Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Щастинської міської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського району, Луганської області, [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М., про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] p. померла її мати - [PERSON], яка за життя була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], разом з нею за вказаною адресою проживав її чоловік та батько позивачки - [PERSON]. Після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON]. на підставі договору дарування, посвідченого 18.05.1989 року виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих Райгородської сільської ради Новоайдарського району Ворошиловградської області, за реєстром № 43. Окрім того, до складу спадщини входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] Заповіту [PERSON] не залишила. [PERSON]. вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом з померлою (а.с.9), більше ніхто спадщину після [PERSON] не приймав. Проте [PERSON]. спадкових прав не оформив. [INFO] року помер батько позивачки [PERSON]. Заповіту [PERSON]. не залишив, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є його донька - [PERSON] У встановлений законом строк, [PERSON] подала приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. заяву про прийняття спадщини [PERSON] за законом. Заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 206, заведено спадкову справу № 111\\2016. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М., з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як виявилося, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок - договір дарування від 18.05.1989 року, містить ряд неточностей, зокрема, в ньому не вказано адресу будинку, та невірно вказано житлову площу - 18 кв. м., замість 8,4 кв. м. - як вказано у технічному паспорті, виготовленому 12.04.1989 р. Лисичанським районним БТІ. На час укладення договору дарування вулиця, на якій розташований будинок, мала назву "[ADDRESS]", а в 1990 р. назва була змінена на вул. "[ADDRESS]", що підтверджується відміткою у технічному паспорті та довідкою Райгородської сільської ради. Крім того, на вказаному договорі дарування відсутня відмітка про реєстрацію права власності. За таких обставин нотаріус не має права оформити позивачці свідоцтво про право на спадщину. Через викладені обставини позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. 14.02.2017 р. від позивачки надійшла змінена позовна заява, в якій позивачка зазначила відповідачем [PERSON], та просила суд виділити частки [PERSON]., яка померла [INFO] р., [PERSON]., який помер [INFO] р., [PERSON]., [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н., із належної їм на праві спільної сумісної власності квартири № [ADDRESS], та визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири після [PERSON]., на 1/4 частку квартири після [PERSON]. та на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач - [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - Угрюмов С. С. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представники відповідачів Райгородської сільської ради та Щастинської міської ради у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог не надала, у вирішенні питання покладалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] p. померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10), яка за життя була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], разом з нею за вказаною адрсою проживав її чоловік та батько позивачки - [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Житлово-комунальне господарство» від 30.11.2016 р. №3107 (а.с.9). Після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON]. на підставі договору дарування, посвідченого 18.05.1989 року виконавчим комітетом Ради депутатів трудящих Райгородської сільської ради Новоайдарського району Ворошиловградської області, за реєстром № 43 (а.с.11-12). Окрім того, до складу спадщини входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2000 р. (а.с.14). Заповіту [PERSON] не залишила. Її чоловік та батько позивачки [PERSON]. вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом з померлою (а.с.9), більше ніхто спадщину після [PERSON] не приймав. Проте, спадкових прав не оформив. [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7. Заповіту [PERSON]. не залишив, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є його донька - [PERSON] У встановлений законом строк, [PERSON] подала приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. заяву про прийняття спадщини [PERSON] за законом. Заява зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 206, заведено спадкову справу № 111\\2016. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М., з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як виявилося, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок - договір дарування від 18.05.1989 року, містить ряд неточностей, зокрема, в ньому не вказано адресу будинку, та невірно вказано житлову площу - 18 кв. м., замість 8,4 кв. м. - як вказано у технічному паспорті, виготовленому 12.04.1989 р. Лисичанським районним БТІ. На час укладення договору дарування вулиця, на якій розташований будинок, мала назву "[ADDRESS]", а в 1990 р. назва була змінена на вул. "[ADDRESS]", що підтверджується відміткою у технічному паспорті та довідкою Райгородської сільської ради (а.с.24). Крім того, на вказаному договорі дарування відсутня відмітка про реєстрацію права власності. За таких обставин нотаріус не має права оформити позивачці свідоцтво про право на спадщину. Факт того, що [PERSON] [INFO] р.н., є донькою [PERSON]., який помер [INFO] р., підтверджується копією свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.26, 27). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 319, 369, 370, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved