Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в обгрунтування позовних вимог зазначивши, що згідно договору купівлі -продажу нежитлового приміщення від 30 грудня 2013 року у Лохвицької районної спілки споживчих товариств він придбав нежитлове підвальне приміщення площею 345,7 кв.м., розташоване в [ADDRESS] . При купівлі вказаного приміщення позивач ініціював продаж йому ще одного об"єкту - котельні площею 10,1 кв.м. Котельня знаходиться за тією ж самою адресою поряд з придбаним ним підвальним приміщенням і через котельню проходить вхід з фасадної сторони до цього підвального приміщення. Однак в продажі котельні позивачу було відмовлено, оскільки на момент звернення позивача (23.12.2013 року) в зв"язку з непридатністю для подальшого використання і в зв"язку з руйнуванням котельня була списана з балансу і як об"єкт нерухомості на балансі підприємства вже не обліковувалася, а отже котельня не могла бути об"єктом договору купівлі-продажу. Факт руйнування котельні і списання її з балансу було підтверджено "актом списання основних засобів за формою ОЗ-З". Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств роз"яснено, що єдина можливість стати власником котельні - придбати її, сплативши вартість будівельних матеріалів, які залишилися від розбирання котельні та був виставлений рахунок на ім"я позивача на сплату вказаних будівельних матеріалів. Сплативши виставлений рахунок (30.12.2013 року) позивачу були передані у власність будівельні матеріали, які залишилися від розбирання котельні разом з примірником Акта на списання основних засобів за формою ОЗ-З. Наприкінці жовтня 2016 року, маючи намір розпорядитися майном, а саме будівельними матеріалами на місці розташування котельні, позивач дізнався, що [PERSON] придбав у власність нежитлове приміщення з наступними характеристиками: складова частина об"єкта нерухомого майна - магазин, А2; реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна - 387531953226; адреса- [ADDRESS] , загальна площа (кв.м.) - 712,2. Вказане нежитлове приміщення [PERSON] придбав на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В., реєстраційний номер 528, дата - 28.09.2016 року. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи технічний план будівлі, нерухоме майно , яке надійшло у власність [PERSON] складається також з котельні. Таким чином, [PERSON] 28.09.2016 року було подаровано серед іншого майна фактично списану котельню, будівельні матеріали, від розбирання якої належали [PERSON] з 23.09.2013 року. А тому позивач вважає, що порушено його майнові права, оскільки дане виникло через бездіяльність Лохвицької районної спілки споживчих товариств, яка після списання котельні і продажу позивачу будівельних матеріалів, які залишилися після її розбирання, не внесла зміни до технічного плану будівлі, не подала заяву про державну реєстрацію змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на знищене майно. Враховуючи викладене, у зміненій позовній заяві, поданій позивачем 17.03.2020 року, останній просить суд визнати недійсним Договір дарування 59/100 частки нежитлового приміщення, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 712,2 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 387531953226, укладений між [PERSON] і [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В., 28.09.2016 року, визнати недійсним запис про державну реєстрацію права власності за цим договором дарування; визнати недійсним Договір купівлі-продажу 59/100 частки нежитлового приміщення, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 712,2 кв.м., укладений між Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Сегет Л.В. 07.09.2016 року, визнати недійсним запис про державну реєстрацію права власності за цим договором; визнати незаконною бездіяльність Лохвицької районної спілки споживчих товариств, яка полягає у не внесенні змін до технічного плану нежитлового приміщення, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 712,2 кв.м., після списання частини даного нежитлового приміщення 13.12.2013 року, а також яка полягає у не поданні заяви про державну реєстрацію змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на знищене майно (об"єкт нерухомості -котельня, 10,1 кв. м); зобов"язати Лохвицьку районну спілку споживчих товариств внести зміни до технічного плану нежитлового приміщення, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 712,2 кв.м., про списання частини даного нежитлового приміщення 13.12.2013 року, а також подати заяву про державну реєстрацію змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на знищене майно; визнати незаконним відчуження Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств об"єкту нерухомості - котельні площею 10,1 кв.м. в [ADDRESS] після його списання і продажу 30.12.2013 року [PERSON] будівельних матеріалів, які залишилися після розбирання котельні; визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали після розбирання котельні, площею 10,1 кв.м. в [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач по справі [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що він придбав у Лохвицької районної спілки споживчих товариств будівельні матеріали, які залишилися після розбирання об"єкту нерухомості - котельні, площею 10,1 кв.м, що розташована в [ADDRESS] , яка була списана за відповідним актом списання. Але пізніше ця котельня була відчужена [PERSON] , що порушує майнові права позивача, як фізичної особи. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав (до суду подано відзив відповідача від 31.01.2020 року), пояснивши суду, що 28.09.2016 року йому було подаровано [PERSON] 59/100 частини нежитлової будівлі в [ADDRESS] , згідно договору дарування, посвідченого Приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В. Підстави, які б вплинули на недійсність Договору дарування відсутні. Відповідно до Акту на списання основних засобів від 13.12.2003 року не встановлено кількість остаточних матеріалів від списання котельні. Акт не завірено підприємством та не надано жодного розпорядчого документа керівництва спілки про списання котельні. Заявка на виключення котельні для закриття реєстраційної справи в зв"язку зі знищенням об"єкту нерухомості [PERSON] не подавалася. Вказана нерухомість (котельня) є зареєстрованою та належить йому на праві власності. В позові просить відмовити за його безпідставністю та необгрунтованістю. Представник Лохвицької районної спілки споживчих товариств Момот Л.І. в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши суду, що [PERSON] в грудні 2013 року звернувся усно до спілки про можливість придбання нерухомого майна: нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 345,7 кв.м., розташованого в [ADDRESS] , результатом домовленості якого стало підписання Договору купівлі-продажу від 30.12.2013 року. В цей же час позивач звернувся з проханням придбати будівельні матеріали, які залишилися після розбирання котельні, а саме цеглу та шифер. Позивач усвідомлював, що він придбає саме будівельні матеріали, а не об"єкт нерухомого майна. Твердження позивача, що придбавши матеріали з котельні, він отримав право власності на котельню є хибними, оскільки до Акту на списання основних засобів від 13.12.2003 року було списано лише частину будівельних матеріалів котельні на загальну суму 500 грн., які позивач придбав згідно Рахунку № 212 від 23.12.2013 року та отримав їх. Лохвицька районна спілка споживчих товариств не подавала жодних заяв щодо виключення з реєстру приміщення котельні в [ADDRESS] та не давала обіцянок позивачу про продаж котельні. В позові просить відмовити за безпідставністю. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи. Треті особи: Приватне підприємство "Бюро послуг та консультацій", приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Людмила Володимирівна в судове засідання не з"явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Як випливає з позову, згідно договору купівлі -продажу нежитлового приміщення від 30 грудня 2013 року у Лохвицької районної спілки споживчих товариств [PERSON] придбав нежитлове підвальне приміщення площею 345,7 кв.м., розташоване в [ADDRESS] . При купівлі вказаного приміщення позивач ініціював продаж йому ще одного об"єкту - котельні площею 10,1 кв.м. Котельня знаходиться за тією ж самою адресою поряд з придбаним ним підвальним приміщенням і через котельню проходить вхід з фасадної сторони до цього підвального приміщення. Однак в продажі котельні позивачу було відмовлено, оскільки на момент звернення позивача (23.12.2013 року) в зв"язку з непридатністю для подальшого використання і в зв"язку з руйнуванням котельня була списана з балансу і як об"єкт нерухомості на балансі підприємства вже не обліковувалася, а отже котельня не могла бути об"єктом договору купівлі-продажу. Факт руйнування котельні і списання її з балансу було підтверджено "актом списання основних засобів за формою ОЗ-З". Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств роз"яснено, що єдина можливість стати власником котельні - придбати її, сплативши вартість будівельних матеріалів, які залишилися від розбирання котельні та був виставлений рахунок на ім"я позивача на сплату вказаних будівельних матеріалів. Сплативши виставлений рахунок (30.12.2013 року) позивачу були передані у власність будівельні матеріали, які залишилися від розбирання котельні разом з примірником Акта на списання основних засобів за формою ОЗ-З. Наприкінці жовтня 2016 року, маючи намір розпорядитися майном, а саме будівельними матеріалами на місці розташування котельні, позивач дізнався, що [PERSON] придбав у власність нежитлове приміщення з наступними характеристиками: складова частина об"єкта нерухомого майна - магазин, А2; реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна - 387531953226; адреса- [ADDRESS] , загальна площа (кв.м.) - 712,2. Вказане нежитлове приміщення [PERSON] придбав на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В., реєстраційний номер 528, дата - 28.09.2016 року. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи технічний план будівлі, нерухоме майно , яке надійшло у власність [PERSON] складається також з котельні. В судовому засіданні встановлено, що 07.09.2016 року між Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким Лохвицька районна спілка споживчих товариств продала [PERSON] 59/100 частини нежитлової будівлі (магазину літ. "А-2", загальною площею 712,2 кв.м.), що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та включає : тамбур "1-1" пл. 3,0 кв. м, сходи "1-2" пл. 24,0 кв.м, 1/2 частина сходів "1-13" пл. 11,0 кв.м, торгівельний зал "1-18" пл. 190,6 кв.м, склад "1-19" пл. 25,4 кв.м, склад "1-20" пл. 15,5 кв.м, склад "1-21" пл. 17,0 кв.м, склад "1-22" пл. 13,5 кв.м, туалет "1-23" пл. 1,0 кв.м, вмивальня "1-24" пл. 1,0 кв. м, коридор "1-25" пл. 9,8 кв.м, сходи "1-26" пл. 23,0 кв.м, комерційний відділ "1-27" пл. 22,6 кв.м, склад "1-28" пл. 23,1 кв.м, коридор "1-29" пл. 8,2 кв.м, склад "3-1" пл. 14,0 кв.м, котельня "4-1" пл. 10,1 кв. м, загальною площею 412,8 кв.м, посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 509. 28.09.2016 року [PERSON] було подаровано [PERSON] 59/100 частини нежитлової будівлі (магазину літ. "А-2", загальною площею 712,2 кв.м.), що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та включає : тамбур "1-1" пл. 3,0 кв. м, сходи "1-2" пл. 24,0 кв.м, 1/2 частина сходів "1-13" пл. 11,0 кв.м, торгівельний зал "1-18" пл. 190,6 кв.м, склад "1-19" пл. 25,4 кв.м, склад "1-20" пл. 15,5 кв.м, склад "1-21" пл. 17,0 кв.м, склад "1-22" пл. 13,5 кв.м, туалет "1-23" пл. 1,0 кв.м, вмивальня "1-24" пл. 1,0 кв. м, коридор "1-25" пл. 9,8 кв.м, сходи "1-26" пл. 23,0 кв.м, комерційний відділ "1-27" пл. 22,6 кв.м, склад "1-28" пл. 23,1 кв.м, коридор "1-29" пл. 8,2 кв.м, склад "3-1" пл. 14,0 кв.м, котельня "4-1" пл. 10,1 кв. м, загальною площею 412,8 кв.м, згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 528. В наданому до суду поясненні, приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Л.В. пояснила, що 07.09.2016 року за реєстровим № 509 нею посвідчено договір купівлі-продажу, за яким Лохвицька районна спілка споживчих товариств продала [PERSON] 59/100 частки магазину (другий поверх) в [ADDRESS] . Договір посвідчено відповідно до норм та вимог чинного законодавства України. В договорі зазначено, що продавець стверджує, що вказане нерухоме майно до цього часу нікому іншому не продане, не подароване, не заставлене, в спорі і під забороною не перебуває. Нерухоме майно, щодо якого наявний спір, на час посвідчення договору відчуження значилося в Технічному паспорті та Інформаційній довідці за продавцем як нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване в Лубенському МБТІ. [PERSON] придбав раніше інше нерухоме майно у Лохвицької районної спілки споживчих товариств 30.12.2013 року за реєстровим № 2854 за цією ж адресою шляхом укладення договору купівлі-продажу та посвідчення в Першій Лохвицькій державній нотаріальній конторі з подальшою реєстрацією. [PERSON] був обізнаний з порядком придбання нерухомого майна. Сторони вирішили не сплачувати відповідних платежів до бюджету, вирішивши питання розрахунку сумою 500 грн. за будівельні матеріали від розборки котельні. Рахунок № 212 від 23.12.2013 року не є юридичним документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно. [PERSON] , у відзиві на позов заперечила проти позовних вимог [PERSON] , вважає їх безпідставними, оскільки договір купівлі-продажу від 07.09.2016 року та договір дарування від 28.09.2016 року посвідчено відповідно до норм та вимог чинного законодавства України. Згідно ст. ст. 2, 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно є речовим правом , яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: знищення об`єкта нерухомого майна. Умовою для припинення права власності на зруйноване нерухоме майно є відповідна заява власника. Так, [PERSON] та Лохвицькою районною спілкою споживчих товариств не подавалися заявки на виключення котельні, для закриття реєстраційної справи в зв"язку зі знищенням об"єкту нерухомості. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, яка визначає загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: - зміст правочину не може суперечити цивільному законодавству; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; - правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Суд вважає, що відсутні підстави, які б могли вплинути на недійсність договору купівлі-продажу, так як дане відчуження майна відбулося у відповідності до чинного законодавства України, а позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував його право на майно вказане в Договорі купівлі -продажу. Згідно ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Таким чином, відсутні підстави, які б могли вплинути на недійсність договору дарування, крім того, позивач не є строною договору дарування .та ним не надано жодного документу, який би підтверджував його право на майно, вказане в договорі дарування. Зважаючи на можливе придбання позивачем, але яке останнім не підтверджено, невідомої кількості будівельних матеріалів не породжує права власності на об"єкт нерухомого майна, а саме котельні, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачем не надано суду переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Лохвицької районної спілки споживчих товариств, [PERSON] , треті особи: Приватне підприємство "Бюро послуг та консультацій", приватний нотаріус Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Сегет Людмила Володимирівна про визнання недійсним правочинів та визнання права власності. Пунктом 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed