Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волохи В.Л., про визнання недійсним акта про проведені прилюдні торги та визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [PERSON] на випадок його смерті було складено заповіт від 18.09.1998 року, яким він заповів все належне йому майно [PERSON] Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. і зареєстрований у реєстрі за №5252. Як зазначила позивач, [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] Позивач стверджувала, що вона звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, проте не зареєструвала право власності на спадкове майно, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 12.04.2011 року. [PERSON] вказала, що 01.07.2013 року у відповідь на запит їй було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої останній стало відомо, що власником квартири [ADDRESS] на даний час є [PERSON], яка набула право власності на згадану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2013 року. Як стверджувала позивач, [PERSON] не відчужував спірну квартиру, а її було реалізовано на прилюдних торгах, за наслідком яких державним виконавцем було складено акт про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, затверджений начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В., та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на майно від 14.06.2013 року. Позивач зазначила, що спірну квартиру було реалізовано на прилюдних торгах через три роки після смерті її власника, що навіть за наявності боргу у [PERSON] було б перешкодою для такої реалізації. З цих підстав позивач просила суд визнати недійсним акт державного виконавця про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, затверджений начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В.; визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно, видане [PERSON] 14.06.2013 року, зареєстроване в реєстрі за №376 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. на підставі акту державного виконавця про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, затвердженого начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В.; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] У процесі розгляду справи судом було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] Також у процесі розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волоха В.Л. була замінена належною третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сторожевою О.Ю. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2015 року було залишено без розгляду позов [PERSON] в частині позовних вимог про визнання права власності, оскільки в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №756/13165/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дульська Т.В., про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сторожева О.Ю. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, показання свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За приписами ч.1 ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року, виданого Державним комунальним підприємством "Київелектротранс" згідно з розпорядженням (наказом) №370, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в реєстровій книзі за №5998 від 29.12.1998 року (а.с.7-8). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Відтак, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинилось у зв'язку зі смертю останнього. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві приватної власності квартири [ADDRESS] У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч.2 ст.1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Судом встановлено, що [PERSON] на випадок його смерті було складено заповіт від 18.09.1998 року, яким він заповів все належне йому майно [PERSON] Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грицаєнком В.В. і зареєстрований у реєстрі за №5252 (а.с.4-5). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №456/11 до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті останнього [PERSON] прийняла в установлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк та в установленому ст.1268 цього Кодексу порядку. Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Проте позивачем [PERSON] не було здійснено реєстрацію права власності на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що квартиру [ADDRESS] було реалізовано на прилюдних торгах, за наслідком яких головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О. складено акт про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, затверджений начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В. (а.с.184). На підставі даного акту [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майно від 14.06.2013 року, зареєстровано в реєстрі за №376 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. (а.с.12). 01.07.2013 року у відповідь на нотаріальний запит [PERSON] їй було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, з якої позивачу стало відомо, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно даної довідки [PERSON] набула право власності на згадану квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири №978 від 25.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дульською Т.В. (а.с.10-11). Відповідно до п.2.1.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року №74/5 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому законом та передбачені цією Інструкцією права і обов'язки в точній відповідності до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, роз'яснювати особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їх права та обов'язки. П.4.5. вказаної Інструкції передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у випадку смерті стягувача або боржника, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення існування сторони - юридичної особи, якщо установлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Також п.п.4.7.1.,4.7.2. Інструкції визначено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у пунктах 4.5 та 4.6 Інструкції, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається в 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Виконавче провадження зупиняється у випадках смерті стягувача або боржника, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення існування сторони - юридичної особи, якщо установлені судом правовідносини допускають правонаступництво, визнання стягувача або боржника недієздатним - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові. Крім того, відповідно до вимог п.п.4.7.5,4.7.6 Інструкції упродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Якщо арештоване майно боржника передано на реалізацію, копії постанов про зупинення виконавчого провадження та про поновлення виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилаються до підприємства, установи, організації, які здійснюють реалізацію майна боржника. З наявної в матеріалах справи копії акту про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року вбачається, що даний акт складений головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1529, виданого Оболонським районним судом м. Києва від 27.11.2012 року, про стягнення з [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ "Альфа-Банк" боргу в розмірі 191311,00 грн. (а.с.184). Враховуючи той факт, що [PERSON] [INFO] року помер та відповідно його право власності на спірну квартиру припинилось, а тому відповідно до вимог п.п.4.5.,4.7.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року №74/5 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець повинен був винести постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" боргу в розмірі 191311,00 грн. до визначення правонаступника боржника, однак всупереч вимогам законодавства цього зроблено не було. Крім того, у відповіді ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 16.04.2016 року, наданої на запит суду, зазначено, що згідно даних державних реєстрів "ВП Виконавець" та "АРМ Виконавцеь" встановлено, що стосовно боржника [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], у відділі відкриті та завершені виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчого листа №2-1529 від 27.11.2012 року не перебувають та ніколи не перебували, жодні виконавчі дії не проводились (а.с.246). З огляду на зазначене, відповідно до вимог чинного законодавства арешт, опис, оцінка та реалізація майна, що належить фізичній або юридичній особі, поза межами виконавчого провадження є неможливим, тобто протизаконним. Таким чином, оскільки у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві будь-які виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON], відкриті на підставі виконавчого листа №2-1529 від 27.11.2012 року, не перебували та не перебувають, а тому акт про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року не міг бути складений державними виконавцями ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві та відповідно є недійсним. Також факт неправомірності оскаржуваного акту про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року об'єктивно узгоджується з показаннями свідка Губяка С.В. Зокрема, як пояснив допитаний в якості свідка Губяк С.В., який на час виникнення спірних правовідносин (складання акту про проведені прилюдні торги) був начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, ним не затверджувався акт про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, складений головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О., що на його думку свідчить про недійсність даного акту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним акту про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, складеного головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О., затвердженого начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно від 14.06.2013 року, виданого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л., то суд вважає, що вона також підлягає задоволенню, оскільки зазначена вимога є похідною і залежить від правомірності та дійсності акту про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, співставивши їх з показаннями свідка, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, визнати недійсним акт про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, складений головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О., затверджений начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В.; визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно від 14.06.2013 року, видане [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №376 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. на підставі акту про проведені прилюдні торги від 16.05.2013 року, складеного головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Грищенком В.О., затвердженого начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Губяком С.В. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] судовий збір у сумі 487,20 грн. в дохід держави. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.11, 15, 16, 228 ЦК України, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року №74/5,

Outcome: approved