Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 серпня 1992 року по 10 грудня 2001 року сторони перебували у шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], 20 липня 1993 року. Оскільки стосунки у них не склались, то в 2000 році відповідач добровільно переїхала на постійне місце проживання до своєї матері в с. Лісову Лисіївку Калинівського району Вінницької області. Син проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Дана кімната в гуртожитку була отримана [PERSON], згідно ордеру № 142. Позивач зазначає, що з 2000 року і по теперішній час [PERSON] не проживає за вказаною адресою, знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Таким чином, позивач сам оплачує квартплату та комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, кімнатою № 142 буд. 26 по вул. Станіславського в м. Вінниці та подальшим зняттям її з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у її відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ордера, виданого 10.09.2004 року ТОВ "Житлосервіс", [PERSON] надано право на вселення в кімнату № 142 по вул. Станіславського, 26 у м. Вінниці. Сім'я складається з трьох чоловік: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 075553, виданого 10.12.2001 року міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області, суд вбачає, що шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 10 грудня 2001 року (а.с. 9). Як вбачається з акту № 271015/2235 від 27.10.2015 року, складеного комісією в складі майстра МКП "ЖЕК 15" [PERSON] та юриста МКП "ЖЕК 15" [PERSON], за участі мешканців кімнат № 137, 139, 147 [PERSON], [PERSON], [PERSON], по вул. Станіславського, 26, кім. 142 в м. Вінниці відповідач [PERSON] зареєстрована, але не проживає з 2000 року (а.с. 6). Даний факт також був підтверджений в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін. З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що правовідносини, які склались між сторонами є відносинами з приводу користування жилими приміщеннями, а саме гуртожитком по вул. Келецькій, 76 в м. Вінниці, та для їх врегулювання підлягають застосуванню норми ст. 71, 72 ЖК України. За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня в ньому понад встановлені строки. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача в гуртожитку по вул. Станіславського, 26, кім. 142 в м. Вінниці понад встановлені законом строки, а саме з 2000 року і по теперішній час, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, то вона не підлягає задоволенню. Оскільки, відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, для зняття осіб з реєстраційного обліку відповідному органу достатньо наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом чи виселення, що набрало законної сили, та є достатньою підставою для його виконання шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial