Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 12 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 11126771000, за яким відповідач отримував кредит у розмірі 20703.00 доларів США із розрахунку 12,5 % річних на строк з 12.03.2007 року до 12.03.2014 року. 08.12.2011 року між ПАТ "УкрСибБанк" та АТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок якого до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за даним кредитним договором. У відповідності до договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості , яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитом. Відповідач станом на 31.07.2015 року порушив умови договору та має прострочену заборгованість: сума заборгованості за кредитом 379121 гривень 32 копійок, сума заборгованості за відсотками - 455104 гривень 00 копійок, яку просить стягнути на свою користь позивач. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, справу просив розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 12 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 11126771000, за яким відповідач отримував кредит у розмірі 20703.00 доларів США із розрахунку 12,5 % річних на строк з 12.03.2007 року до 12.03.2014 року. 08.12.2011 року між ПАТ "УкрСибБанк" та АТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, внаслідок якого до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за даним кредитним договором. У відповідності до договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості , яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 31.07.2015 року має заборгованість за кредитом 379121 гривень 32 копійок, сума заборгованості за відсотками - 455104 гривень 00 копійок, всього 834225 гривень 32 копійок, яка підлягає стягненню на користь позивача. Судом встановлено, що позов подано уповноваженою особою [PERSON] на підставі довіреності від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" [PERSON]. Згідно ч. 3 до ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіоеності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом,

Outcome: approved