Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого (з урахуванням уточнень) посилався на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1998 року по 29 січня 2001 року, 18 листопада 1999 року у них народився син [PERSON], на утримання якого рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2000 року з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доход) щомісячно. 09 вересня 2005 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після створення нової сім`ї у нього погіршився матеріальний стан, останні шість років він офіційно не працює, має мінливий дохід. З 2010 року у нього погіршився стан здоровя, виявлена хронічна хвороба нирок, пієлонефрит, майже щороку він знаходиться на лікуванні. Дружина на теперішній час не працює, батьки є пенсіонерами, мати постійно перебуває під наглядом лікарів. Позивач просив змінити встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2000 року розмір аліментів з 1/4 частини заробітку на тверду грошову суму в розмірі 400 грн. на місяць; частково звільнити його від сплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON], яка станом на лютий 2015 року становить 21 905,06 грн., визначивши йому до сплати 3000 грн. (а.с.2-5, 41-44). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.59-62). В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недотриманням принципів всебічності та обєктивності розгляду справи, ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Змінити розмір аліментів з ? частини заробітку на тверду грошову суму в розмірі 400 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка станом на лютий 2015 року становить 21\~905, 06 грн., визначивши до сплати 3000 грн. заборгованості за вказаними аліментами за минулий період (а.с.68-71). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення\~суду\~в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1998 року по 29 січня 2001 року, мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.20). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2000 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], починаючи з 7 лютого 2000 року до повноліття дитини (а.с.45). \~\~\~\~\~\~\~Красногвардійським ВДВС ДМУЮ примусово виконується вказане рішення суду на підставі виконавчого листа № 12/32/2000, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Державним виконавцем Цибульською А.В. нарахована заборгованість по аліментам, яка за період з листопада 2010 року по березень 2015 року складає 22653,68 грн. (у вересні 2014 року позивачем на погашення заборгованості сплачено 18\~000гр., а.с.49). Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1 інстанції виходив з положень ст.180 СК України та послався на те, що рішення суду повинно бути виконаним, а виключних обставин для звільнення боржника від сплати заборгованості не встановлено. Позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не підтверджені належними та допустимими доказами. Однак із вказаними висновками суду в повному обсязі погодить не можна, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Із матеріалів справи вбачається, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з позивача, його стан здоров'я, сімейне і матеріальне становище змінились: з 09 вересня 2005 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON], має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.15,16,17), страждає на хронічне захворювання нирок (пієлонефрит) (а.с.21), його дружина з лютого 2015 року перебуває на обліку у центрі зайнятості (а.с.50). За таких обставин рішення суду у частині відмови у зменшенні розміру аліментів підлягає скасуванню на підставі п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог та зміну розміру аліментів з ? частини заробітку на тверду грошову суму в розмірі 500 грн. щомісячно, при цьому посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки не приймається до уваги, оскільки батьки отримують пенсію (а.с.46). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У той же час рішення суду про відмову у частковому звільненні від сплати заборгованості слід залишити без змін виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів виникла після листопада 2010 року, на цей час позивач був працездатним, інвалідність йому не встановлена, частину заборгованості у сумі 18\~000гр. позивач сплатив у вересні 2014 року після затримання його транспортного засобу автомобіля Хюндай Туксон (а.с.8-11), із наданої позивачем податкової декларації за 3 кв. 2013 року вбачається, що він мав дохід, однак, свої обовязки по сплаті аліментів (щомісячних платежів на утримання дитини) не виконував, після осені 2010 року на лікуванні не знаходився. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду про відсутність виняткових обставин для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, а доводи в апеляційній скарзі у цій частині зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують. Посилання в апеляційній скарзі на незгоду із діями судді по відкладення розгляду справи не мають правового значення, як і посилання на хворобу матері, оскільки ця обставині не являється підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Outcome: partial