Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У серпні 2015 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» за довіреністю Терещенко Юрій Євгенійович, який звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, свої вимоги мотивує тим, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], яка є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач своєчасно з 01.07.2014 року не вносив плату за отримані послуги з постачання гарячої води, а з 22.10.2014 року - плату за отримані послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.07.2015 року (з урахуванням сплат у липні 2014 року) у розмірі 8 872,43 грн. (6228,78 грн. - заборгованість за послугу з постачання гарячої води, 2643,65 грн. - за послугу з централізованого опалення). У зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь сума заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 8 872,43 грн. + інфляційна складова боргу у розмірі 2 272,98 грн. + три відсотки річних у розмірі 165,27 грн. = 11 310,68 грн. В судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» за довіреністю № 61 від 16.10.2015 року, Якуб Ганна Олександрівна позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка проживає та зареєстрована за адресою: м. Київ- 02121, вул. Вербицького Архітектора, 28- Б кв. 70 яка є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води . Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За період проживання у вказаній квартирі, відповідачу надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання вказаних послуг, внаслідок чого, станом на 01.07.2015 року заборгованість склала 8 872( вісім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 43 копійки із яких: - заборгованість за послуги постачання гарячої води з 01.07. 2014 року по 01.07. 2015 року у сумі 6 228 ( шість тисяч двісті двадцять вісім) гривень 78 копійок; - заборгованість за послуги централізованого опалення з 22.10. 2014 року по 01.05. 2015 року у сумі 2 643 ( дві тисячі шістсот сорок три) гривні 65 копійок Разом з тим, сума 3% річних складає 165 грн. 27 коп. та інфляційної складової боргу складає 2 272 грн. 98 коп. Частина 1 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості . В частині витребування з ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер відповідачки [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки вказана інформація витребувана судом до відкриття провадження у справі з метою належного оформлення виконавчого документа у справі та дотримання вимог п.3 ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження та ст. 369 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: partial