Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив у судовому засіданні , до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що КП «Харківводоканал» звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення. 15.10.2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у прийнятті заяви КП «Харківводоканал» відмовлено, оскільки з відповіді адресно-довідкового бюро Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМСУ в Харківській області від 02.09.2015 року вбачалося, що [PERSON] зареєстрованою в [INFO] та Харківській області не значиться. Позивач вказує, що за адресою: [ADDRESS] проживають відповідачі, які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 526225. За боржниками рахується заборгованість у сумі 1554 грн. 88 коп., а саме : за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2013 року по 31.07.2015 року у розмірі 1013 грн. 59 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2013 року по 31.07.2015 року у розмірі 541 грн. 29 коп. У звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON] прострочили виконання зобовязання щодо сплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , відповідачеві відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані 661 грн. 34 коп. інфляційних витрат за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 46 грн. 76 коп. Позивач зазначає, що несплата відповідачем боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2013 року по 31.03.2015 року у розмірі 878 грн. 28 коп., за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2013 року по 31.03.2015 року у розмірі 466 грн. 62 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 44 грн. 74 коп., індекс інфляції у розмірі 642 грн. 32 коп. та стягнути з [PERSON] на користь КП "Харківводоканал" заборгованість за послуги з водопостачання за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 85 грн. 17 коп., за послуги з водовідведення за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 49 грн. 32 коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов ( а.с. 51-52) підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Відповідач [PERSON], який одночасно представляє інтереси відповідачки [PERSON] за довіреністю від 21.07.2014 року, у судовому засіданні уточнений позов не визнав, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що житлова квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 6-13-317949-Ц2 від 14.06.2013 року, виданого Харківською міською радою. Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 12.06.2013 року[ADDRESS] розташована в цокольному поверсі триповерхового будинку № 4 по вул. Бабушкіна в м. Харкові. Такий будинок підключено до міських комунікацій та обладнано водопроводом, в той час як вищевказана квартира до комунікацій водопостачання та водовідведення не підключена. Станом на червень 2013 року в квартирі були відсутні не лише сантехнічні пристрої, а ще й внутрішні комунікації, призначені для надання та використання послуг водопостачання та водовідведення. Актом від 04 червня 2013 року, складеним представником КП «Харківводоканал» за результатами обстеження квартири, зафіксовано, що в квартирі відсутні умови для проживання, в ній відсутні водопровідна та каналізаційна системи, водорозбірні крани і санвузли. Відповідач та представник відповідача - [PERSON], заперечуючи проти позовних вимог, пояснив суду, що був зареєстрований за вищевказаною адресою з 29.12.2010 року по 21.04.2015 року. Після зняття його з реєстрації, [PERSON]був замовлений робочий проект на обладання квартири водопостачанням , водовідведенням та встановлення вузла обліку холодної води, який у встановленому порядку був погоджений з технічним департаментом КП «Харківводоканал» 06.05.2015 року. [PERSON] з 20.05.2015 року розпочато споживання послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки саме тоді було опломбовано квартирний засіб обліку води та саме з цього часу, на думку [PERSON], вона повинна оплачувати надані послуги на підставі показників засобів обліку води. Проти задоволення позову в іншій частині заперечував, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість, при цьому зтверджував , що до травня 2015 року квартира , що належить на праві власності відповідачеві [PERSON] , не була обладнена водопроводом (холодним, гарячим), каналізацією, що підтверджується відповідним актом, складеним саме представником позивача 04.06.2013 року та актом КП "Жилкомсервіс" від 22.08.2012 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.10.2015 року у прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовлено, оскільки з відповіді адресно-довідкового бюро Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМСУ в Харківській області від 02.09.2015 року вбачалося, що [PERSON] зареєстрованою в [INFO] та Харківській області не значиться. (а.с.5). В судовому засіданні на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO] з 30.01.2013 року, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» (а.с.6) та копією її паспорта (а.с.80). Відповідач [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою з 29.12.2010 року по 21.04.2015 року, що підтверджується копією його паспорта (а.с.21). Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 6-13-317949-Ц2 від 14.06.2013 року, виданого відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності (а.с.64). З технічного паспорту на квартиру № 8 у житловому будинку № 4 по вул. Бабушкіна у м. Харкові вбачається, що квартира розташована в цокольному поверсі 3 поверхового будинку. Будинок обладнано водопроводом (холодним, гарячим), каналізацією, газопостачанням, місцевим опаленням (а.