Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) №б/н від 01.02.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 21080 грн. 42 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, терміном на 24 місяці. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи на невиконані зобов'язання перед Банком. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з чим станом на 10.07.2014 року його заборгованість становить 22208 грн. 87 коп., а саме: 13954 грн. 67 коп. заборгованості за кредитом; 1775 грн. 54 коп. заборгованості за процентами; 6478 грн. 66 коп. за несплаченим штрафом. В судове засідання представник позивача Аннюк В.В. не з`явився, однак подав до суду письмову заяву в якій підтримує позов та просить справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася хоч про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 01.02.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт №б/н, згідно якої відповідачка отримала терміновий кредит в розмірі 21080 грн. 42 коп. терміном на 24 місяців з 01.02.2013 року по 28.02.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 21080,42 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та на інших умовах передбачених в "Умовах і правилах надання банківських послуг" (а.с. 6-30). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 5). Однак, відповідачка належним чином договірних зобов`язань не виконала і станом на 10.07.2014 року допустила заборгованість в розмірі 22208 грн. 87 коп., а саме: 13954 грн. 67 коп. заборгованості за кредитом; 1775 грн. 54 коп. заборгованості за процентами; 6478 грн. 66 коп. за несплаченим штрафом, що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі просторчення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до пункту 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. У відповідності з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися в повному обсязі та в установлені строки, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved