Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Заявниця звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме документу про освіту. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона звернулася до Головного управління ПФУ в Луганській області з метою оформлення пенсії, де при огляді документів було виявлено помилку в написанні її імені, а саме в атестаті зазначено її ім`я українською мовою " [PERSON] " замість " [PERSON] ", як зазначено у неї в паспорті. У зв`язку з цим заявниця не може реалізувати своє право на перерахунок пенсії за віком та вимушена була звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Головного управління ПФУ в Луганській області в судове засідання не з`явився, надав пояснення, в який просив відмовити у задоволенні вимог заявниці. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 31.03.2004 року, ім`я заявниці зазначене українською мовою " [PERSON] ", а російською " [PERSON] " (а.с.4). Трудова книжка, видана 10.08.1975, на ім`я " [PERSON] " 1955 р.н., та зроблено виправлення прізвища на " [PERSON] " на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.1975 (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.1975 ім`я заявниці зазначене російською мовою " [PERSON] " (а.с. 10). Відповідно до атестату № [NUMBER], виданого технічним училищем № 48 м.Ворошиловград 20.07.1974, ім`я заявниці зазначене українською мовою " [PERSON] " (а.с. 11). Атестат заявниці виданий 20.07.1974 в м. Ворошиловград (м. Луганськ), яке, згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», включений до переліку населених пунктів, на території якого органи державної влади (бюджетні установи, підприємства та організації, які належать до сфери їх управління) не здійснюють свої повноваження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне. У відповідності до роз`яснень, викладених у пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право. Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. При цьому існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним. Оскільки заявниця з заявою про встановлення факту смерті звернулася до суду з метою перерахунку пенсії за віком, Головне управління ПФУ в Луганській області вважає, що існує спір про право, а саме наявність трудового стажу, встановлення факту якого не підлягає судовому розгляду. Суд не може з цим погодитися, оскільки не вбачає спору про право, оскільки право на пенсію заявником вже реалізовано. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та слід задовольнити вимоги її заяви в повному обсязі, оскільки технічне училище № 48, яке видало атестат № [NUMBER], розташоване в м. Луганську, що на даний час є тимчасово окупованою територією, іншим чином виправити помилку в атестаті неможливо . На підставі викладеного,

Outcome: approved