Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

24.05.2021 виконавчий комітет Житомирської міської ради, який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] ,звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] .. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання сина, не працює, не забезпечує його харчуванням, коштів та будь-яку іншу матеріальну допомогу не надає, у виховані участі не бере, фізичним розвитком, навчанням та здоров`ям дитини не цікавиться, декларацію про вибір лікаря для сина не подала. 10.11.2020 до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшло колективне звернення мешканців під`їзду [ADDRESS] , у якому повідомлено, що в квартирі [ADDRESS] їх під`їзду [PERSON] систематично упродовж десяти років вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до свого сина [PERSON] .. У квітні 2020 року [PERSON] вигнала сина з квартири, де він зареєстрований та має право на проживання, і залишила без засобів до існування. Працівниками служби (управління) у справах дітей та Житомирського міського центру соціальних служб міської ради були перевірені зазначені у заяві факти. Неповнолітнього [PERSON] було поставлено на облік в службі як дитину, яка зазнала економічного насильства в сім`ї з боку матері. З матір`ю дитини неодноразово здійснювалися спроби проведення профілактичних бесід щодо попередження насильства в сім`ї, недопущення залишення сина без батьківського піклування, обстеження умов проживання дитини, проте відповідач на контакт з працівниками соціальної служби не виходила, до помешкання не допускала, усі поради щодо налагодження контакту з [PERSON] ігнорувала. За інформацією Житомрського відділу поліції ГУНП в Житомирській області на відповідача було складено адміністративний протокол за статтею 173-2 КУпАП за домашнє насильство та винесено відносно неї терміновий заборонний припис. 22.12.2020 у зв`язку з тим, що неповнолітній [PERSON] фактично залишився без батьківського піклування та засобів до існування, він був поміщений до КП "Дитяча лікарня імені В.Й. Башека". Мати дитини [PERSON] не забрала сина з лікарні, у зв`язку з чим 24.12.2020 був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яка покинута в іншому закладі охорони здоров`я. На підставі акту рішенням виконавчого комітету Житомирської міської від 30.12.2020 №1584 [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На даний час [PERSON] навчається у Житомирському автомобільно-дорожньому коледжі та проживає у гуртожитку. У зв`язку з вищевикладеним просить позовну заяву задовольнити. 24.05.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.23). 02.07.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі відкрито провадження та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.28). 19.11.2021 протокольною ухвалою суду залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] (а.с.38-40). Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 02.07.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.29-30, 33-34). У судові засідання 17.09.2021, 27.10.2021, 19.11.2021, 03.12.2021 та 06.12.2021 відповідач не з`явилася. Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні просить в інтересах дитини позов задовольнити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з матір`ю востаннє спілкувався рік тому, а саме коли приходив забирати свої речі та документи. Зазначив, що номеру телефону матері не має та він не намагався з нею зв`язатися, оскільки і вона його не шукала та вигнала з дому. Наполягає на позбавленні батьківських прав, оскільки відповідач систематично била та принижувала його, тому негідна статусу матері. Він деякий час проживав у сусідів. Бувало, що ночував у під`їзді та мати взагалі не цікавилася ним, його вихованням та утриманням. Щодо батька, то пояснив, що не знає де він. Крім того, пояснив, що проживає в гуртожитку, цікавиться спортом, навчається на третьому курсі та далі хоче вчитися і працювати. Заслухавши пояснення представника позивача, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач по справі є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00028946910 від 17.12.2020 (а.с.7). 10.11.2020 до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшло звернення мешканців під`їзду [ADDRESS] , у якому повідомлено, що вбачається порушення прав, свобод і законних інтересів неповнолітнього [PERSON] та злісне невиконання матір`ю [PERSON] покладених батьківських обов`язків (а.с.8-9). З актів обстеження умов проживання від 11.11.2020 та 16.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на час відвідування двері помешкання не відчинила (а.с.20-21). Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 17.11.2020 №86-П про взяття [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , взято на облік як такого, що зазнав економічного насильства в сім`ї (а.с.10). Згідно листа служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 25.11.2020 №1987 працівниками центру було здійснено неодноразову спробу візиту в сім`ю [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , але жодного разу до помешкання не вдалося потрапити. 11.11.2020 відбулося спілкування з відповідачем біля квартири, однак, жінка відмовилася допускати комісії до помешкання, при спілкуванні поводилася емоційно, путалася у відповідях, категорично відмовлялася від спілкування з сином. З матір`ю було проведено відповідну бесіду щодо дотримання та належним чином виконання батьківських обов`язків, неприпустимості вчинення домашнього насильства, попереджено про відповідальність згідно чинного законодавством. Відповідачу також було роз`яснено про необхідність проведення оцінки потреб сім`ї та домовлено про зустріч за адресою проживання сім`ї, але відповідач жодного наступного разу двері не відчинила (а.с.11). З листа Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 14.12.2020 вбачається, що 23.11.2020 до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області звернувся неповнолітній [PERSON] з приводу економічного домашнього насильства, вчиненого відносно нього його матір`ю. У письмовому зверненні [PERSON] повідомив, що мама систематично виганяє його з дому, викрала особисті речі та ображає. Також повідомив, що на протязі останніх шести місяців не може потрапити до помешкання, оскільки мама не відчиняє двері та не дає забрати особисті речі і документи, фінансової допомоги не надає, життям сина не цікавиться. [PERSON] проживає у знайомих (а.с.17). Як вбачається з копії повідомлення КП "Дитяча лікарня імені В.Й. Байшека" Житомирської міської ради від 22.12.2020 №04/5-2055 22.12.2020 о 17-30 год. в педіатричне відділення №2 швидкою допомогою у супроводі інспектора відділу превенції лейтенанта поліції Прут Т.Г., представника Служби у справах дітей Головного спеціаліста СУСД Колесинського В.А. доставлена дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Мати дитини [PERSON] не забрала сина з лікарні, у зв`язку з чим 24.12.2020 було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яка покинута (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.12.2020 №1584 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.16). Згідно характеристики Відокремленого структурного підрозділу "Житомирський автомобільно-дорожній коледж Національного транспортного університету" [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування та знаходиться на повному державному забезпеченні і проживає за адресою: [ADDRESS] )(а.с.19). Відповідно до листаслужби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 24.03.2021 №507 з причин домашнього насильства на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, перебувала сім`я [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Рішенням Житомирського виконавчого комітету від 30.12.2020 неповнолітній [PERSON] набув статусу дитини, яка залишена без батьківського піклування (а.с.12). Згідно довідки про доходи Відокремленого структурного підрозділу "Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету" [PERSON] є студентом групи 2 М-1082 та загальна сума його доходу з 01.10.2020 по 31.03.2021 становить 14 521 грн. 50 коп.(а.с.36). Відповідно до довідки від 16.09.2021 №500Відокремленого структурного підрозділу "Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету" [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування та знаходиться на частковому державному забезпеченні до досягнення вісімнадцятирічного віку (а.с.37). Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.43-44), який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1392 від 01.12.2021 року, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей. Згідно ст.ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач працездатного віку та зобов`язана утримувати дитину, тому позовна вимога про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття також підлягає задоволенню.

Outcome: approved