Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт, що його баба [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка померла 06 листопада 2005 року, за національністю була - «полька». Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області внести зміни в актовий запис про шлюб №8 від 11.04.1961 року, складений виконкомом Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, та в графі «національність дружини» виправити національність [PERSON] з «українка» на «полька»; та внести зміни в актовий запис про народження №34 від 15.09.1965 року, складений Пиковецькою сільською радою Козятинського району Вінницької області, та в графі «національність матері дитини» виправити національність [PERSON] з «українка» на «полька». В обґрунтування заявлених вимог вказав, що (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 06.11.2015 року, являється його бабою. Її батько [PERSON] по національності був поляк, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00014975739 від 27.01.2015 року. А тому його баба ., так само як її батько, підтримувала польські традиції та звичаї. В сім'ї заведено було святкувати релігійні свята по католицькому та християнському обрядах, вона відвідувала костьол. Проте, в актовому записі від 11.05.1950 року про народження його баби [PERSON] помилкового було зроблено запис про те, що вона за національністю є українкою. В свою чергу це потягнуло за собою те, що в актовому записі про шлюб його діда [PERSON] та його баби [PERSON] від 11.04.1961 року було зроблено запис, що вона за національністю є українкою. В подальшому з огляду на вищевикладене у свідоцтві про народження його батька [PERSON] від 15.09.1965 року було зроблено запис про те, що він, та його мати є українцями. Відтак, у його свідоцтві про народження від 18.09.1991 року також обумовлено, що він та його батько є українцями. Оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Польським Сеймом, громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гаранти, то він звернувся із заявою до Відділу ДРАЦС Козятинського МРУЮ про внесення змін до актового запису про шлюб №8 від 11.04.1961 року, складеного виконкомом Пиковецької сільської ради, - виправити національність нареченої з українка на полька; та в актовий запис про народження №34, складений 15.09.1965 року Пиковецькою сільською радою - виправити національність матері дитини з українка на полька. Розглянувши його заяву, начальник відділу ДРАЦС Козятинського МРУЮ надала Висновок згідно із яким вона вважає неможливим внести виправлення у вказані актові записи. Заявник та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили заяву задовольнити. Заінтересована особа представник відділу ДРАЦС Козятинського МРУЮ у Вінницькій області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти встановлення даного факту. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши докази, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. \~ Судом встановлено, що померла 06.11.2015 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] була бабою заявника - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження заявника та його батька - [PERSON] (а.с.6,7). Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] - за національністю "поляк" (а.с.9) В актовому записі про народження [PERSON] помилково зазначено її національність "українка", що в свою чергу потягнуло за собою й те, що в актовому записі про шлюб її національність було зазначено "українка" (а.с.8) Відповідно й свідоцтвах про народження батька заявника та самого заявника зазначено їхню національність як "українець" (а.с.6,7). Так як згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2016 року, неможливо внести відповідні зміни до актового запису про шлюб №08 складений 11 квітня 1961 року по Пиковецькій сільській раді Козятинського району Вінницької області на [PERSON] та [PERSON], де виправити національність нареченої з "українка" на "полька". Також неможливо внести виправлення в актовий запис про народження №34 складений 15 вересня 1965 року по Пиковецькій сільській раді на [PERSON] де виправити національність матері дитини з "українка" на "полька"(а.с.11), тому заявник звернувся до суду з метою відновлення своєї істинної національності. Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 300 ЦК України, право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно положень ст.1 та ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно ст.11 Закону України від 26 червня 1992 р. «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням наведеного, суд дійшов до переконання про наявні в справі доказів належності заявника і членів її родини до осіб польської національності достатні для задоволення вимог заяви. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved