Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за аліментами на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 43571,40 грн. за період з 19.12.2012 по 16.09.2016 та пеню від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 13253,45 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно довідці від 04.10.2016 наданою Жовтневим ВДВС Маріупольського міського управління юстиції, заборгованість по виконавчому листу №2/263/525 від 20.03.2013 виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO],у розмірі ? частини з усіх видів заробітку складає 43571,40 грн., тобто виникла заборгованість по аліментам на утримання дитини у розмірі 43571,40 грн. Відповідач з донькою не сплкувалася, не турбувалася про неї, вихованням не займалася, аліменти на дитину не сплачувала. Дитиною повністю займаєтьсчя позивач. За розрахунком позивача пеня від несплаченої суми аліментів становить 13253,45 грн., які він просить стягнути, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору. Позивач позовні вимоги у судовому засіданні підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. На електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що у позові просить відмовити повністю, з підстав , що про існування рішення суду про стягнення з неї аліментів їй не було відомо, вона за домовленістю із позивачем допомогала дитині, надавала кошти, одяг, іграшки, тощо, чеки не зберігала. Про існування рішення дізналася у жовтні 2016 року, тоді почала сплачувати аліменти, та звернулася до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який було задоволено та сатягнуто з неї на утримання дитини щомісячно 506,7 грн. Має на утриманні другу дитину [INFO]. Заперечує проти періоду заборгованості, зазначеним позивачем та за її розрахунком заборгованість по аліментах повинна становити 17630,4 грн. із розрахунку 30% від прожиткового мінімуму для дитини. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи відзив на позовну заяву, приходить до наступного. Відповідно до наданого суду відповідачем свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого Бориспольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідач [PERSON] 26.11.2016 року уклала шлюб із [PERSON] та змінили прізвище на [PERSON]. На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.02.2013 (справа №2/263/525/2013) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття , а саме до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2012 року. Яке набрало законної сили 04.03.2013 року. Відповідно до цього рішення суду №2/263/525/2013 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист 22.02.2013 року. Відповідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року (справа №263/70/17), зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.02.2013 на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з ? частини усіх видів заробітку щомісяця до 506,70 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Згідно довідки державного виконавця Резникова В.В. Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 04.10.2016 року, заборгованість по виконавчому листу №2/263/525 від 20.02.2013 року виданого Жовтневим районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку, становить 43571,40 гривень, за період з 19.12.2012 по 16.09.2016 року, сплачено - 0,00 грн. Наявність заборгованості підтверджується довідкою - розрахунку державного виконавця Гладиборода Д.О. Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 22.01.2018 року, заборгованість по виконавчому листу №2/263/525/2013 від 20.02.2013 року виданого Жовтневим районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку, та виконавчого листа №2/263/673/2017 від 28.02.2017 від 04.05.2017 виданогь Жовтневим районним судом про зменшення розміру заборгованості, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісяця до 506.,70 грн. щомісяця починаючи з04.05.2017 року, заборгованість за період з 19.12.2012 по 15.01.2018 року становить 59026,75 грн., сплачено - 0,00 грн. Відповідач посилається на те, що 10.11.2016 року, з моменту в виникнення спору про аліменти, вона переслала [PERSON] 1867,23 грн., в подальшому вислала 3030 грн., потім 15.02.2017 - 1071 грн., 26.04.2017 - 2*517,14 грн., 25.05.2017 - 517,14 грн., 22.07.2017 - 517,14 грн., 03.10.2017 - 517,14 грн., 20.12.2017 - 3*517,14 грн., про що надала копії квитанцій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 СК України суд, відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Виходячи з того, що є рішення суду про стягнення аліментів та про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача, враховуючи довідки державного виконавця зазначені вище, суд вбачає факт заборгованості за аліментами. Як роз'яснив, Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав. У Постанові від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така-ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України неустойка (пеня) нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, а тому він має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виходячи з наступного розрахунку: Розмір пені за період з 19.12.2012 року по 01.10.2016 року за розрахунком позивача складає: грудень 2012 року - 107.10 грн., (765*0,01%*14); січень 2013 року - 237,15 грн. (765*0,01%*31); лютий 2013 року - 240,80 грн. (860*0,01%*28); березень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); квітень 2013 року - 258,00 грн. (860*0,01%*30); травень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); червень 2013 року - 258,00 грн. (860*0,01%*30); липень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); серпень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); вересень 2013 року - 258,00 грн. (860*0,01%*30); жовтень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); листопад 2013 року - 258,00 грн. (860*0,01%*30); грудень 2013 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); січень 2014 року - 266,60 грн. (860*0,01%*31); лютий 2014 року 255,92 грн. (914*0,01%*28); березень 2014 року 283,34 грн. (914*0,01%*31); квітень 2014 року 274,20 грн. (914*0,01%*30); травень 2014 року 283,34 грн. (914*0,01%*31); червень 2014 року 274,20 грн. (914*0,01%*30); липень 2014 року 275,28 грн. (888*0,01%*31); серпень 2014 року 275,28 грн. (888*0,01%*31); вересень 2014 року 266,40 грн. (888*0,01%*30); жовтень 2014 року 275,28 грн. (888*0,01%*31); листопад 2014 року 266,40 грн. (888*0,01%*30); грудень 2014 року 275,28 грн. (888*0,01%*31); січень 2015 року 275,28 грн. (888*0,01%*31); лютий 2015 року 269,92 грн. (964*0,01%*28); березень 2015 року 298,84 грн. (964*0,01%*31); квітень 2015 року 289,20грн. (964*0,01%*30); травень 2015 року 298,84 грн. (964*0,01%*31); червень 2015 року 289,20грн. (964*0,01%*30); липень 2015 року 310,62 грн. (1002*0,01%*31); серпень 2015 року 310,62 грн. (1002*0,01%*31); вересень2015 року 300,60грн. (1002*0,01%*30); жовтень 2015 року 310,62 грн. (1002*0,01%*31); листопад 2015 року 300,60грн. (1002*0,01%*30); грудень 2015 року 310,62 грн. (1002*0,01%*31); січень 2016 року 362,08 грн. (1168*0,01%*31); лютий 2016 року 338,72 грн. (1168*0,01%*29); березень 2016 року 362,08 грн. (1168*0,01%*31); квітень 2016 року 350,40 грн. (1168*0,01%*30); травень2016 року 362,08 грн. (1168*0,01%*31); червень2016 року 350,40 грн. (1168*0,01%*30); липень 2016 року 362,08 грн. (1168*0,01%*31); серпень 2016 року 362,08 грн. (1168*0,01%*31); вересень 2016 року 350,40 грн. (1168*0,01%*30); Всього розмір неустойки (пені) складає - 13253,45 грн. Станом на 01.10.2016 року заборгованість по аліментах відповідачем сплачена не була. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо сплати аліментів з 10.11.2016 року, оскільки позивач просить стягнути заборгованість по аліментам, яка утворилась 01.10.2016 року. У п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Суд, враховуючи те, що на даний час [PERSON] має іншу дитину [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження, у зв'язку із чим за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року (№263/70/17) було зменешено розмір аліментів, відповідач сплачує поточні платежі, що підтверджується квитанціяма, тому суд приходить до висновку про можливість зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до 6000 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 195 СК України,- розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження",- спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки вимоги задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача мінімальний розмір витрат по сплаті судового збору у сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial