Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

29.06.2017 року до суду із даною позовною заявою звернувся директор ДП «Турківське лісове господарство», [PERSON] 21.07.2017 року позивач усунув недоліки позовної заяви шляхом подання відповідної заяви. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь Присліпської сільської ради Турківського району Львівської області 53007,57 гривень на відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання відповідач не прибув без поважних причин - відмовився отримувати судову повістку із позовною заявою та доданими до неї документами, хоча про час розгляду справи повідомлений судом завчасно і належним чином. Суд розглянув дану справу у відсутності відповідача в силу п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. В судове засідання представник Присліпської сільської ради Турківського району Львівської області не прибув, про час розгляду справи був повідомлений судом завчасно і належним чином. Вислухавши представників позивача, дослідивши обставини справи, всі надані суду докази, вислухавши свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що 02.03.2017 року в кварталі № 20, виділі № 37, Вовченського лісництва ДП "Турківське лісове господарство", на ділянці лісу, що розташована на території Присліпської сільської ради Турківського району Львівської області, відповідач [PERSON] самовільно вчинив незаконну рубку дев'яти сироростучих дерев породи "смерека" кубомасою 6,51 м. куб., чим завдав державі в особі Присліпської сільської ради Турківського району Львівської області майнову шкоду в розмірі 53007 гривень 57 коп., розмір якої обчислений згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року. Факт незаконної рубки дерев відповідачем [PERSON] був виявлений та задокументований майстром лісу Вовченського лісництва, [PERSON], в присутності жителя [INFO], [PERSON], які застали відповідача на місці вчинення лісопорушення. Підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди відсутні. Наведені вище обставини підтверджуються: копією протоколу № 2 про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства від 02.03.2017 року; копією відомості матеріально-грошової оцінки лісосіки № 0150; копією листа -повідомлення № 111 від 03.03.2017 року, згідно із яким відповідачу було 16.03.2017 року вручено через пошту протокол № 2 про адміністративне правопорушення від 02.03.2017 року та повідомлено про час розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення - 16.03.2017 року в 11:00 год.; копією рекомендованого зворотного повідомлення від 16.03.3017 року, згідно із яким відповідачу вручено лист № 11 від 03.03.2017 року та протокол № 2 про адміністративне правопорушення від 02.03.2017 року та повідомлено про час розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення - 16.03.2017 року в 11:00 год.; копією письмового пояснення [PERSON]; копією письмового пояснення [PERSON]; копією акту про відмову [PERSON] від надання пояснень від 02.03.2017 року; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які посвідчили, що 02.03.2017 року близько 12:00 години при обході лісу Вовченського лісництва в кварталі 20, виділі 37, на території Присліпської сільської ради Турківського району Львіської області, вони застали відповідача на місці вчинення лісопорушення: він самовільно зрізав 9 сироростучих смерек та вивозив їх кіньми із лісу; будь-які пояснення відповідач відмовився надавати, а також відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, який склав [PERSON] Не довіряти даним доказам у суду підстав немає, оскільки вони не суперечать один одному, є належними і допустимими. В силу статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статей 76-78 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів. показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Враховуючи наведене вище, такі докази, як копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2017 року № 2, суд до уваги не приймає, оскільки судом встановлено, що [PERSON] не був належним чином повідомлений про час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а саме - 20.03.2017 року, а тому цей доказ суд визнає недопустимим як такий, що здобутий із порушенням прав відповідача на сповіщення його як особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, про час розгляду його справи, - [PERSON] був повідомлений про те, що його справа буде розглядатися 16.03.2017 року об 11:00 годині, однак не був повідомлений про те, що його справа може бути розглянута 20.03.2017 року, що фактично вчинено Начальником відділу лісового господарства ДП "Турківський лісгосп", [PERSON] Відповідно до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля; г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об'єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров'я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до статей 105 ч. 2, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні в тому числі в незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. В силу ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4 ст. 1193 Цивільного кодексу України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи те, що відповідачем не представлено доказів його скрутного матеріального становища, відповідно законні підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди у суду відсутні. Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України сума заподіяної шкоди підлягає стягненню до місцевого бюджету сільської ради, на території якої вчинено лісопорушення, в даному випадку - Присліпської сільської ради Турківського району Львівської області. В силу ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача підлягає відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в користь ДП "Турківське лісове господарство" в сумі 1600 грн. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved