Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява, яка мотивована тим, що син відповідачки [PERSON] 28.05.2012 уклав із ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», договір № б/н, за умовами якого отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Так як [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, у нього утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку від 06.11.2019 року становить 14966.43 грн. 21.03.2017 боржник помер. На час відкриття спадщини з ним постійно проживала і була зареєстрована його матір [PERSON] , а тому остання є такою, що спадщину після смерті сина прийняла. Враховуючи, що до складу спадщини входять не лише права, а й обов`язки, в тому числі щодо повернення боргу за кредитним договором, тому представник позивача просить стягнути із [PERSON] суму боргу її покійного сина в розмірі 14966.43 грн. та судові витрати. 12.05.2020 у справі було відкрито спрощене позовне провадження із викликом учасників. Сторонам визначено строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечення. 02.06.2020, не погоджуючись із вимогами позовної заяви, представник [PERSON] - адвокат Заєць Б.В. подав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна, незалежно від настання строку вимоги. Так як свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] сина [PERSON] не отримувала, а претензія кредитора була направлена до Хмільнцької державної нотаріальної контори в січні 2019, тому вимогу кредитора було подано із пропущенням строку. Крім того, згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Проте в порядку спадкування після смерті сина до [PERSON] не перейшло майно, за рахунок якого можна було б погасити його борги, а тому в позові АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. Крім того, так як [PERSON] понесла витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн., представник просить стягнути їх із позивача. 26.06.2020 представник АТ КБ «Приватбанк» подала до суду відповідь на відзив, де вказала, що банку стало відомо про смерть [PERSON] лише 31.07.2017, що підтверджується знімком екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська База, а 29.11.2017 вже було направлено претензію кредитора до Вінницької державної нотаріальної контори, але відповіді на вказану претензію банк не отримав. 21.01.2019 претензія кредитора була направлені і до Хмільницької державної нотаріальної контори, тобто встановлений ст. 1281 ЦК України строк позивачем не пропущено. Крім того, твердження представника відповідачки про відсутність майна, за рахунок якого можна було б погасити борги [PERSON] , є передчасними, так як для з`ясування цього питання необхідно направити запити до органів, що володіють відповідною інформацієї, про що заявляє клопотання. Що стосується вимог про стягнення із банку на користь відповідачки витрат на правничу допомогу, то представник АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що судові витрати присуджуються стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, із іншої сторони, а так як спір по суті не вирішено, рішення не ухвалено, тому така вимога є передчасною. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, що містяться в позові. Крім того зазначив, що про смерть [PERSON] банк дізнався 31.07.2017 року, коли в базі банку з"явилось свідоцтво про смерть особи, та в межах встановленого законом строку було направлено притензію до Вінницької нотаріальної контори, проте підстави таких дій йому не відомі. Пізніше в 2019 році банком було направлено притензію до Хмільницької нотаріальної контори та відповідачу. Про те, що відповідач є спадкоємцем після смерті боржника банку стало відомо у зв"язку з тим, що [PERSON] являється клінтом банку та в базі міститься інформація про неї, в тому чисі і щодо її місця реєстрації яке збігається з реєстрацією [PERSON] . Також додав, що про наявність спадкового майна банку не відомо. Відповідач в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову, зазначаючи, що спадщину після смерті сина вона не приймала. Син проживав в м. Вінниця, оскільки працював у військовій частині, а зареєстрований був за її місцем проживання. Будь-якого майна, яке б могло перейти у спадщину у її сина не було. Притензія від банку надійшла на її адресу у жовтні 2019 року. Адвокат Заєць Б.В. заперечує щодо задоволення позову, зазначаючи, що банком пропущено строк звернення з вимогою про повернення кредиту, а також у боржника було відсутнє майно в межах вартості якого можливо стягнути борг з відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до такого: 28.05.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15000. 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви (а.с.12), Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"(а.с. 13), а також Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 14-30). У зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, у [PERSON] утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку від 06.11.2019 року становить 14966.43 грн (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер ( а.с. 39). 31.07.2017 позивач дізнався про смерть боржника, що підтверджується знімком екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська База (а.с. 152). З паспортних відомостей боржника та [PERSON] (а.с 31-33), листа виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 01-20/112 від 18.05.2020 (а.с. 61) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . У зв`зку із необхідністю погашення боргу [PERSON] за рахунок спадкового майна, банком було направлено лист - претензію від 16.10.2017 до Першої Вінницької державної нотаріальної контори( а.с. 118) та лист -претензію від 14.12.2018 до Хмільницької державної нотаріальної контори (а.с. 40 ), на підставі чого в Хмільницькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа (а.с. 41, 87-89). Лист претензія від 19.09.2019 був направлений і [PERSON] (а.с. 42). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відомості стосовно [PERSON] відсутні (а.с. 70). Квартира [ADDRESS] належить відповідачці [PERSON] . Вказане вбачається із свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 29.03.2012 (а.с. 71), договору дарування частки квартири від 04.08.2012 (а.с. 72), витягу про державну реєстрацію прав від 07.08.2012 (а.с. 97), витягу з Державного реєстру правочинів від 04.08.2012 (а.с. 98). Згідно листа Хмільницького управління ГУ ДПС у Вінницькій області станом на 07.07.2020 в базі даних АІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо вкладів чи рахунків належних [PERSON] (а.с 173). Згідно інформації територіального сервісного центру МВС №0545 в базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за громадянином [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. (а.с. 185) Згідно ст. 1216 ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.\~1\~ст. 1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин 2, 3 ст. 1281 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Викладене свідчить про те, що пред`являння вимог кредитора може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що банк дізнався 31.07.2017, проте, маючи в розпорядженні інформацію, яка містилась в паспортних даних та анкеті - заяві про місце реєстрації боржника, позивачем в 2017 році безпідставно подано вимогу до Першої Вінницької державної нотаріальної контори і лише в 2019 році - до Хмільницької державної нотаріальної контори та до спадкоємця [PERSON] .. У зв"язку із цим, суд приходить висновку про пропуск банком визначеного ст. 1281 ЦК України строку пред`явлення вимоги до відповідача та до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Відповідач в судовому засіданні належними та допустимими доказами довела відсутність у померлого [PERSON] майна, яке належало йому на праві власності та за рахунок якого можна було б задоволити вимоги кредитора. Позивач жодних доказів які б спростовували вказані обставини не надав. Таким чином, законних підстав до стягнення кредитної заборгованості з відповідача в судовому засіданні не встановлено, а тому позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача 2) у разі відмови в позові - на позивача 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», а також те, що матеріалами справи (свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером серії ВН № 126049, договором про надання правової (правничої) допомоги від 28.05.2020, детальним описом робіт, виконаних адвокатом по справі, прибутковим касовим ордером № 3 та квитанцією до нього) підтверджено здійснення [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 4000 гривень, тому вказані витрати підлягають стягненню з банку на користь відповідачки.

Outcome: dismissed