Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 28 жовтня 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Перед народженням другої доньки відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. Під час шлюбу на ім'я відповідача було придбано автомобіль марки «Audi Q5» д/н [NUMBER], 2013 року випуску; гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Просить здійснити поділ спільного майна в натурі, визнав за позивачем право приватної власності на гаражні бокси [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], автомобіль марки «Audi Q5» д/н [NUMBER], припинив право спільної сумісної власності. Під час розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та остаточно просить визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER]; гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; провести поділ майна та визнати за позивачем право власності на гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 362 000,00 грн.; гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 247 000,00 грн.; визнати за відповідачем право власності на марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], вартістю 911 300,00 грн.; не стягувати з відповідача компенсацію за різницю вартості отриманого у власність майна (а.с. 43-44). Позивач у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2051 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Згідно договору купівлі-продажу гаражного боксу від 03 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4420, відповідачем придбано гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 56 365,00 грн. (а.с. 10-11). 07 грудня 2007 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» проведено державну реєстрацію за відповідачем гаражного боксу [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та записано у реєстровій книзі за № 276 реєстровий № 51926 (а.с. 58). Ринкова вартість гаражного боксу [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 347 000,00 грн., що еквівалентно 13 335,00 доларів США (а.с.14). Згідно договору купівлі-продажу гаражного боксу від 07 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козак Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1302, відповідачем придбано гаражний бокс [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 35 294,00 (а.с. 12-13). 15 серпня 2007 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» проведено державну реєстрацію за відповідачем гаражного боксу [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та записано у реєстровій книзі за № 164 реєстровий № 34713 (а.с. 57). Ринкова вартість гаражного боксу [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 362 000,00 грн., що еквівалентно 13 911,00 доларів США (а.с.15). Згідно інформаційного листа Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України від 12 червня 2017 року автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] з 28 лютого 2013 року по теперішній час зареєстрований на ім'я [PERSON] (а.с. 19). Ринкова вартість автомобіля марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] станом на 19 червня 2017 року становить у розмірі 911 300,00 грн., що еквівалентно 35 021,00 доларів США (а.с.16). Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Пунктом 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Суд вважає доведеним наявність правових підстав для визнання спільним майном сторін автомобіля марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 911 300,00 грн.,який зареєстрований за відповідачем; гаражний бокс [NUMBER] вартістю 347 000,00 грн., розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на гаражний бокс № [NUMBER] вартістю 362 000,00 грн., розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на загальну суму 1 620 300 грн. Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням рівності часток сторін у спірному майні, вартість частки кожного складає у сумі 810 150 грн. Згідно зі статтею 71 цього Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними у натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню повністю: визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON]: автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], вартістю 911 300,00 грн.; гаражний бокс [NUMBER] вартістю 347 000,00 грн., який розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; гаражний бокс [NUMBER] вартістю 362 000,00 грн., який розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на загальну суму 1 620 300 грн. В порядку поділу майна визнати право власності: за [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], на гаражний бокс [NUMBER] вартістю 347 000,00 грн., розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на гаражний бокс [NUMBER] вартістю 362 000,00 грн., розташований в [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на автомобіль марки «AUDI Q5», 2013 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER] вартістю 911 300,00 грн., без стягнення компенсації за перевищення вартості виділеного майна. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 7 090 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 22). Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 7 090 грн. 00 коп. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved