Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Комунального підприємства "Придніпровська СУБ" Черкаської міської ради про відмову повернути зайво нараховані кошти. Свої вимоги мотивує тим, що за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах [PERSON] до КП «Придніпровська СУБ» 01 квітня 2013 року Придніпровським районним судом було прийняте рішення по справі №711 (1347) 13-Ц. Рішення вступило у законну силу3 12.04.2013 року. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили є обов'язковими до виконання. Згідно вищевказаного рішення комунальним підприємством "Придніпровська СУБ" було зроблено перерахунок зайво сплачених ним коштів за утримання будинків, споруд та при будинкових територій в період з 01.12.2008 року по 01.04.2011 року. Не зважаючи на те, у вищевказаному рішенні вказано, що : «Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно», "Придніпровська СУБ" було відмовлено йому у поверненні 560 гривень 64 коп., про що засвідчує письмова відповідь на його заяву у КП. У перерахунку було вказано, що сума зайво сплачених ним коштів складає 560 гривень 64 коп. Позивач вказує, що як указано в рішенні «Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивач отримував субсидію на сплату послуг з утримання будинку та при будинкової території. Хоче зазначити, що субсидію він ніколи не отримував і на тепер не отримує. Представник Придніпровської СУБ завів суд в оману. Враховуючи це, перерахунок зроблений невірно. Два рази на особистому прийомі у директора СУБ - Старікова В.І. він просив повернути нараховані йому кошти у сумі 560 гривень 64 коп. або зарахувати цю суму на його особистий рахунок. У письмовій відповіді №210-особ. Від 19.12.2013 року директор відмовив йому у поверненні коштів. Причина вказана наступна: «Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №2/711/1347/13не зазначено майнове зобов'язання КП "Придніпровська СУБ", а саме повернути йому кошти в наслідок здійснення перерахунку або зарахувати дані кошти на його особовий рахунок». Номер справи № 2/711/1347/13, який був вказаний у відповіді №210 - особ. Від 19.12.2013 року, не відповідає номеру справи, не відповідає номеру справи, який вказаний в рішенні Придніпровського районного суду від 01 квітня 2013 року; № 711/1347/13-Ц. У вказаному рішенні суду написано: « Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому майно». На підставі викладеного у нього виникає думка, що рішення Придніпровського суду від 01 квітня 2013 року ніхто в КП "Придніпровська СУБ" не читав, такими діями порушуючи вимоги ЦК України. Відповідно до статті 1175 ЦК України вказано, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, відшкодовується державою. Статтею 1167 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. А тому, просить суд зобов'язати КП "Придніпровська СУБ здійснити перерахунок (без урахування субсидії, яку він ніколи не отримував) зайво нарахованих коштів за житлово-комунальні послуги, у відповідності до рішень Черкаського окружного адміністративного суду так Київського апеляційного адміністративного суду. Стягнути з КП "Придніпровська СУБ на його користь зайво нараховані коштів за житлово-комунальні послуги у сумі 560 грн. 64 коп. зарахувавши цю суму на особовий рахунок. Відшкодувати та стягнути з КП "Придніпровська СУБ нанесену йому моральну та матеріальну шкоду в розмірі однієї тисячі гривень. В судовому засіданні позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив суд стягнути з КП "Придніпровська СУБ на його користь зайво нараховані кошти у сумі 560 грн. 64 коп. зарахувавши цю суму на його особовий рахунок, в рахунок майбутніх платежів та збільшив моральну шкоду до двох тисяч гривень. Представник відповідача за довіреністю Кравець І.В. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі двох тисяч гривень не визнав, оскільки це не підтверджено відповідними доказами. В частині стягнення зайво нарахованих коштів в рахунок майбутніх платежів в сумі 560,64 грн. не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача за довіреністю Кравець І.В., вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, під приємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси. Так, судом встановлено, що 01.04.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення по цивільній справі № 711/1347/13-ц за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах [PERSON] до Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про захист прав споживача, яким задоволено вимоги позивача та зобов'язано Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради здійснити перерахунок [PERSON] коштів по сплаті за житлово-комунальні послуги, які були надані в період з 01 грудня 2008 року по 01 квітня 2011 року по тарифам, згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16 жовтня 2007 року № 1473 «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій», з врахуванням отриманих ним субсидій в період з 1 листопада 2009 року по 1 квітня 2011 року. В листі Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 19.12.2013р. № 210-особ, адресованому позивачу вказано, що вимоги, які були позивачем заявлені в позовній заяві і фактично задоволені судом, носять немайновий характер, тобто вони зобов'язані вчинити певні дії які не несуть майнового характеру. В рішенні суду не зазначено майнове зобов'язання, а саме повернути позивачу кошти в наслідок здійсненого перерахунку або зарахувати дані кошти на його особовий рахунок. Згідно частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача зайво нарахованих коштів у сумі 560 грн. 64 коп. на особовий рахунок позивача в рахунок майбутніх платежів, підлягає задоволенню. Щодо стягнення вимог про відшкодування та стягнення з КП "Придніпровська СУБ нанесену позивачу моральну шкоди в розмірі двох тисяч гривень, то в цій частині позову суд вважає відмовити за недоведеністю в судовому засіданні та відсутністю доказів. Стаття 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, лише за наявності її вини. Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів, що існує причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та нанесеною моральною шкодою. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в прибуток держави судовий збір 243 грн. 60 коп. Тому, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову. На підставі ст. ст. 22, 23, 1167, 1212 ЦК України,

Outcome: partial