Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

02 липня 2015 року [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» та [PERSON] про захист прав споживачів, повязаних з несплатою страхового відшкодування та про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що в його власності мається автомобіль [NUMBER], який зареєстрований на його імя. 07 квітня 2015 року о 02 годині 30 хвилин водій [PERSON] у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, по вул. Горького, біля будинку №12, керував забезпеченим транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], де не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку (мокрий асфальт), в наслідок чого здійснив наїзд на стоячий транспортний засіб «СНЕVROLЕТ-АVЕО» Н4ММ55С н/з [NUMBER]. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 22 квітня 2015 року постановою №186/557/15-п судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області правопорушника [PERSON], було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. [PERSON] покинув місце ДТП, позивачу не було відомо про наявність в нього страхового полісу, тому після цього, 09 квітня 2015 року електронною поштою мною було направлено листа до МТСБУ з відповідними заявою та повідомленням. 16 червня 2015 року в поштовій скриньці було виявлено листа від МТСБУ, згідно якого по відношенню до ТЗ ВАЗ д/н [NUMBER] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності №АІ/4948336, виданий страховою компанією [PERSON] «Європейський страховий союз». Підтвердженням цього є постанова Першотравенського міського суду №186/559/15 від 24 квітня 2015 року згідно якої 07 квітня 2015 року о 02:30 год., водій [PERSON], біля буд.№12 по вул. Горького, м. Першотравенська, Дніпропетровської області, керував автомобілем [NUMBER], де скоїв ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. 19 червня 2015 року, після того, як позивач дізнався, що [PERSON] є страхувальником, що уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу з [PERSON] «Європейський страховий союз», згідно полісу №АІ/4948336, строк дії якого позивачу не відомий, позивач, як потерпілий, звернувся до зазначеного страховика в порядку ст.33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якому зазначив всі необхідні дані. Також зазначив, що на даний час автомобіль не відремонтовано його збережено в тому самому стані, що був після ДТП, є можливість його огляду. Повідомив, що транспортний засіб марки «СНЕVROLЕТ-АVЕО» Н4ММ55С з номерним знаком АЕ4438ЕЕ за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований. Позивачем було проведено автотоварознавчу експертизу, за висновком № 066/1/15 від 23 квітня 2015 року якої, вартість матеріальних збитків спричиненого власнику автомобіля «СНЕVROLЕТ-АVЕО» Н4ММ55С з номерним знаком АЕ4438ЕЕ складає 75 340,80 гривень Вартість експертизи - 2 000 гривень. Експертизу було проведено позивачем особисто через те, що довго не надходила відповідь МТСБУ та не було відомо про страховика винуватої особи. Позивач вважає, що відсутність в матеріалах позову письмової відмови [PERSON] «Європейський страховий союз» все ж таки дає йому право звернутися до суду. Залучення у якості співвідповідача [PERSON] повязане з тим, що максимальний розмір страхового відшкодування, згідно полісу №АІ/4948336, складає 50 000 (пятдесят тисяч) гривень за мінусом франшизи у розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, а розмір реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, складатиме, як мінімум 75 340,80 гривень. Отже, з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» можливо стягти максимально лише 49 000 (сорок девять тисяч) гривень. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає: 75 340,80 - 49 000 = 26 340,80 гривень. А тому саме цю суму слід стягнути з відповідача [PERSON] Витрати на експерта згідно квитанції №29 від 22 квітня 2015 року склали 2 000 гривень, які слід віднести до судових витрат і стягти порівну з відповідачів. Під час проведення експертизи проводився виклик [PERSON] телеграфом, вартість якого, згідно фіскального чеку від 14 квітня 2015 року, склала 87 гривень, що також слід стягнути з останнього. Позивач просить суд стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», згідно полісу №АІ/4948336 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] «Європейський страховий союз страхову суму за шкоду, заподіяну майну потерпілого - автомобіля [NUMBER], зареєстрованого на імя [PERSON], в розмірі 49 000 (сорока девяти тисяч) гривень та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, всього - 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, та стягнути на його користь з [PERSON] через недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої ним шкоди майну потерпілого - автомобіля [NUMBER], зареєстрованого на імя [PERSON], різницю між фактичним розміром шкоди страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка складає 26 340 (двадцять шість тисяч триста сорок) гривень 80 копійок, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень та витрати на виклик до експерта в розмірі 87 (вісімдесяти семи) гривень, а всього - 27 427 (двадцять сім тисяч чотириста двадцять сім) гривень 80 копійок. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд: стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» страхове відшкодування в розмірі 49 000 (сорока девяти тисяч) гривень та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, всього - 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, та стягнути на його користь з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка складає 26 340 (двадцять шість тисяч триста сорок) гривень 80 копійок, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень та витрати на виклик до експерта в розмірі 87 (вісімдесяти семи) гривень, а всього - 27 427 (двадцять сім тисяч чотириста двадцять сім) гривень 80 копійок. Відповідач [PERSON] «Європейський страховий союз» проти позову заперечував частково, надав суду відзив на позовну заяву, з урахуванням доповнення до якого зазначив, що відповідно до п. 30.1. статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 30.2. статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 23 квітня 2015 року на замовлення позивача спеціалістом автотоварознавцем [PERSON] було проведено експертне авто товарознавче дослідження № 066/1/15, копія якого надана відповідачу разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 23 червня 2015 року. Відповідно до вищевказаного висновку, має місце фізичне знищення транспортного засобу, адже вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Сhеvгоlеt Аveо, д/н [NUMBER] перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП. Позивачем фізичне знищення транспортного засобу не спростовується. Сума страхового відшкодування має бути розрахована відповідно до п. 30.2. статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу Сhevrolet Аveo, д/н [NUMBER], відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 066/1/15 від 23 квітня 2015 року (тобто, вартість транспортного засобу до ДТП) становить 75 340,80грн. Згідно консультації суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] № 13218 від 14 квітня 2015 року вартість транспортного засобу Сhevrolet Аveo, д/н [NUMBER] після ДТП становить 36385,18 грн. Франшиза за полісом № АІ/4948336 - 1000,00 грн. Отже, розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати відповідачем позивачу має становити: 75340,80 (вартість до ДТП) - 36385,18 грн. (вартість після ДТП) - 1000,00 грн. (франшиза) = 37955,62 гривень. В іншій частині позову Відповідач [PERSON] «Європейський страховий союз» просить суд відмовити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» не з'явився надав суду заяву про слухання справи в його відсутність з урахуванням відзиву на позовну заяву та доданих матеріалів. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився надав суду заяву про слухання справи в його відсутність в якій зазначив, що позивні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 07 квітня 2015 року о 02 годині 30 хвилин водій [PERSON] у м.Першотраввнську, Дніпропетровської області, по вул. Горького, біля будинку №12, керував забезпеченим транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], де не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку (мокрий асфальт), в наслідок чого здійснив наїзд на стоячий транспортний засіб «СНЕVROLЕТ-АVЕО» Н4ММ55С н/з [NUMBER]. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 22 квітня 2015 року постановою №186/557/15-п судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області правопорушника [PERSON], було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. 24 квітня 2015 року постановою №186/559/15-п судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області правопорушника [PERSON], було визнано винним у залишені в порушення встановлених правил місця ДТП та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 гривень. Зазначеними постановами підтверджується, що відповідач [PERSON], здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], та одразу після скоєння наїзду залишив місце ДТП. [PERSON] покинув місце ДТП, позивачу не було відомо про наявність в нього страхового полісу та страховика, тому після цього, 09 квітня 2015 року електронною поштою ним було направлено листа до МТСБУ з відповідними заявою та повідомленням. 16 червня 2015 року позивач отримав листа від МТСБУ № 3/1-05/15185, згідно якого по відношенню до ТЗ ВАЗ д/н [NUMBER] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності №АІ/4948336, виданий страховою компанією [PERSON] «Європейський страховий союз». 19 червня 2015 року, після того, як позивач дізнався, що [PERSON] є страхувальником, що уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу з [PERSON] «Європейський страховий союз», згідно полісу №АІ/4948336, звернувся до зазначеного страховика в порядку ст.33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземні транспортних засобів» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду /опис поштового вкладення № 5280100887003/. На час розгляду справи відповідь від [PERSON] «Європейський страховий союз» позивачу не надійшла у зв'язку з цим позивач звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Так відповідно до ст. 3 Закону: обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.п. ґ) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у визначені строки про ДТП. Стаття 37 Закону містить вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування серед яких відсутня така підстава, як невиконання страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду свого обов'язку повідомити страховика у визначені Законом строки про ДТП. Відповідно до п.