Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2013 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини не склалися за різних поглядів на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка в поданій заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна; проти заочного розгляду справи заперечень не мала (вх. № 7647/21-вх 15.12.2021). Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем фактичного проживання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено йому особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 15 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 27); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 15 червня 2013 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Снігурівського районного\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області 15\~серпня 2013\~ року на підставі актового запису № 112 від 15 серпня 2013 року (а.с. 8). З червня\~2021\~року шлюбні відносини між подружжям припинені за різності поглядів на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, позивачка зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , відповідач проживає по [ADDRESS] . Дитина проживає разом з позивачкою, на підтвердження чого нею надано витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1182-11/2021, виданого Снігурівською міською радою 18 листопада 2021 року (а.с. 9). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не надав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved