Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтувавши свої позовні вимоги, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після її доньки, [PERSON], померлої [INFO] року, на 3/5 частини кооперативної квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] внаслідок повної сплати пайового внеску, яка має загальну площу 48,5 кв.м, житлову площу 27,6 кв.м. та визнати право власності в порядкуспадкування за законом після її доньки, [PERSON], померлої [INFO] року, на 156/500 частини квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Договору дарування від 06.01.2011 року, зареєстрованого 25.01.2011 року КП «ДМБТІ» під № 7429689, яка має загальну площу 44,6 кв.м., житлову площу 24,1 кв.м. [PERSON] у свою чергу звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтувавши свої зустрічні позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після його дружини, [PERSON], померлої [INFO] року, на 2/5 частини кооперативної квартири [ADDRESS] що належала [PERSON] внаслідок повної сплати пайового внеску, яка має загальну площу 48,5 кв.м., житлову площу 27,6 кв.м та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після його дружини, [PERSON], померлої [INFO] року, на 2/5 частини квартири [ADDRESS] що належала [PERSON] на підставі договору дарування від 06.01.2011 року, зареєстрованого 25.01.2011 року КП ДМБТІ від № 7429689, яка має загальну площу 44,6 кв.м, житлову площу 24,1 кв.м. В судовому засіданні представниця позивачки позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у 06.11.2014 року у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги [PERSON] визнав, на задоволенні зустрічного позову наполягав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Представник Четвертої ДДНК у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла донька позивачки та дружина позивача за зустрічним позовом, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: - 52/100 частини квартири [ADDRESS], що належала їй на підставі Договору дарування від 06.01.2011 року, який був зареєстрований в КП «ДМБТИ» 25.01.2011 року, за реєстраційним номером 7429689. - в цілому кооперативної квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі ордеру на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 383 від 26.07.1990 року та за яку нею повністю було виплачено пайовий внесок. Протягом шести місяців: позивачка [PERSON], її чоловік, [PERSON], її онука, [PERSON] (донька від першого шлюбу, покійної [PERSON].), та відповідач, який діяв від власного імені та від імені свого неповнолітнього сина (онука позивачки), [PERSON], - звернулися до Четвертої дніпропетровської державно нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а потім чоловік позивачки, [PERSON], онука позивачки, [PERSON], подали зави про відмову на користь позивачки від своїх 2/5 часток на кооперативну квартиру [ADDRESS], та на 2/5 частини від 52/100 частини квартири [ADDRESS], яку вони успадкували після смерті [PERSON]. Після смерті доньки позивачки, крім позивачки, відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є чоловік [PERSON] - [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON]. Тому належними відповідачами по справі є саме вони, адже вони спадкують 2/5 частини спадкового майна доньки позивачки. Кожному з відповідачів належить : по 1/5 частини квартири [ADDRESS]; по 1/5 частини кооперативної квартири [ADDRESS]. Протягом строку передбаченого ст. 1270 ЦК України, [PERSON], звернулась з заявою про прийняття спадщини. Позивачка 25.12.2013 року звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вже з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що її донька за життя не встигла зареєструвати за собою право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Крім того, вона втратила оригінал правовстановлюючого документа на 52/100 частини квартири [ADDRESS]. Враховуючи те, що відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність особи (здатність мати права та обов'язки) припиняється в момент її смерті, зареєструвати на ім'я спадкодавця право власності на кооперативну квартиру чи дублікат правовстановлюючого документу на іншу квартиру є неможливим. Більш того з 01.01.2013 року реєстрація права власності проводиться нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в якому не передбачено реєстрації права власності на померлого громадянина. Пайовий внесок за кооперативну квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОК «ЖБК № 406» від 09.12.2013 року, був повністю сплачений 15.11.1992 року - ще задовго до того як [PERSON] уклала шлюб з відповідачем. Він був виплачений за рахунок грошових коштів, що належали позивачці та її покійній доньці. Тому вищезазначена квартира фактично є спільною сумісною власністю згiдно з положеннями п. 1 ст. 17 Закону України "Про власнiсть" 1991 року (в редакції чинній станом 15.11.1992 року), в якому вказано, що майно, придбане внаслiдок спiльної працi членiв сім'ї є їх спiльною сумiсною власнiстю, якщо iнше не встановлено письмовою угодою мiж ними. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до Закону України «Про кооперацію» ст. 191 «Права членів кооперативу на його майно». У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. 3.1 Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки, [PERSON] за своє життя так і не встигла отримати та зареєструвати за собою право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] - вона повністю внесла пайовий внесок, й тому стала власницею квартири. А значить до складу спадщини включається саме зазначена квартира, а не пайовий внесок. Дані обставини підтверджуються довідками правління кооперативу. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.» Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Розрахунок 3/5 частини від 52/100 частини квартири [ADDRESS] полягає у наступному: 52/100 * 3/5 = 156/500. Тому саме на 156/500 частини квартири [ADDRESS] визнати за право власності в порядку спадкування за законом після доньки позивачки, [PERSON], померлої [INFO] року Отже, зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на квартиру [ADDRESS] підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 344/500 частини зазначеної квартири. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного й у силу ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218,224 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial