Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог - СФГ "ВІКТОРІЯ" про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до рішення Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13 вересня 2000 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,2700 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-5306998462018 від 12.02.2018 року земельна ділянка, площею 3,2700 га, кадастровий номер 5320285300:00:001:0911, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, належить на праві приватної власності позивачу, дата державної реєстрації земельної ділянки 05.12.2016 року. Інформація про земельну ділянку площею 3,2700 га, кадастровий номер 5320285300:00:001:0911, внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.01.2017 року за № 18734379. З 2001 року вищезазначеною земельною ділянкою, яка на праві приватної власності належить позивачу безпідставно використовувалась [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.01.2019 року вищезазначена земельна ділянка повернута власнику позивачу по справі. Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 585/102-19 від 18.04.2019 року нормативно грошової оцінки середньої земельної частки (паю) становить 3,24 га умовних кадастрових гектарів на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, враховуючи коефіцієнт індексації та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2001 року становить: 01.01.2016 року 114753,79 грн., 01.01.2017 року 114753,79 грн., 01.01.2018 року 114753,79 грн. Відповідачу по справі [PERSON] було надіслано вимогу про відшкодування збитків від 10.05.2019 року в якій зазначалося, що у разі не відшкодування збитків, позивач буде змушений звернутися до суду та відшкодувати збитки в судовому порядку. Посилаючись на\~вищевикладене позивач\~просив стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь в\~рахунок відшкодування\~збитків за\~користування земельною\~ділянкою у\~розмірі 344261,37\~грн.\~ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 року головуючим суддею по справі №\~525/1247/19 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області [PERSON] (а.с. 28). 11.06.2020 року суддю [PERSON] звільнено з посади судді Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, рішення Вищої ради правосуддя № 1804/0/15-20. Відповідно до розпорядження керівника апарату Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.06.2020 року № 5, справа № 525/1247/19 передана на повторний автоматизований розподіл справ (а.с. 112-114). Відповідно до протоколу ПОВТОРНОГО автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року головуючим суддею по справі №\~525/1247/19 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячало Юрія Івановича (а.с. 116). Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 117). До матеріалів справи долучено відомості про те, що відповідач по справі [PERSON] помер, актовий запис про смерть від 20.03.2020 року № 27 (а.с. 110), ухвалою суду від 25.11.2020 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника (а.с. 130). Ухвалою суду від 31.05.2021 року провадження по справі відновлено (а.с. 165), та залучено у якості відповідачів осіб, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] , а саме: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 02.087.2021 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 189). В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримував в повному обсязі, посилався на доводи викладені в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказував на те, що йому відповідно до рішення від 13.09.2000 року Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області виділено земельну частку (пай) з ФГ "Юпітер",\~та передано\~у приватну\~власність земельну\~ділянку в\~розмірі 3,27\~га,\~яка була\~оформлена та\~зареєстрована ним\~відповідно до\~законодавства.\~ В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, посилався на обставини викладені в позовній заяві [PERSON] та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відзив до суду не подавав, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 196, 201, 207) в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідач [PERSON] відзив до суду не подавала, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 194, 209), в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не подавала. Представник третьої особи СФГ "Вікторія" адвокат Пістряк М.С. про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 199, 208, 215), заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, вивчивши зміст позовної заяв, долучених до справи письмових заяв від учасників справи по суті справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у праві, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до рішення від 13.09.2000 року Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в розмір 3,27 га, та зобов`язано виготовити державний акт на право приватної власності на землю за власні кошти (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 17.05.2017 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,27 га, кадастровий номер 5320285300:00:001:0911, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 10-13). Відповідно до інформації з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 18.04.2019 року за № 585/102-19 нормативна грошова оцінка середньої земельної частки (паю) по бувшому КПС "Нива" на території Устивицької сільської ради за період з 01.01.2000 року по 01.01.2018 року враховуючи певні коефіцієнти індексації та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року застосовуючи коефіцієнт 1,756 для ріллі, що становить: 01.01.2000 р. 32971,79 грн., 01.01.2001 р. 32971,79 грн., 01.01.2002 р. 33584,90 грн., 01.01.2003 р. 33584,90 грн., 01.01.2004 р. 33584,90 грн., 01.01.2005 р. 33584,90 грн., 01.01.2006 р. 34756,62 грн., 01.01.2007 р. 34756,62 грн., 01.01.2008 р. 35737,60 грн., 01.01.2009 р. 41173,86 грн., 01.01.2010 р. 43599,06 грн., 01.01.2011 р. 43599,06 грн., 01.01.2012 р. 76559,95 грн., 01.01.2013 р. 76559,95 грн., 01.01.2014 р. 76559,95 грн., 01.01.2015 р. 95628,16 грн., 01.01.2016 року 114753,79 грн., 01.01.2017 року 114753,79 грн., 01.01.2018 року 114753,79 грн. (а.с.16). Відповідно до довідки з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.05.2019 року за № 758/102-19 площа середньої земельної частки (паю) згідно розпорядження голови РДА від 18.08.2003 року № 376 по бувшому КПС "Нива" на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області становить 3,24 умовних кадастрових гектарів (а.с. 17). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Устивицької сільської ради народних депутатів від 30.09.1999 року № 159/3, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення сільського господарства площею 3,2700 га, яка розташована на території Устивицької сільської ради (а.с. 38). Відповідно до рішення державного кадастрового реєстратора [PERSON] № РВ-5301020592018 [PERSON] 27.07.2018 року було відмовлено в внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на земельну ділянку, в зв`язку з перетином земельних ділянок з ділянкою 5320285300:00:001:0911, площа співпадає на 100 % (а.с. 41). Зазначені вище досліджені в судовому засідання письмові докази по справі не містять відомостей протиправної поведінки зі сторони позивача по відношенню до позивача по справі, які і не підтверджують розміру понесених стороною позивача збитків в результаті дій відповідача, та містять інформацію для належного встановлення власника об`єкту (земельної ділянки) права власності та відповідно характеристик даного об`єкта. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних земельних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року по справі № 179/1367/17 (реєстраційний номер справи у ЄДРСР 83692757), та зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитки є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за зазначених обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається у тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки в розмірі доходів, які могли б бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ними отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоджу завдано не з її вини. Надані до суду письмові докази по справі не доводять ані наявності в діях відповідача по справі протиправної поведінки, ані наявності шкоди, що була результатом зазначеної неправомірної поведінки. Надані до суду письмові докази по справі, а саме: лист позивача [PERSON] від 10.05.2019 року (а.с. 14, 15), як доказ протиправної поведінки відповідача, суд не розглядає як доказ, який доводить факт протиправної поведінки відповідача по справі. Інших доказів по справі, що доводять факт протиправної поведінки відповідача стороною позивача до суду не додано. Надина до суду постанова Полтавського апеляційного суду від 14 січня 2019 року, цивільна справа №\~525/483/18 (а.с. 19, 20), не містить обставин які встановлені судом апеляційної інстанції, що доводять протиправну поведінку відповідача по справі стосовну позивача, як і наявності завданої позивачеві шкоди, а лише підтверджує наявність між [PERSON] та померлим [PERSON] неврегульованого конфлікту, що стосується належним їм земельним ділянкам, що не заперечувалося і стороною позивача під час судового розгляду справи. Отже пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання відповідачем своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті позивачем для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Позивач не довів, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Жодних доказів\~на підтвердження\~наміру позивача\~щодо обробітку\~спірної земельної\~ділянки (наприклад,\~доказів замовлення\~робіт з\~обробітку земельної\~ділянки,\~здійснення закупівлі\~посівного матеріалу,\~добрив,\~тощо),\~як і\~доказів реальної\~можливості отримати\~дохід позивач\~не надав,\~що вказує\~лише на\~теоретичне обґрунтування\~можливості отримання\~доходу та\~не може\~бути підставою\~для його\~стягнення.\~Отже твердження\~позивача про\~наявність упущеної\~вигоди в\~розмірі 344261,37\~грн.\~ є\~необґрунтованим припущенням.\~ Досліджені у судовому засіданні інші докази по справі не спростовують висновків суду. Враховуючи вище зазначене, обставини на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, не були підтверджені в ході судового розгляду справи, в зв`язку з сим суд визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed