Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], з яким заявник проживала однією сім'єю з грудня 1973 року по [INFO] без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: [ADDRESS]. Заповіту спадкодавець не залишив. Після смерті [PERSON], заявник вважала, що у відповідності з вимогами ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину за законом як дружина померлого, атому не подавала заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки, нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємця четвертої черги, в зв"язку з тим, що [PERSON] потрібно довести, що вона не лише була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на момент його смерті, а саме факт, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім"єю не менше п"яти років. У зв'язку з наведеним заявник просить встановити факт проживання однією сім"єю з грудня 1973 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] у віці 68 років. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених в заяві підстав. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення вимог, пояснивши, що заявниця є її рідною матір'ю, а померлий - рідним батьком. Вказала, що спору про право між нею та матір'ю немає, а тому вимоги заяви вважала законними. Заінтересована особа Новоукраїнська міська рада явку свого представника не забезпечила, надіславши письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі їх представника та проти задоволення заяви не заперечували, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних паспорта заявник є [PERSON], [INFO] (а.с.9). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.10). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - будинок [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої виконкомом міської ради, гр. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], та дійсно проживала разом із співмешканцем [PERSON] до дня його смерті [INFO] і вели спільне господарство (а.с.5). Згідно договору про продаж громадянинові в особисту власність квартири займаної їм у будинку державного громадського житлового фонду від 08.01.1992 року на основі рішення Новоукраїнського виконавчого комітету від 19 грудня 1991 року № 278г гр. [PERSON] уклав цей договір про нижченаведене: [PERSON] проживаюча в м. Новоукраїнка діючи від імені Новоукраїнського виконавчого комітету продала гр. [PERSON] квартиру, розташовану в [ADDRESS] вартістю 1877 рублів (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], в графі «мати» вказано на російській мові "[PERSON]", а вграфі "батько" вказано на російській мові "[PERSON]" (а.с. 11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2 від 01.02.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємця четвертої черги спадкування, після смерті [PERSON], померлого [INFO], в зв"язку з тим, що [PERSON] потрібно довести, що вона не лише була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на момент його смерті, а саме факт, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім"єю не менше п"яти років. (а.с. 12). Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що заявниця та її чоловік, який на даний час помер, дійсно проживали разом тривалий час та вели спільне господарство, виконючи обов'язки подружжя по віднощенню одне до одного. Крім того, вказали, що вони мали одну доньку та інших дружин помердий немав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду заявник просить встановити факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] з грудня 1973 року по [INFO]. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Кодексом про шлюб та сім'ю (в редакції 1969 року), який був чинний до 01.01.2004 року, такі правовідносини як проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу передбачені не були. Статтею 256 ЦПК України, передбачено можливість встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, якщо він виник після 01.01.2004 року, тобто з набранням чинності Сімейного кодексу України. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без укладення шлюбу, існування спільного побуту, наявність у них взаємних прав та обов»язків, притаманних подружжю, починаючи з грудня 1973 року, підтверджуються поясненнями заявника, заінтересованої особи, свідків, наданими в судовому засіданні, які відповідно до положень ст. 57 ЦПК України є доказом у справі. Разом з тим, з огляду на зазначені вище правові норми, у суду відсутні правові підстави для встановлення факту проживання сторін однією сім»єю без укладення шлюби за період з грудня 1973 року по 01.01.2004 року. Враховуючи, встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не перебування їх у іншому шлюбі, загальне правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), тобто, що норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, суд дійшов висновку, що в цій частині заяву слід задовольнити частково, встановивши факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], у період з 01.01.2004 року до дня смерті останнього.

Outcome: partial