Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення № 2 філії "Полтавське регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення боргу, вказуючи, що 4 вересня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 331832/174725/3-14 строком на 3 місяці по 4 грудня 2014 року. Згідно умов договору ним було внесено 2200 доларів США, 8 вересня 2014 року поповнено вклад на 620 доларів США, загальна сума договору стала становити 2800 доларів США. 4 грудня 2014 року закінчився строк дії депозиту, тому позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення депозиту, проте кошти повернули не в повній сумі і станом на 10 лютого 2015 року залишок на рахунку складає 1020 доларів США. Тому просить стягти з відповідача борг в сумі 25337 грн., що еквівалентно 1020 доларам США станом 11 лютого 2015 року та просить стягти моральну шкоду в сумі 6100 грн., так як протиправні дії банку змусили його душевно страждати, оскільки на протязі двох місяців, як інвалід ІІІ групи змушений був ходити до банку, а дані заощадження були призначені для проведення операції. 3 березня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, так як курс долару США станом на 3 березня 2015 року змінився, тому просить стягти борг в сумі 27395 грн.. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив суд стягти з відповідача борг в сумі 27395 грн., що еквівалентно 1020 доларам США та моральну шкоду в сумі 6100 грн., пояснивши, що починаючи з 4 грудня 2014 року він кожного дня приходив до банку аби забрати кошти, які ним були вкладені в якості депозиту, однак представники банку або ж відмовляли у їх виплаті або ж інколи давали незначні суми, посилаючись на те, що кошти не видає центральний офіс або ж взагалі не пояснюючи причин неповернення вкладу. Останнім часом банк взагалі перестав видавати кошти, тому він змушений звернутися до суду. Також вказав, що він є інвалідом 3 групи, планував провести необхідну операцію для чого акумулював кошти на депозитному рахунку, які є єдиним джерелом доходу. Через неповну виплату коштів довелось відкласти операцію і на даний час він перебуває у постійному напруженні, боячись втратити заощадження. Крім того він змушений був щоденно ходити до банку на значну відстань від дому, що йому протипоказано комісією ЛКК, тому вважає що протиправними діями банку йому була спричинена моральна шкода. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 4 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 331832/174725/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт». Згідно умов договору позивачем було внесено 2200 доларів США, на строк з 4 вересня 2014 року по 4 грудня 2014 року. 8 вересня 2014 року [PERSON] поповнив вклад на 620 доларів США. Таким чином, загальна суму за договором - заявою № 331832/174725/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» стала становити 2820 доларів США. Відповідно п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті у сумі 2200 доларів США на строк з 4 вересня 2014 року по 4 грудня 2014 року. Відповідно до пункту 6 зазначеного договору після закінчення строку, визначеного в.1 Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.2. Основних умов, згідно якого у разі бажання вкладника не продовжувати подальше розміщення вкладу, він має право отримати кошти готівкою або шляхом перерахування на картковий чи інший рахунок. Після закінчення строку дії договору 4 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми депозиту, проте вимога позивача була проігнорована. Станом на 10 лютого 2015 року [PERSON] повністю не повернений депозит і залишок на рахунку становить 1020 доларів США. На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, причини не виконання угоди суду не повідомлені. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договори банківського вкладу сторонами укладені в письмовій формі, зазначено строк їх дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків у встановлені строки обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. З наданої відомості по депозитному договору № 331832/174725/3-14 від 4 вересня 2014 року вбачається, що станом на 10 лютого 2015 року залишок по рахунку становить 1020 доларів США. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 6100 гривень. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що протиправними діями банку позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях пов'язаних зі страхом втрати коштів, які є джерелом доходу. Суд також враховує, що позивач є інвалідом 3 групи, згідно висновку ЛКК йому протипоказана робота з тривалою ходою та перебуванням на ногах, проте він змушений був постійно ходити до відділення з метою отримання коштів по вкладу, які до цього часу в повному обсязі не видані. Вказане вимагає від нього додаткових зусиль для захисту своїх прав, а протиправна поведінка банку є підставою для стягнення моральної шкоди, проте заявлена сума - 6100 грн. не знайшла свого підтвердження в процесі розгляду справи. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 298,66 грн.

Outcome: partial