Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер 5310137000:15:013:0208, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» знести (здійснити демонтаж) самочинно збудованої надземної тепломережі за вищевказаною адресою. На обґрунтування позову посилається на те, що він є власником вище вказаної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.04.1995 року. У 2010 році «Полтаватеплоенерго» без дозвільних документів та договірних відносин з позивачем, побудував надземну теплову мережу на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . замінивши підземну тепломережу, яка проходила через сусідню земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15013:0041 за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що згідно кадастрового плану земельної ділянки та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний житловий будинок до межі земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15:013:0208 становить 1,43 м. На даному відрізку побудовано спірну надземну тепломережу, яка ка фактично розташована від житлового будинку на відстані 72 см., а від даху на відстані 60 см. Розташування вищевказаної надземної частини тепломережі без належних на те правових підстав з боку відповідача фактично змінило цільове призначення спірної земельної ділянки та створює позивачу перешкоди у її користуванні. 31.05.2021 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. 17.08.2021 року представник відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. 30.08.2021 року позивачка подала до суду заперечення на письмовий відзив відповідача в якому підтримала свої позовні вимоги. 02.11.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове зсідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує. Представник третьої особи Теницька О.О. у судове зсідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивачці [PERSON] на праві власності належить садибний житловий будинок за адресою [ADDRESS] , та земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:15:013:0208, площею 0,0718 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд, що підтверджується договором дарування від 19.04.1995 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2017 року. Судом встановлено, що мережі теплопостачання у складі котельні по [ADDRESS] були прийняті на баланас підприємства у 1969 році при створенні "Дирекції об`єднаних котелень та теплових мереж". При передачі зазначеної котельні проектна документація на теплові мережі була відсутня, в тому числі, втрачена проектна документація на ділянку надземної теплової мережі. Підземна теплова мережа, яка прокладена вздовж будинку за адресою: [ADDRESS] , була призначена для транспортування теплової енергії й теплопостачання Дитячого протитуберкульозного диспансеру і музею ім. В.Г.Короленка. Початково частина зазначеної підземної теплової мережі була прокладена, в тому числі, між двома земельними ділянками, за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , що підтвержується виконавчою зйомкою інжерених мереж теплопостачання виконаною Полтавським обласним відділом інституту "Укржилремпроект". Так, з матеріалів справи вбачається, що в 2010 році в інтересах та на прохання мешканців, в тому числі, і будинку [ADDRESS] , було здійснено будівництво (реконструкцію) надземної частини теплової мережі, що забезпечувало збереження цілісності об`єктів, які знаходилися в зоні можливого прокладання підземної теплової мережі (приватних будинків, земельних ділянок, гаражів, огорож та багаторічних зелених насаджень), що зокрема підтверджується листом [PERSON] вх. № Р-1566 від 03.09.2019, в якому позивач визнає, що не заперечувала та дозволила прокласти поряд зі своїм будинком надземну теплову мережу, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Так, обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] , посилається на те, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" без будь-яких дозвільних документів побудувало надземну тепломережу на земельній ділянці по [ADDRESS] , замінивши сусідню підземну тепломережу, яка проходила через сусідню земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5310137000:15:013:0041. Також позивач зазначає, що згідно кадастрового плану земельної ділянки та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , відстань від житлового будинку до межі земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15013:0208 становить 1,43 метри. На цьому ж відрізку побудовано надземну тепломережу, яка фактично розташована на відстані 72 см, а від даху на відстані 60 см. Однак, позиція позивача [PERSON] не підтверджується ні доказами, на які вона посилається, ні обставинами, якими обгрунтовує позовні вимоги, та є такою, що грунтується виключно на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здіснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статтей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Так, посилаючись на порушення своїх прав позивач [PERSON] вказує, що відстань від її житлового будинку до межі земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15013:0208 становить 1,43 метри, яку встановлено згідно кадастрового плану земельної ділянки та схематичного плану земельної ділянки за технічним паспортом на садибний індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] . Однак при детальному аналізі переліченої вище технічної документації (на яку посилається позивач) виявлено, що жоден з них не містить позначки, яка б визначала відстань від будинку позивача до межі її земельної ділянки по [ADDRESS] за кадастровим номером 5310137000:15:013:0208 з земельною ділянкою по [ADDRESS] за кадастровим номером 5310137000:15:013:0041. Таким чином, позивач самостійно визначила можливу дистанцію між її будинком та межею двох зазначених вище земельних ділянок - 1,43 метри, яка не може вважатися встановленою належним чином та достовірною, оскільки технічній документації не тільки не відповідає, а й суперечить. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що надземна частина тепломережі, як і опори, на яких вона прокладена розміщені саме на сусідній земельній ділянці по [ADDRESS] за кадастровим номером 5310137000:15:013:0041. Відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов"язані з виробництвом, транспортуваннням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії за зихисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Статтею 9 цього закону визначено, що завданнями державного управління у сфері теплопостачання є забезпечення надійності теплопостачання як одного з необхідних елементів безпеки людини. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастрового плану вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий номер 5310137000:15013:0208, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у використанні якої існують обмеження, в тому числі: третій пояс зони санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питого водопостачання (спостереження). Такі ж обмеження зафіксовано звітом № 3605 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, копію якої додано позивачем до позовної заяви. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи при обстеженні фахівцем спірної земельної ділянки позивача для виготовлення технічної документації обмежень щодо розміщення на ній інших інженерних мереж, в тому числі магістральних ліній теплопостачання, виявлено не було, тобто жодних доказів того, що саме на земельній ділянці по [ADDRESS] кадастровий номер 5310137000:15013:0208, власником якої в 2017 році стала позивач [PERSON] , розміщується надземна частина тепломережі суду надано не було. Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15:013:0208, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" знести (здійснити демонтаж) самочинно збудованої надземної тепломережі за адресою: [ADDRESS] - відсутні. На підставі ст. ст. 317, 319, 376, 386, 391 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», а також

Outcome: dismissed