с.65-66). У зведеній картці абонента (В, К), на які представник позивача посилається як на доказ, що підтверджує наявність, період та суму заборгованості відповідачів за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підлягає стягненню з відповідачів, до квітня 2015 року нараховувалася плата за надані послуги відповідно до норм споживання на 2 осіб. Як пояснила у судовому засіданні представник позивача, з квітня 2015 року нарахування за послуги водопостачання здійснювалися відповідно до показника лічильника. Згідно договору доручення № 143/12-ДП/11, укладеного 28.12.2011 року між [PERSON] підприємством «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» і [PERSON] підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» про представництво інтересів в судових та інших державних органах з метою стягнення заборгованості за послуги водопостачання з споживачів фізичних та юридичних осіб, а також додаткової угоди №1 до договору доручення № 143/12-ДП/11 від 28.12.2011 року [PERSON] підприємство «Харківводоканал» є представником Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» у цивільних справах про стягнення заборгованості за послуги водопостачання. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Пунктом 18 вказаних Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Актом від 22.08.2012 року, затвердженим начальником дільниці КП «Жилкомсервіс» № 45, встановлено, що за результатами обстеження з питання обладнаності комунікаціями квартири [ADDRESS] було виявлено, що системи холодної води та водовідведення, газопостачання та електропостачання в квартирі відсутні (а.с.25). Окрім того, і актом обстеження стану водопровідної системи квартири [ADDRESS] від 04.06.2013 року, складеного інженером КП "Харківводоканал" [PERSON], встановлено, що квартира розташована в цокольному поверсі житлового будинку, знаходиться в нежитловому стані, водопровідною системою та системою водовідведення не обладнана . У зв"язку з чим мешканці цієї квартири проживають за адресою :[INFO] , в квартирі № 75, в якій встановлено квартирний водомір, показники лічильника - 1780 (а.с.67). При цьому суд зазначає, що незважаючи на складання в червні 2013 року представником КП "Харківводоканал" вказаного акту , позивач безпідставно з 01.07.2013 року нараховує відповідачам плату за послуги з водопостачання та водовідведення при відсутності в квартирі споживачів водопровідної системи та водовідведення, та в судовому засіданні представник позивача [PERSON] після дослідження судом вказаного акту, наполягала на задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за отримані ними, на думку представника позивача, послуги з водопостачання та водовідведення, саме з 01.07.2013 року. При цьому представник позивача пояснила суду, що не має можливості надати докази на підтвердження наявності в квартирі відповідачів до травня 2015 року водопровідної системи та водовідведення, однак, позов вважає доведеним, оскільки споживачі не звертались до позивача з заявами про відсутність вказаних послуг , що надаються КП "Харківводоканал" та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до вимог законодавства України квартира [ADDRESS] була надана відповідачеві [PERSON] на підставі ордеру з дотриманням норм ЖК України, тобто була обладнена системою водопостачання та водовідведення. З матеріалів справи вбачаєжться, що робочим проектом від 05.05.2015 року, погодженим в КП «Харківводоканал», передбачено встановлення вузла обліку використання холодної води в квартирі [ADDRESS] (а.с.68-71). Актом первинного опломбування квартирних засобів обліку холодної та гарячої води від 20.05.2015 року підтверджено опломбування приєднувальних штуцерів засобів обліку холодної та гарячої води в квартирі, що належить відповідачеві, та зазначено, що ведення розрахунків за послуги з холодного та гарячого водопостачання на підставі показань засобів обліку води проводиться з дати опломбування по 05.03.2019 року (а.с.72). Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, припущення представника позивача щодо наявності в квартирі [ADDRESS] до травня 2015 року водопровідної системи , водовідведення та отримання відповідачами з 01.07.2013 року до травня 2015 року послуг КП "Харківводоканал" з централізованого водопостачання та водовідведення, всупереч вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустими доказами. Більше того, вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме актами від 22.08.2012 року та від 04.06.2013 року, 20.05.2015 року. Матеріалами справи підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] спожитих послуг водопостачання та водовідведення розпочато з 20.05.2015 року, після опломбування лічильника. Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог щодо стягнення на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2013 року до травня 2015 року матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків , має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Підстав, передбачених ст. 61 ЦПК України, щодо звільнення позивача від доказування позовних вимог, судом не вбачається. Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо часткового задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за дійсно отримані відповідачкою послуги з централізованого водопостачання за період з 20.05.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 32 грн. 58 коп. та послуги з централізованого водовідведення за період з 20.05.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 18 грн. 46 коп. В іншій частині позов задоволенню не підлягає за його недоведеністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 99 ЦПК України\~у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь КП «Харківводоканал» сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 28 грн. 70 коп.

Outcome: partial