Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У травні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього на неповнолітніх дітей з 1/2 частини до 500грн на кожну дитину, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], 22.10.1998р.н., та [PERSON], 12.08.2008р.н., по ? частини заробітку на кожну, становлять 50% його заробітку, що перевищує встановлену законом частку та є завеликою, оскільки його матеріальний стан погіршився, він не може найти роботу із достатнім заробітком, перебуває на обліку в центрі зайнятості. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідач - проти позову заперечила, вважаючи твердження позивача про погіршення матеріального становища такими, що не відповідають дійсності, підстави позову - бездоказові. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду або домовленістю між батьками, зокрема, він може бути згодом зменшений або збільшений судом за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.12.2000р. з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 22.10.1998р.н., в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24.11.2000р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.08.2012р. з позивача також стягнуті аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 12.08.2008р.н., в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.07.2012р. до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на погіршення свого матеріального стану, відсутність роботи, а відповідно і постійного доходу. Ці твердження доводяться лише в частині відсутності постійної офіційної роботи довідками Центрального районного центру зайнятості про перебування [PERSON] на обліку з 22.04.2015р., а з 01.10.2015р.- із статусом безробітного. В той же час, згідно інформації Державної прикордонної служби України позивач у червні-вересні поточного року перебував за кордоном, і цей факт, на думку суду, спростовує твердження щодо відсутності у позивача доходів, наявність в нього скрутного матеріального становища. У відповідності до ст.184СК України, якою передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що аліменти необхідно змінити на стягнення їх в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру грошової суми, суд враховує, що згідно із\~Законом України "Про державний бюджет на 2015р." від 28.12.2014р. №80-V111, для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з 1 січня - 1 286 грн., з 1 вересня - 1455 грн. Отже, розмір аліментів слід визначити близько ? частки прожиткового мінімуму для дітей, тобто у 700грн на кожну дитину.

Outcome: partial