Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Відповідно до договору та чинного законодавства, Покупець набув усі права та вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вище зазначеного договору, відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 466 від 21.03.2008 року, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", та фізичною особою - [PERSON], на користь ТОВ "Кредитні ініціативи". 21.03.2008 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа - [PERSON], уклали кредитний договір № 466. За умовами даного договору, Банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 200 000 гривень, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 200 000 гривень. В свою чергу, [PERSON], як боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого, станом на 31.05.2013 року має прострочену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 196 000 грн.; заборгованості по відсотках - 90 197, 32 грн.; комісія - 47 975, 01 грн., неустойка - 5254, 28 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа [PERSON], уклали Іпотечний договір №466 від 21.03.2008 року, відповідно до якого, останній передав Банку в іпотеку майно, а саме: - будинок за номером [ADDRESS] Будинок має житлову площу - 46, 45 кв.м., загальну площу - 151, 28 кв.м., що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На підставі наведеного, просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок за номером [ADDRESS] Будинок має житлову площу - 46, 45 кв.м., загальну площу - 151, 28 кв.м., що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача на їхню користь витрати по сплаті судового збору у сумі - 3394, 27 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак представник ТОВ "Кредитні ініціативи" - Грицюк В.П., надіслав заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідач - [PERSON], в судові засідання, жодного разу не з'явився, був належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи рекомендованими листами. Також про час та місце розгляду справи повідомлявся через розміщення оголошення в газеті, причини його неявки суду не відомі. Письмових пояснень, заперечення проти позову чи документальних підтверджень про причини неявки до суду, від позивача не надходило. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.03.2008 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа - [PERSON], уклали кредитний договір № 466. За умовами даного договору, Банк зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 200 000 гривень, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 200 000 гривень. . У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджено, що [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, як боржник, неналежно виконує, чим порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 31.05.2013 року має прострочену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 196 000 грн.; заборгованості по відсотках - 90 197, 32 грн.; по комісії - 47 975, 01 грн., пеня - 5254, 28 грн. . Також судом встановлено, що для забезпечення виконання всіх зобов'язань за Кредитним договором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізична особа [PERSON], уклали Іпотечний договір №466 від 21.03.2008 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку майно, а саме: будинок за [ADDRESS], житловою площею - 46, 45 кв.м., загальною площею - 151, 28 кв.м., що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Згідно з умовами договору відступлення права вимоги від 17.12.2012 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило, а ТОВ "Кредитні ініціативи" прийняло право вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами, в тому числі за кредитним договором №466 від 21.03.2008 року та Іпотечним договором №466 від 21.03.2008 рок, укладеними між ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відповідачем. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 7, 33 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекоотримувач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] порушені умови кредитного договору та іпотечного договору, зокрема останній прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Тому, на думку суду, має місце невчасне виконання зобов'язання відповідачем. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договорів, а відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає до стягнення в користь ТОВ "Кредитні ініціативи" судові витрати, що складаються з 3394, 27 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду. При цьому, через ТУ ДСА в Закарпатській області опубліковано виклик до суду в газеті "Новини Закарпаття", такі кошти у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України відносяться до судових витрат, тому підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved