Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

У травні 2018 року адвокат Грубник Дмитро Леонідович в інтересах [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ) про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва, ухваленим 24.09.2018 року у вищазазначеній справі, позовні вимоги були задоволені. Судом вирішено: "Усунути перешкоди [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) у здійсненні ним права власності двокімнатної квартири номер [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1501985780000) шляхом визнання [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) , [PERSON] (Паспорт серія ТТ номер [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . (а.с. 61-63). Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишено без змін (а.с. 127-130). У березні 2019 року адвокат Грубник Д. Л. в інтересах [PERSON] подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив ухвалити додаткове рішення яким вирішити питання щодо частини позовних вимог про виселення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу, а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року у задоволенні заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] про ухвалення додаткового рішення - відмовлено (а.с. 152-153). Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 19 червня 2019 року адвокат Грубник Д.Л. в інтересах [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо питань, не вирішених судом в рішенні від 24 вересня 2018 року. Постановою Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року скасовано ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва, ухваленим 24.09.2018 року у вищазазначеній справі, позовні вимоги були задоволені. Судом вирішено: "Усунути перешкоди [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) у здійсненні ним права власності двокімнатної квартири номер [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1501985780000) шляхом визнання [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) , [PERSON] (Паспорт серія ТТ номер [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . (а.с. 61-63). Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року залишено без змін (а.с. 127-130). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року у задоволенні заяви [PERSON] в інтересах [PERSON] про ухвалення додаткового рішення - відмовлено (а.с. 152-153). Постановою Київського апеляційного суду від 16.10.2019 року скасовано ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, з ухваленого рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року вбачається, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення, задоволено в повному обсязі. Разом з тим, представник позивача вважає, що у резолютивній частині судового рішення не вирішено питання про виселення відповідачів з квартири та не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено, позивачем дійсно заявлялась вимога про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням разом із вимогою про виселеня вважаючи це однією позовною вимогою про що свідчить як формулювання такої вимоги одним реченням, так і сплата судового збору за одну позовну вимогу. Суд вважає, що заявлені обидві такі позовні вимоги є взаємовиключними, а тому суд вирішив позов, задовольнивши першу з них, щодо якої були наведені обставини, які доведені доказами. З даною позицією суду також погодився і суд апеляційної інстанції. А тому суд вважає правомірним відмовити позивачу в ухваленні додаткового рішення, що стосується вимоги про виселення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу. Що стусується вимоги про повернення судових витрат, встановлено наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Доказ сплати судового збору є квитанція про сплату №90873 від 27.04.2018 року на суму 704, 80 грн. Таким чином, стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) , [PERSON] , [INFO] , (Паспорт серія ТТ номер [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial