Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] , 10.05.2019 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом та до закінчення навчання - 30.06.2020, мотивуючи тим, що 06.04.2017 син досяг повноліття, а з 01.09.2017 є студентом ІІІ-го курсу денної форми навчання у Національному університеті "Львівська політехніка", що вона працює молодшою сестрою в КНП "Городоцький РЦПМСД" амбулаторія ЗПСМ м. Городок, однак власного доходу їй недостатньо на утримання сина та забезпечення належного рівня його проживання та навчання, а тому має потребу у матеріальній допомозі відповідача. Ухвалою судді від 03.06.2019 провадження у справі відкрито. [PERSON] в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що працює в КНП "Городоцький РЦПМСД" амбулаторія ЗПСМ м. Городок молодшою сестрою, її заробітку недостатньо для утримання повнолітнього [PERSON] , який навчається в Національному університеті "Львівська політехніка", у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги відповідача, оскільки несе значні витрати на забезпечення дитини підручниками, посібним приладдям, харчуванням, одягом, доїздами кожного дня з місця проживання до навчального закладу, що також утримує малолітнього [PERSON] , [INFO] Відповідач неофіційно працює в ТзОВ "Озон", добре заробляє, здоровий, а відтак має можливість матеріально забезпечувати повнолітнього сина на час його навчання. Просить позов задовольнити. [PERSON] в суді позов заперечив, пояснив, що не відмовляється надавати утримання сину на час навчання, однак на даний час офіційно не працевлаштований, підзаробляє тимчасовими заробітками, що при можливості надає сину кошти, а також в травні 2019 року по суті подарував йому автомобіль Сhevrolet, р.н. [NUMBER] , окрім цього, також сплачує аліменти на малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно, інше. Просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 23-24). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві від 26.09.2019 позов підтримав, окрім цього зазначив, що з 01.09.2017 навчається на денній безоплатній формі навчання у Національному університеті "Львівська політехніка", з травня 2019 перебуває на повному утриманні матері, має потребу у коштах батька (а.с.32-33). Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст.ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15. Таким чином, колегія суддів враховує те, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки сторони мають обов`язок її утримання. СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року складає 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Із пояснень позивачки в суді, із долучених до справи копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , довідки голови правління ОСББ "Авіатор-119" Архипенко М.Я. №69 від 07.05.2019 видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідач з сім`єю проживає на [ADDRESS] , однак коштів на утримання дитини, яка продовжує навчання не дає, що всі витрати пов`язані з навчанням сина, фактично несе мати - позивачка [PERSON] (а.с. 4-6). Як убачається із довідок Національного університету "Львівська політехніка" №58 від 10.09.2019 та №2412 від 11.09.2019, [PERSON] з 01.09.2017 є студентом 4-го курсу денної безоплатної форми навчання, стипендії не отримує, навчання закінчує у червні 2020 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків (а.с. 34-35). Із довідки про доходи №249 від 07.05.2019 видно, що [PERSON] працює молодшою сестрою в КНП "Городоцький РЦПМСД" амбулаторія ЗПСМ м. Городок, середньомісячний дохід її складає 3 938 грн. (а.с. 8). Згідно довідки Городоцької районної філії Львівського ОЦЗ №1063 від 24.09.2019 та копії трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] у 05.05.2017 звільнений з ТзОВ "Озон" за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, станом на 24.09.2019 на обліку в центрах зайнятості України, як безробітний - не перебуває (а.с. 43-45). Із пояснень відповідача в суді, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак підзаробляє тимчасовими заробітками, отримує несистематичний дохід, з 08.01.2019 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., що матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання не дає, у зв`язку з тим, що не має постійного доходу, за наявності у нього заробітку, добровільно надавати кошти на утримання сина - не відмовляється. Отже, враховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги стан здоров`я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, фінансову можливість відповідача, що останній є працездатним, його бажання надавати утримання сину на час його навчання і до завершення такого, наявність на його частковому утриманні іншої дитини, витрати, про які заявила позивачка в суді, в тому числі пов`язані з щоденними доїздами дитини до навчального закладу, розмір прожиткового мінімуму на одну особу згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019», інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн., щомісячно, на період навчання, починаючи з 10.05.2019 і до припинення навчання 30.06.2020, буде достатнім його вкладом в матеріальне утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Доказів про те, що відповідач, сплачуючи аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 2000 грн., має можливість надавати утримання дитині, яка продовжує навчання у такому ж розмірі, щомісячно, позивачкою суду не надано, у справі - не має. Покликання відповідача, що він у травні 2019 року подарував сину [PERSON] автомобіль Сhevrolet, р.н. [NUMBER] , а отже бере участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд оцінює як необгрунтовані, оскільки 11.05.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 4647/2019/1457070/ ТЗ, за яким ціна ТЗ складає 110000 грн. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: partial