п.37.1.4. пункту 37.1. ст.37 зазначеного Закону однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У такому разі неповідомлення страхувальником або водієм\~\~ забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, страховика про страховий випадок відповідно до ст. 38 Закону становить підставу для звернення страховиком із регресною вимогою до указаної особи (осіб) після виплати страхового відшкодування відповідно до цього Закону, а не підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи вище викладене суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» на невиконання страхувальником та водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON], свого обов'язку повідомити страховика у визначені строки про ДТП. Стосовно посилань відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» на невиконанням потерпілим позивачем свого обов'язку повідомити страховика у визначені строки про ДТП, суд виходить з наступного. Відповідно до п. п. 33.1.4. п. 33.1. Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування регламентної виплати),\~водій транспортного засобу,\~причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно,\~але не пізніше трьох робочих днів з дня настання\~дорожньо-транспортної\~пригоди, письмово надати страховику, з яким\~укладено\~договір\~обов'язкового\~страхування цивільно-правової відповідальності (у\~випадках,\~передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості\~про\~місцезнаходження\~свого\~транспортного\~засобу\~та пошкодженого майна,\~контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з\~поважних\~причин\~не\~мав змоги\~виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. п. 37.1.3., 37.1.4. п. 37.1. Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим\~або\~іншою\~особою,\~яка\~має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це\~призвело до неможливості страховика\~(МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини\~та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове\~відшкодування\~впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого,\~і трьох років,\~якщо шкода заподіяна здоров'ю\~або\~життю\~потерпілого,\~з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Із матеріалів справи вбачається, що позивач був відсутній на місці ДТП під час його вчинення, отже йому не була відома особа яка скоїла ДТП та транспортний засіб, який був до ДТП причетний та страховик до якого слід звертатися з повідомленням про ДТП. За таких умов позивач з\~поважних\~причин\~не\~мав\~змоги\~виконати обов'язок, щодо повідомлення про ДТП відповідача, що підтверджено документально /постановами судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року №186/559/15-п та від 22 квітня 2015 року №186/557/15-п /. Також позивач зазначає, що йому вищезазначені обставини сталі відомі 16 червня 2015 року з отриманням листа МТСБУ № 3/1-05/15185 і він одразу звернувся до відповідача з відповідною заявою. Відповідач [PERSON] «Європейський страховий союз» належними та допустимими докази доказами не довів, що позивач був обізнаний раніше про особу яка скоїла ДТП, транспортний засіб, який був до ДТП причетний та страховика до якого слід звертатися з повідомленням про ДТП. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~\~01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку\~\~може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Тобто, сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку повідомлення про настання страхового випадку за наявності повідомлення про настання такого випадку, не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Суд враховуючи, що на час розгляду справи пошкоджений автомобіль [NUMBER] не відновлений після ДТП, що не позбавляє можливості встановити розмір заподіяної шкоди, постановами судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року №186/559/15-п та від 22 квітня 2015 року №186/557/15-п /встановлений факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання. Суд вважає, що позивні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір шкоди яка підлягає відшкодуванню суд виходить з того, що відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Також згідно з п. 34.3. ст. 34 Закону Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відшкодуванню підлягає оцінена у встановленому Законом порядку шкода в розмірі 75 340,80 гривень, згідно з висновком № 066/1/15 експертного автотоварознавчого дослідження. В той же час суд вважає обґрунтованими посилання відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» на п. 30.2. статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно консультації суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] № 13218 від 14 квітня 2015 року вартість транспортного засобу Сhevrolet Аveo, д/н [NUMBER] після ДТП становить 36385,18 гривень. Франшиза за полісом № АІ/4948336 - 1000,00 грн. Отже, розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати відповідачем [PERSON] «Європейський страховий союз» позивачу має становити: 75340,80 (вартість автомобіля до ДТП) - 36385,18 грн. (вартість після ДТП) - 1000,00 грн. (франшиза) = 37955,62 гривень та витрати на проведення експертизи (дослідження) в сумі 1000 гривень. В іншій частині позову до відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» слід відмовити. З відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 1000 гривень франшизи, витрати на виклик телеграфом в сумі 87 гривень та витрати на проведення експертизи (дослідження) в сумі 1000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» в дохід держави судовий збір в сумі 389 гривень 55 копійок. З відповідача [PERSON] стягти в дохід держави судовий збір в сумі 97 гривень 65 копійок.

Outcome: partial