Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство", приватного нотаріуса КМНО [PERSON] про визнання припиненим договору іпотеки від 03.10.2008 року та зняття заборони на відчуження належного їй нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], яка була накладена згідно вказаного договору іпотеки. В обґрунтування вимог позивач зазначала, що 03.10.2008 року між КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та [PERSON] укладено кредитний договір №КП044-068-08. У забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передала у іпотеку кредитній спілці нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 19.06.2008 року за реєстровим №2819. У 2010 році позивач повністю розрахувалась по кредитному договору №КП044-068-08 від 03.10.2008 року, на підтвердження чого КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" було надано позивачу довідку про повне виконання зобов'язання та відсутність заборгованості від 23.12.2010 року за вих. №124, працівники позивача запевнили, що усі дії пов'язані з припиненням договору іпотеки зі зняттям всіх обтяжень з квартири виконають працівники вказаної кредитної спілки. Однак, коли 2013 році позивач вирішила відчужити квартиру [ADDRESS], вона дізналась, що заборона з вказаної квартири не знята. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що між КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та [PERSON] укладено кредитний договір №КП044-068-08, згідно умов якого [PERSON] отримала від кредитної спілки кредит у сумі 150 000 грн. 00 коп. на строк до 03.10.2009 року зі сплатою 42% річних за користування кредитом (а.с.13-16). Крім того, 03.10.2008 року між КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та [PERSON] з метою забезпечення згаданого договору кредиту укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 19.06.2008 року за реєстровим №2819. Вказаний договір іпотеки був посвідчений 03.10.2008 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстраційним №886 (а.с.17-18). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 4 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 73 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням іпотекодержателя. (а.с.20). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; Судом встановлено, що свої зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 03.10.2008 року перед КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" виконала в повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про повне виконання зобов'язання та відсутність заборгованості від 23.12.2010 року за №124 (а.с.19), тож відповідно до ст.599 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, кредитний договір є припиненим. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Проте, не зважаючи на виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, у зв'язку з чим припинив свою дію кредитний договір, закінчення строку, на який майно передавалось в іпотеку, з огляду на що договір іпотеки також є припиненим, запис про накладення заборони відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS], який був внесений у зв'язку з укладенням між КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та [PERSON], договору іпотеки від 03.10.2008 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстраційним №886, не був скасований. Згідно ч.2 ст.593 ЦК України у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, як це передбачено ст. 74 Закону України «Про нотаріат». Згідно ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наведеного вбачається, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS], внесеного у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору застави, укладеним між КС "Всеукраїнське народне кредитне товариство" та [PERSON], договору іпотеки від 03.10.2008 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстраційним №886, який припинив свою дію, перешкоджає [PERSON] у реалізації її права власності на належну їй квартиру, хоча ст.321 ЦК України презюмує непорушність права власності та встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і ході судових засідань. На підставі ст. ст. 5, 16, 21, 317, 321, 328, 334, 391, 640, 657 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст. 28 Закону України «Про заставу»суд, -

Outcome: approved