Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 23.04.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500936416, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 105525,44 грн. зі сплатою 15,99% річних. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 18.06.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 230121,46 гривень. 21.06.2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500936416 від 23.04.2014 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] 26.12.2018 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "ФК "ВЕСТА" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "ФК "ВЕСТА" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500936416 від 23.04.2014 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] .. 16.01.2019 року між ТОВ "ФК "ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500936416 від 23.04.2014 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] .. Просив стягнути з відповідача 59207,58 грн. заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% за користування кредитом, понесені судові витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 20000,00 грн. та сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 23.04.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500936416, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 105525,44 грн. зі сплатою 15,99% річних. 21.06.2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. Відповідно до п.2.1. Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, що укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, щодо Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. В свою чергу, відповідно до п.2.1. Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» (Первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового кредитора переходять всі права, які належать Первісному кредитору за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Однак в матеріалах справи відсутні Додатки № 1-1 до Договорів за якими Фактор та/або Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне йому право вимоги до Боржників, перелік яких міститься саме в Додатках № 1-1 до Договорів, що додаються на паперовому носії. В порушення умов Договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, та станом на 18.06.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 230121,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 105525,44 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 93623,62 грн., заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 24372,40 грн., заборгованості з пені - 6600,00 грн.. Згідно зі ст.1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст.530 ЦК Українивказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач посилається на те, що він набув права вимоги до відповідача, оскільки 21.06.2016 між ПАТ "Альфа - Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Альфа - Банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" а ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 26.12.2018 між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "ФК "ВЕСТА" було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" відступило ТОВ "ФК "ВЕСТА", а ТОВ "ФК "ВЕСТА" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. 16.01.2019 між ТОВ "ФК "ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ "ФК "ВЕСТА" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500936416 від 23.04.2014 року, укладеного між ТОВ "Кредитні ініціативи" та відповідачем, що підтверджується копією Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. Однак, доказів що за вказаними вище договорами відчужено право вимоги саме до відповідача позивачем суду не надано. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (ст.1082 ЦК України). Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення від обов`язків виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимоги від фактора надання йому в розумний строк докази того, що відступлення права грошової вимоги факторів справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Суд констатує на відсутність доказів, а саме витягів з додатків до договорів, які б підтверджували відступлення права вимоги. За таких обставин, суд вважає, що позивач не підтвердив належними і допустимим доказами право вимоги від відповідача сплати суми боргу. Суд зазначає, що за договором факторингу мають бути передані документи, які підтверджують зобов`язання та його розмір. Але представник позивача не надав помісячного розрахунку заборгованості. З урахуванням вище наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю. Згідно приписів ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed