Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просив ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача на його користь 338 160,66 гривень, з яких: 96 169,84 гривень - основний борг, 1\~394,97 гривень - 3% річних, 3\~180,57 гривень - інфляційні втрати, 75 000,00 гривень - штраф, 14\~340,28 гривень - пеня, 143 075,00 гривень - збитки, 5 000,00 гривень - моральна шкода та розірвати договір оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року, який укладений між ним та ПСП «Оскар». Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В основу позовних вимог позивач зіслався на те, що він здійснюючи підприємницьку діяльність 18 липня 2013 року уклав з відповідачем договір оренди належного йому нежитлового приміщення для здійснення відповідачем господарської діяльності. 19 липня 2014 року між ним, як фізичною особою підприємцем, та відповідачем було переукладено договір оренди нежитлового приміщення за № 19/07-2014. Однак, відповідач належним чином не виконує умови договору. Вважає, що оскільки протягом строку дії договорів відповідачем неналежним чином не виконувались умови договорів в частині оплати орендних платежів, у звязку із чим з відповідача на його користь судовим рішенням слід стягнути пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, а також суму частково несплаченої орендної плати за квітень 2015 року. Також зазначив, що починаючи з січня 2016 року відповідач взагалі не сплачує орендну плату, на його листи про повернення майна не реагує. У звязку із несплатою орендної плати просив стягнути таку плату за період з січня по вересень 2016 року, пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати за 2016 рік. Крім цього, зазначив, що працівниками відповідача, в період дії договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року, було скоєно ряд крадіжок та пошкодження належного йому орендованого майно. У звязку із істотними порушеннями умов договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року просив суд розірвати даний договір у судовому порядку, та стягнути з відповідача моральну шкоду нанесену йому відповідачем. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь - 377788,72 гривень, з яких: 116157.84 грн. - основний борг, 1898,62 грн. - 3% річних, 7115,76 грн. інфляційні втрати, 75 000,00 грн. - штраф, 16329,51 грн. - пеня, 156287,00 грн. - збитки, 5 000,00грн. - моральна шкода. Відповідач позову не визнав, направив на адресу суду заперечення в якому зіслався на те, що договір оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року є припиненим, з 01 січня 2016 року майном переданим в оренду ПСП «Оскар» не користується, у звязку із цим підстав для стягнення орендної плати не має. Вимоги про стягнення штрафу є безпідставними. Також не підлягає стягненню пеня, оскільки такий вид стягнення не передбачений умовами договору. Крім цього, зазначає, що відсутні підстави для стягнення збитків, оскільки для такого виду відповідальності необхідна наявність чотирьох умов, а саме: неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Позивачем у поданому позові не наведено та до позову не додано жодного доказу на підтвердження кожного із необхідних елементів для доведення наявності збитків. З наявних матеріалів справи не можливо встановити, в якому стані були передані приміщення в 2014 році орендарю. Жодних актів з описом приміщень на час передачі в оренду сторонами не складалося, жодних фіксацій стану приміщень, в тому числі за допомогою засобів фото чи відео зйомки не проводилося. Заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою. Позивачем жодним чином не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, не обґрунтовано в чому така проявилася, чому саме вказаною сумою визначається її розмір, тощо. У звязку із цим у задоволенні позову просив відмовити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задоволити позов. Суду дав пояснення, що позивач за час оренди неодноразово звертався до відповідача із вимогами про відшкодування орендної плати, викраденого майна, однак відповідач на листи не реагує. Він намагався зустрітися з представниками ПСП «Оскар», однак зустрічі не відбулося. Його довіритель зазнав моральних збитків, оскільки змушений був відриватися від роботи, їхати з м.Івано-Франківськ для огляду обєкта оренди, доводити що його майно було в кращому стані ніж на даний час. Позивач на даний час не займається підприємницької діяльністю, однак є зайнятою людиною, офіційно працевлаштований та не має можливості контролювати орендарів, які були не сумлінними, орендну плату вносили не вчасно, та викрали чи знищили багато належного йому майна. Саме працівниками відповідача здійснювалось викрадення та пошкодження майна, оскільки на обєкт оренди нікого стороннього охороною відповідача не допускалось. Пропуск до бази здійснювався тільки з дозволу вищестоящого керівництва. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав з мотивів наведених у запереченні на позов. Зазначив, що ПСП «Оскар» майном позивача з січня 2016 року не користується. Вважає, що позивач не надав суду належних доказів, щодо стану майна яке було передано в оренду, у звязку із чим вимога про відшкодування збитків є безпідставною. Крім того, позивач ставлячи вимогу про стягнення моральної шкоди, не довів факту заподіяння йому такої шкоди. Просив у задоволенні позову відмовити повністю у звязку з його безпідставністю. Вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити\~частково виходячи з наступного. [PERSON] ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд під час розгляду справи керується принципом диспозитивності, а саме розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених ними вимог. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. [PERSON] ст.57 ЦПК України \~доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються \~на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних \~як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON], як приватним підприємцем та ПСП «Оскар» 18 липня 2013 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення (а.с.14). [PERSON] умов цього Договору, Орендодавець (позивач) передає, а Орендар (відповідач) бере в тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: смт.Рожнятів, вул. 8-го Березня, 6 та належать позивачу на праві власності. Метою оренди майна є його використання для здійснення господарської діяльності (п.п.1.1.,1.3.,2 Договору). Майно, що орендується, вважається переданим Орендареві з моменту підписання акту приймання-передачі майна. Термін оренди складає 1 (один) рік з моменту прийняття майна за актом приймання-передачі. Сторони домовились, що вартість майна на день передачі його в оренду становить 1,5 млн. грн. (п.п.1.2, 4.1., 4.2.Договору). Пунктом 5.1.Договору обумовлено розмір орендних платежів - 6 000,00 грн. на місяць. [PERSON] п. 5.4. Договору орендар сплачує експлуатаційні витрати (електроенергія, газ, вода, телефон, інтернет, податок на землю) і комунальні послуги. [PERSON] п.п.1.2, 4.1., 4.2 укладеного 19 липня 2014 року Договору оренди нежитлового приміщення за №19/07-2014 (а.с.16-18) майно, що орендується, вважається переданим Орендареві з моменту підписання акту приймання-передачі майна. Термін оренди складає 1 (один) рік з моменту прийняття майна за актом приймання-передачі. Сторони домовились, що вартість майна на день передачі його в оренду становить 1,5 млн. грн. Пунктом 5.1.Договору обумовлено розмір орендних платежів - 6 000,00грн. на місяць. При цьому, Додатковою угодою №1 від 01.01.15р. до Договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19.07.2014 р. сторонами збільшено розмір орендної плати - 9 994,00 грн. в місяць, в т.ч. плата за землю (а.с.19). [PERSON] приймання - передачі майна від 19 липня 2014 року (а.с.18-зворот) [PERSON] на виконання умов договірних відносин передав, а ПСП «Оскар» прийняв в користування нежитлове приміщення та земельну ділянку, за адресою: смт.Рожнятів, вул. 8-го Березня, 6. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] з ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. [PERSON] зі\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 762 ЦК України встановлено обовязок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. [PERSON] звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідачем не надано жодного письмового доказу, що користування майно ним не здійснюється через обставини, за які він не відповідає. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, що зобов'язання за договором оренди припинилися у зв'язку із вимогами позивача про повернення майна та, оскільки з 01 січня 2016 року ПСП «Оскар» орендованим майном не користується. [PERSON] частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 10.1. договору №19/07-2014 оренди нежитлового приміщення від 19.07.2014, даний договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством та цим договором. [PERSON] умовами п.4.3. Договору оренди №19/07-2014 від 19.07.2014 року, якщо жодна сторона письмово, в термін одного місяця до закінчення Договору не заявить про намір його розірвати, Договір вважається продовженим на тих же умовах на той самий строк. Також згідно\~ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. За таких обставин, посилання відповідача на припинення договору у звязку із невикористання предмету оренди з січня 2016 року та його посилання на лист від 10 травня 2016 року, яким позивач звернуся із вимогою про сплату орендної плати за січень-квітень 2016 року та повернення майна не може вважатися підставами не дії договору. Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом України у постанові від 08.05.2012 року №3-26гс12 «визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця. Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору. За таких обставин, матеріали справи не містять відомостей про розірвання договору оренди, отже, вищевказаний договір оренди вважається пролонгованим, а відповідач не виконав взяті на себе зобовязання встановлені Договором і Законом, тому з нього слід стягнути вартість орендної плати за квітень 2015 року, січень 2016 року - листопад 2016 року, за Договором оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19.07.14 року, в сумі 116157,84 грн. (9 994,00грн. * 11 місяців та орендна плата за квітень 2015 р. в сумі 6223,84 грн.) згідно проведеного позивачем розрахунку. Статтею 611 ЦК України\~встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За правилами\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). [PERSON] з п 9.1. Договору оренди передбачає і відповідальність Орендаря у випадку прострочення орендної плати - у розмірі 5% від суми боргу за кожен день прострочення. У звязку із цим, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача пені з урахуванням подвійної облікової ставки. З відповідача слід стягнути пеню за період серпень 2013 року по грудень 2015 року та за 2016 рік в сумі 16329,51 згідно проведеного позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, оскільки відповідачем не надано суду заперечень стосовно вказаної суми та не доданого іншого розрахунку. А також, суд погоджується із застосуванням позивачем положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", який регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Також, пунктом 9.1. Договору оренди встановлено відповідальність Орендаря за неповернення майна, що орендується, а саме - штраф у розмірі 5% вартості орендованого майна - 1,5 млн. грн. (п.1.2.Договору). У звязку з тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював розрахунки за надане йому в оренду майно, орендоване майно позивачу не повернув на вимогу позивача, підставною є його вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 75 000,00 гривень (1,5 млн. грн. * 5% ). [PERSON] ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищезазначеної правової норми, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 3% річних та інфляційні втрати за прострочені та несплачені суми у період з серпня 2013 року по грудень 2015 та несплачену суму орендної плати за 2016 рік, в загальній сумі 9014,38 грн., а саме: 3% річних в сумі 1898,62 грн., інфляційні 7115,76 грн. згідно проведеного позивачем розрахунку. Щодо позовної вимоги про стягнення збитків суд вказує наступне. Пунктом 4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до акту приймання-передачі майна від 19 липня 2014 року, який є невідємною частиною Договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року стан приміщення, технічних засобів, меблі на момент передачі Орендареві був задовільний. Допитані в судовому засіданні свідки надали пояснення суду про те, що у період здійснення оренди майна відбувалося пошкодження майна працівниками відповідача, внаслідок недбалого до нього ставлення. Так, свідок [PERSON] надав пояснення, що він особисто бачив, як трактор відповідача при заїзді на територію погнув ворота та частково завалив кут будівлі сторожової, яка орендувалась. Також зазначив, що на території де здійснювалася оренда до появи орендаря було охайно та чисто, проводилось освітлення території обєкта оренди, в приміщеннях, які орендувались можна було проживати та фактично проживали працівники відповідача. На даний час більшість майна, яке було передано в оренду знищено або пошкоджено. Освітлення території взагалі відсутнє. Також додав, що на територію де здійснював оренду майна відповідач нікого стороннього не допускали. Свідок [PERSON]В, який є власником майна, яке знаходиться неподалік спірного приміщення, суду надав пояснення про те, що у січні 2015 року за недбалого ставлення працівників відповідача відбулась пожежа котельні, майна, яке орендувалось. Також пояснив, що його на територію де знаходилась техніка відповідача без дозволу ніхто не пускав. Прилегла територія постійно освітлювалась до моменту оренди. На даний час територія не освітлюється, а фонарі зняті. Також зазначив, що був свідком, як автоцистерна, яка возила воду зламала, ще одні ворота на території та ніхто з працівників відповідача не переймався питанням відновлення воріт. Також зазначив, що працівниками відповідача розкурочено щитову для подачі електроенергії високої напруги, шляхом зняття автоматів. Даний факт йому точно відомий, оскільки у нього з позивачем спільний вхід подачі електроенергії високої напруги. Свідок [PERSON], яка на працювала у відповідача сторожем та здійснювала охорону майна надала пояснення суду про те, що на обєкт який орендувався нікого стороннього крім працівників відповідача не допускалось. Їй відомо про ряд фактів з пошкодження майна, яке здійснювалось працівниками відповідача. Трактором з культиватором було погнуто ворота та розбито кут будівлі прохідної де перебували сторожі. Також працівники відповідача через дах добувались до складів позивача, які відповідачем не орендувались. Здійснено пошкодження майна всередині жилих приміщень та офісу.Працівники відповідача позабирали світильники, розетки,батарею, тощо. Допитаний свідок [PERSON], який у період до листопада 2012 року працював у позивача зазначив, що майно, яке передано у оренду було в нормальному стані, у жилих приміщеннях та офісі було опалення, підведена питана вода. Територія була охайною чистою та освітлюваною. На даний час опалення розморожено, відрізано, води взагалі нема, а майно фактично знищено. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] ч. 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Відповідно до ч. 1 ст. 773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. [PERSON] пункту 7.2. договору оренди орендар зобовязаний дотримуватись належного режиму експлуатації та зберігання майна, що орендується, у відповідності до технічної документації. У звязку із цим суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди внаслідок знищення та викрадення майна в розмірі 96\~833,00 грн., що підтверджується фотознімками ( а.с.73-89), дефектним актом (а.с.90-92) та показаннями свідків. Частиною 1 ст. 635 ЦК України визначено поняття попереднього договору, яким є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] та ТзОВ «Петро-Д» 22 лютого 2016 року було укладено попередній договір про укладення договору оренди приміщення (а.с.63). Відповідно до умов цього договору сторони домовились про укладення основного договору оренди до 01.03.2016 року із орендною платою в сумі 16600 гривень. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення про те, що укласти основний договір з ТзОВ «Петро-Д» завадив той факт, що останньому стало відомо, що майно, яке мало стати предметом оренди знаходиться у користуванні відповідача, так, як договір не було розірвано, а майно не було передано. У звязку із цим, суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання умов договору відповідачем в частині передачі майна та не реагування останнього на претензію, призвело до упущення вигоди позивачем. Тому, підлягає до стягнення із відповідача сума завданих збитків за період з березня по листопад 2016 року в сумі 59454,00 грн. (6606 грн. різниця між договором оренди та попереднім договором * 9 місяців). Позивач ставить вимогу про розірвання діючого договору оренди, в звязку з неналежним його виконанням. Приписами ст. 651 ЦК України, обумовлено підстави для розірвання договору. Так в силу ч.2 цієї правової норми, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Така правова позиція висловлена у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-75цс13, яка в силу положень\~ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України\~є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та для всіх судів України. Судом встановлено не належне виконання орендарем умов договору оренди, відповідач з 01 січня 2016 року взагалі не вносить орендну плату, в звязку із чим має місце істотне порушення умов договору, що в свою чергу є підставою для розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №19/07-2014 від 19 липня 2014 року. За змістом ч.1., п.3 ч.2, ч.3, ч.4 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду мотивуючи її тим, що внаслідок\~\~\~\~ порушення його прав,\~ він \~\~ неодноразово звертався до відповідача із заявами та вимогами, для чого вимушений був докладати\~ додаткових\~\~\~\~ зусиль, порушуючи\~\~\~\~ звичний\~ порядок життя, витрачаючи свій час та кошти на приїзд з м.Івано-Франківськ в смт.Рожнятів для вирішення питань збереження свого майна. Судом встановлено, що відповідачем в особі його працівників знищено та пошкоджено майно, при цьому в період оренди майна позивача фактично не допукалось до майна, яке передане в оренду, в звязку із чим позивач був позбавлений права здійснювати нагляд за станом орендованого майна. Також відповідачем було залишено майно позивача без попереднього узгодження. Приміщення були залишені незамкнутими та без охорони. Позивачем здійснювались заходи щодо збереження його майна, як залишилося після відповідача, із відлученням із роботи. Дії відповідача могли призвести до негативних наслідків у вигляді повної або часткової втрати права власності на майно. Суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій з боку відповідача [PERSON], було завдано моральну шкоду, останній поніс матеріальні затрати, витрачав особистий час, що призвело до змін звичайного способу його життя. [PERSON] п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р.№ 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приймає таке обґрунтування моральної шкоди, однак з урахуванням\~ вищенаведеного, зважаючи на\~\~ характер й обсяг моральних страждань, яких позивач зазнав\~\~\~ через\~\~ винні дії орендаря, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за\~ необхідне в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути меншу суму ніж це просить\~ [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст.10, 15,16, 23, 525, 526, 610, 611, 651, 759, 762,779, 782,783,785\~ ЦК України,

Outcome: partial