Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що 13 квітня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою був укладений кредитний договір №ODХRRХ10690200 відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 3513 гривень 59 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по кредитному договору та здійснив видачу [PERSON] /Волковій/ Я.В. кредиту в сумі 3513 гривень 59 копійок . Проте в обумовлені кредитним договором строки відповідачка своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконувала. У зв'язку з порушенням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитом в розмірі 49568 гривень 60 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом - 6 гривень 76 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом - 11535 гривень 45 копійок; заборгованість по комісії за користування кредитом - 567 гривень 82 копійки; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 34866 гривень 80 копійок; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень, штрафу (процентна складова) - 2091 гривні 77 копійок. Відповідно до судового наказу Тарутинського районного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року з відповідачки було стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 5141 гривні 43 копійок. Таким чином, від загальної суми заборгованості віднімається заборгованість стягнута за судовим наказом від 18 серпня 2008 року, тому остаточна сума, яка підлягає стягненню складає 44427 гривень 17 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позов визнала частково та пояснила, що дійсно 13 квітня 2007 року між нею та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" був складений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 3513 гривень 59 копійок під 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, судовим наказом Тарутинського району Одеської області 18 серпня 2008 року з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 5141 гривні 43 копійок. Після цього, у зв'язку з фінансовими труднощами, вона не змогла вчасно погасити заборгованість за кредитним договором. Претензій банку вона не отримувала тому не знала яка сума заборгованості була нарахована їй за користування кредитом. З сумою заборгованості вона не згодна, так як вона вважає суму пені, яка нарахована як неустойка неспівмірною з сумою основного боргу. Вислухавши пояснення відповідачки вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка зареєструвала шлюб 21 червня 2008 року з [PERSON], внаслідок чого отримала прізвище «[PERSON]». Також, в судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2007 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою був укладений кредитний договір №ODХRRХ10690200 відповідно до якого банк надав їй кредит в сумі 3513 гривень 59 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір позики укладений в письмовій формі та відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка отримала кошти в сумі, зазначеній в кредитному договорі. Відповідачка не заперечувала про цей факт. Відповідно до судового наказу Тарутинського районного суду Одеської області від 18 серпня 2008 року з відповідачки на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було стягнуто суму заборгованості в розмірі 5141 гривні 43 копійок. Позичальниця [PERSON]. всупереч вимогам кредитного договору порушила строки повернення кредиту. Згідно з п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам за порушення строків повернення суми кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,15 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти зобов'язаний сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеня). Частиною 1 статті 624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків, разом з тим частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з матеріалів справи, реальний збиток позивачу в наслідок невиконання відповідачем кредитного договору становить 6 гривень 76 копійок (заборгованість за тілом кредиту). При цьому нарахована пеня є неспівмірною до розміру цього збитку та значно перевищує його. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки з 34866 гривень 80 копійок до 6 гривень 76 копійок. Відповідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми позову. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з [PERSON]. фіксовану частину штрафу в розмірі 500 гривень та процентну складову штрафу в розмірі 2091 гривні 77 копійок, за порушення нею вимог п.п. 5.1;5.2;5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам . Таким чином, сума пені нарахована за прострочення строку повернення сум кредиту, згідно п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та сума штрафу, нарахована згідно п. 5.3 зазначених Умов за порушення строків платежів, фактично нараховані за одне й те саме порушення [PERSON]. умов кредитного договору - не сплачення заборгованості за кредитним договором. З наведеного вище вбачається, що позивачем за прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту передбачена подвійна відповідальність одного виду - штраф і пеня (неустойка). Приписами статті 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про одночасне стягнення з відповідача суми пені і штрафу, які є різновидами неустойки, є застосуванням до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов'язання, тому вони не відповідають положенням закону та не підлягають задоволенню у частині стягнення фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень та процентної складової штрафу в розмірі 2091 гривні 77 копійок. У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що в частині позову стосовно стягнення з відповідачки фіксованої частини штрафу в розмірі 500 гривень та процентної складової штрафу в розмірі 2091 гривні 77 копійок, необхідно відмовити. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом - 6 гривень 76 копійок; заборгованісті по відсоткам за користування кредитом - 11535 гривень 45 копійок; заборгованісті по комісії за користуванням кредитом - 567 гривень 82 копійки; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 гривень 76 копійок, всього необхідно стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12116 гривень 79 копійок. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст.. 61 Конституції України, ст.. 526, ч.3 ст. 551, ч.1 ст. 624, ст.. 1054, ст.. 1047 ЦК України,

Outcome: partial