентів нарахованих на вклад, здійснюється банком в день закінчення строку, визначеного в п.1 договору (15.02.2015 року), в порядку та на умовах, визначених п.п.4.2, 4.3.1. основних умов, одночасно з поверненням вкладу. У відповідності до п.7 договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами. 16.02.2015 року вона звернулася до відповідача з приводу повернення вкладу та відсотків, нарахованих за період розміщення вкладу. Відсотки в сумі 1935, 61 грн. їй було видано, а у виплаті суми вкладу - відмовлено. 17.02.2015 року позивачка звернулася до банку із заявою про повернення вкладу (депозиту). Однак, на даний час вклад так і не повернено. На неодноразову звернення позивача, працівники АТ "Банк "Фінанси та Кредит" відповідають, що не має можливості сплатити дану суму, оскільки, не має готівки. Згідно ч.5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги, згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі 3% вартості послуги, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 177,53 грн. ( сума депозиту 120000х3% річних/кількість днів у році (365) * фактичну кількість днів прострочення виконання зобов'язання щодо повернення вкладу до моменту звернення з позовом у суд (18)). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивачка просить стягнути з відповідача 183,44 грн. інфляційних витрат (індекс інфляції за 2015 рік (103,1%)* на суму боргу (120000)- суму боргу (120000)/кількість днів у році (365)* фактичну кількість днів прострочення виконання зобов'язання щодо повернення вкладу до моменту звернення з позовом у суду (18)=183, 44 грн.. Дії відповідача щодо незаконної відмови виконувати умови договору, завдали позивачу душевні страждання і переживання. А саме: укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти в АТ "Банк "Фінанси та Кредит", вона розраховувала на порядність і чесність фінансової установи, дотримання банком всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні вкладу порушила плани позивача в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї сильним шоком. Завдану їй моральну шкоду оцінює в розмірі 5% від суми заборгованості за вкладом, що становить 6000 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки становить 126360 грн. 97 коп. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з аналогічних підстав. Представник позивача, будучи належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав. Суд вирішує позов на основі матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 15.01.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір - заяву № 300131/157672/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" на 1 місяць в національній валюті в Дубенському відділенні № 64, відповідно до якого, нею внесено в банк на вкладний рахунок 120 000 грн. на строк з 15.01.2015 року по 15.02.2015 року під 25% річних (а.с.5-11). Згідно п.3 договору, виплата процентів нарахованих на вклад, здійснюється банком в день закінчення строку, визначеного в п.1 договору (15.02.2015 року), в порядку та на умовах, визначених п.п.4.2, 4.3.1. основних умов, одночасно з поверненням вкладу. У відповідності до п.7 договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений сторонами. 16.02.2015 року позивачка звернулася до відповідача з приводу повернення вкладу та відсотків, нарахованих за період розміщення вкладу. Відсотки в сумі 1935, 61 грн. їй було видано, а у виплаті суми вкладу - відмовлено. 17.02.2015 року позивачка звернулася до банку із заявою про повернення вкладу (депозиту). Однак, на даний час вклад так і не повернено. На неодноразову звернення позивача, працівники АТ "Банк "Фінанси та Кредит" відповідають, що не має можливості сплатити дану суму, оскільки, не має готівки. Згідно ч.5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги, згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі 3% вартості послуги, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 177,53 грн. ( сума депозиту 120000х3% річних/кількість днів у році (365) * фактичну кількість днів прострочення виконання зобов'язання щодо повернення вкладу до моменту звернення з позовом у суд (18)). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позивачка просить стягнути з відповідача 183,44 грн. інфляційних витрат (індекс інфляції за 2015 рік (103,1%)* на суму боргу (120000)- суму боргу (120000)/кількість днів у році (365)* фактичну кількість днів прострочення виконання зобов'язання щодо повернення вкладу до моменту звернення з позовом у суду (18)=183, 44 грн.. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу не залежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Дії відповідача щодо незаконної відмови виконувати умови договору, завдали позивачу душевні страждання і переживання. А саме: укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти в АТ "Банк "Фінанси та Кредит", вона розраховувала на порядність і чесність фінансової установи, дотримання банком всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні вкладу порушила плани позивача в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї сильним шоком. Не отримавши вкладу не змогли з чоловіком полетіти до брата на весілля в Канаду, хоча вже мали відкриті візи на поїздку, що також спричинило моральні страждання. Завдану їй моральну шкоду оцінює в розмірі 5% від суми заборгованості за вкладом, що становить 6000 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки становить 126360 грн. 97 коп. Згідно з ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved