Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, збереження та невід'ємне поліпшення нерухомого майна. В позові та доповненні до позову зазначав, що 21.06.2013 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області у цивільній справі за позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності та виселення було винесено рішення про задоволення позову. Витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом визнання права спільної часткової власності на квартиру за кожним з позивачів у рівних частках, а саме: визнано право власності на ? частку квартири за [PERSON] і визнано право власності на 1/2 частку квартири за [PERSON], а також виселено [PERSON] з квартири . Зазначав, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2013 р. було частково скасовано рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в частині позовних вимог про виселення було постановлено нове рішення про відмову у позові, а в решті - залишено без змін . Вказував, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2013 р. визнано, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири. Крім того, судом встановлено, що попередній власник квартири [PERSON] помер [INFO]. Зазначав, що відповідачі, які є спадкоємцями [PERSON], ніколи не проживали в квартирі. Вказував, що станом на 23.05.07 року, коли була придбана квартира за відповідним договором купівлі-продажу, вона була у вкрай занедбаному стані, оскільки більше 10 років у ній ніхто не проживав. У зв'язку з цим йому довелось понести дуже значні витрати на здійснення невід'ємних поліпшень квартири, які стали результатом ремонтно-будівельних робіт. Зазначав, що зроблені ним поліпшення є невід'ємними, оскільки здійснювались у розрахунку під умови експлуатації квартири і не можуть бути відокремлені від неї без завдання їй шкоди та невиправданого зниження вартості самих поліпшень. Зазначав, що загальна вартість названих поліпшень, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 237 від 28.05.14 року, складає 69 800 грн.. Вказував, що згідно з роздруківкою заборгованості від 22.10.2013р., виданою ТОВ "Житлорембудсервіс", [PERSON] було сплачено вказаній житлово-експлуатаційній організації в якості плати за утримання квартири (за період з 01.07.2008 р. по 30.09.2013 р.) 3268,20 грн. Згідно з роздруківкою заборгованості від 03.10.2014 р., виданою ТОВ "Житлорембудсервіс", та розрахунком-квитанцією від 08.10.2014 р., [PERSON] було сплачено вказаній житлово-експлуатаційній організації в якості плати за утримання квартири (за період з 01.10.2013 р. по 01.10.2014 р.) - 653,54 грн. Зазначав, що загальний розмір перерахованої позивачем плати за утримання квартири становить 3 921,74 грн. (3268,20 + 653,54 = 3 921,74). Крім того вказував, що відповідно до розрахунку станом на 04.11.2013 р., виданого Кременчуцькою філією ВАТ "Полтаваобленерго", [PERSON] сплачено за послугу з опалення квартири (за період з 01.06.2007 р. по 31.10.2013 р.) 7651,90 грн. Відповідно до розрахунку станом на 07.10.2014 р., виданого Кременчуцькою філією ВАТ "Полтаваобленерго", [PERSON] сплачено за послугу з опалення квартири (за період з 01.11.2013 р. по 31.07.2014 р.) 1083,60 грн. Таким чином, загальний розмір оплаченої позивачем послуги з опалення квартири становить 8 735,50 грн. (7651,90 + 1083,60 = 8 735,50). Зазначав,що загальний розмір документально підтверджених витрат [PERSON], як добросовісного набувача квартири, на її утримання і збереження складають 12 657,24 грн. (З 921,74 + 8 735,50 = 12 657,24). Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 34 900 грн. витрат на невід'ємні поліпшення і 6328,62 грн. витрат на утримання і збереження квартири [ADDRESS], а всього - 41 228 (сорок одну тисячу двісті двадцять вісім) грн. 62 коп. Стягнути з [PERSON] на користь позивача 34900 грн. витрат на невід'ємні поліпшення і 6328,62 грн. витрат на утримання і збереження квартири [ADDRESS], а всього - 41 228 (сорок одну тисячу двісті двадцять вісім) грн. 62 коп. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на його користь судові витрати та витрати пов'язані з проведенням експертизи. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі за обставин викладених в описовій частині позову. Просила суд позовні вимоги свого довірителя - задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував. Просив суд відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у розгляді справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, збереження та невід'ємне поліпшення нерухомого підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що 21.06.2013 р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області у цивільній справі за позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності та виселення було ухвалено рішення про задоволення позову. Витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом визнання права спільної часткової власності на квартиру за кожним з позивачів у рівних частках, а саме: визнано право власності на ? частку квартири за [PERSON] і визнано право власності на 1/2 частку квартири за [PERSON], а також виселено [PERSON] з квартири . Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2013 р. було частково скасовано зазначене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в частині позовних вимог про виселення, а в решті - залишено без змін . Встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.06.2013 р. визнано, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири. Крім того, встановлено, що попередній власник квартири [PERSON] помер [INFO]. Встановлено, що станом на 23.05.07 року, коли була придбана спірна квартира за відповідним договором купівлі-продажу, остання була у занедбаному стані, оскільки більше 10 років у ній ніхто не проживав. У зв'язку з чим позивачу довелось понести витрати на здійснення невід'ємних поліпшень квартири, які стали результатом ремонтно-будівельних робіт. Встановлено, що зроблені позивачем поліпшення є невід'ємними, оскільки здійснювались у розрахунку під умови експлуатації квартири і не можуть бути відокремлені від неї без завдання їй шкоди та невиправданого зниження вартості самих поліпшень. Загальна вартість названих поліпшень, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 237 від 28.05.14 року, складає 69 800 грн.. Згідно з ч.4 ст.390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від чайна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки кожен з відповідачів володіє правом власності на ? частини квартири, то і затрати позивача на здійснення невід'ємних поліпшень квартири мають бути відшкодовані відповідачами у рівних частках . Крім того встановлено, що згідно з роздруківкою заборгованості від 22.10.2013р., виданою ТОВ "Житлорембудсервіс", [PERSON] було сплачено вказаній житлово-експлуатаційній організації в якості плати за утримання квартири (за період з 01.07.2008 р. по 30.09.2013 р.) 3268,20 грн. Встановлено, що згідно з роздруківкою заборгованості від 03.10.2014 р., виданою ТОВ "Житлорембудсервіс", та розрахунком-квитанцією від 08.10.2014 р., [PERSON] було сплачено вказаній житлово-експлуатаційній організації в якості плати за утримання квартири (за період з 01.10.2013 р. по 01.10.2014 р.) - 653,54 грн. Встановлено, що загальний розмір перерахованої позивачем плати за утримання квартири становить 3 921,74 грн. Встановлено, що відповідно до розрахунку станом на 04.11.2013 р., виданого Кременчуцькою філією ВАТ "Полтаваобленерго", [PERSON] сплачено за послугу з опалення квартири (за період з 01.06.2007 р. по 31.10.2013 р.) 7651,90 грн. Відповідно до розрахунку станом на 07.10.2014 р., виданого Кременчуцькою філією ВАТ "Полтаваобленерго", [PERSON] сплачено за послугу з опалення квартири (за період з 01.11.2013 р. по 31.07.2014 р.) 1083,60 грн. Встановлено, що загальний розмір оплаченої позивачем послуги з опалення квартири становить 8 735,50 грн. Таким чином загальний розмір документально підтверджених витрат [PERSON], як добросовісного набувача квартири, на її утримання і збереження складають 12 657,24 грн. Згідно з ч.3 ст.390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки кожен з відповідачів володіє правом власності на ? частини квартири, то і відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна мають бути відшкодовані відповідачами у рівних частках. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що позивач не мав права на проведення ремонтно-будівельних робіт, так як не був добросовісним набувачем спірної квартири.. Вказана обставина спростовується тим, що статус «добросовісний набувач» [PERSON] набув згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у цивільній справі за позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], третьої особи [PERSON], про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності та виселення від 21.06.2013 р. Зазначений факт, в силу ст.61 ЦПК України - є встановленим судовим рішенням, що набрало законної сили і додаткового доказування в зазначеній справі не потребує. Суд також критично оцінює доводи представника відповідача про те, що позивач не має права вимагати від відповідачів грошової компенсації за утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна, так як вказані доводи прямо суперечать вимогам ч. 3 ст.390 ЦК України. Інших доказів, що підтверджують доводи представника відповідачів, щодо відмови в задоволенні позову за його безпідставністю - суду не надано і суд їх не встановив. В частині розподілу судових витрат та у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2053 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2053 грн.

Outcome: approved