Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2013 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між банком та відповідачем 14.02.2013 року було укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого [PERSON] отримала від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 800 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30,0% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконала, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість в сумі - 11854,36 гривень, яка складається з наступного: - 804,00 грн.- заборгованість за кредитом; - 7159,68 грн.- заборгованість по процентам; в тому числі: - 26,85 - несплачені проценти на поточну заборгованість; - 7132,83 - несплачені проценти на прострочену заборгованість; - 2850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 540,68 грн. - штраф (процентна складова). На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачкою заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року та "тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в позовній заяві вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак була належним чином повідомлена через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 60) Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046. Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 14 лютого 2013 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці відповідач отримала кредитні кошти на загальну суму 800 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30,0% річних та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 4- 31) Як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем, та розрахунку заоргованості, Банк свої зобов'язання виконав, встановивши [PERSON] кредитний ліміт на кредитній карті, про що свідчить рух коштів по рахунку. В той же час, [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредиту у строки та в розмірах, передбачених договором, належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2015 року Банком нараховано заборгованість в сумі 11854,36 грн., яка складається з наступного: - 804,00 грн.- заборгованість за кредитом; - 7159,68 грн.- заборгованість по процентам; в тому числі: - 26,85 - несплачені проценти на поточну заборгованість; - 7132,83 - несплачені проценти на прострочену заборгованість; - 2850,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 540,68 грн. - штраф (процентна складова). Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 3). Розглядаючи питання обгрунтованості вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1.1.5.20. наявних у справі "Умов та правил надання банківських послуг" при непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів і винагород, заборгованість в частині своєчано непогашеної суми кредиту рахується простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленим в заяві на приєднання до основного Договору для процентів, з дня винекнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобов'язання протягом 30 календарних днів всі сплачувані після вказаної дати платежі є пенею, крім платежів направлених з врахуванням встановленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю сумму заборгованості по кредитному договору проценти не нараховуються. Як видно, з розрахунку заборгованості, внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, Банком нараховано [PERSON] проценти на прострочену заборгованість (а.с. 3), в розмірі - 7132 гривні 83 копійки, що суперечить п. 1.1.5.20. Умов. А тому, суд, вважає, що нормативно врегульованим і таким, що відповідає умовам договору є розмір несплачених процентів на поточну заборгованість в сумі 26 гривень 85 копійок, а нарахований позивачем розмір несплачених процентів на прострочену заборгованість в сумі 7132 гривні 83 копійки є безпідставним, оскільки суперечить п. 1.1.5.20. Умов. Таким чином, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON], по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором №б/н від 14 лютого 2013 року частково в сумі 4721 гривня 53 копійки, що складається з тіла кредиту, процентів на поточну заборгованість, комісії, пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобов'язань. В решті позов до задоволення не підлягає за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial