Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2016 року звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], треті особи: ГУЮ у місті Києві, СТ "Бджілка" Дарницького району міста Києва про визнання права власності на садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, посилаючись на те, що позивач, як спадкоємець за законом, після смерті батька, отримав відмову нотаріуса у вчинення нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] так як батько належним чином не оформив право власності на вказане майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним право власності на садовий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також з"явилась позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Треті особи у судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи. Представник третьої особи Головного управління юстиції у місті Києві надав до суду пояснення, в яких просить розглядати справу без участі третьої особи, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] року, згідно свідоцтва про народження від 15.05.1986 року, актовий запис №1627 (а.с.7-8). Згідно свідоцтва про смерть, виданого [INFO] року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №709, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). [PERSON] заповіту не залишив. Згідно спадкової справи №54/2014, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] та на садовий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] Позивач 11.02.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із земельної ділянки площею 0,0629 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] (с/т "Бджілка") (а.с.10). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2016 року №53/02-31 приватного нотаріуса [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS] який залишився після смерті [PERSON], оскільки позивачем не було наданонотаріусу документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.23). Згідно довідки СТ "Бджілка" Дарницького району міста Києва від 09.01.2016 року [PERSON] дійсно був членом вказаного садового товариства та ним, на належній йому земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS], було збудовано садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями та сорудами (а.с.25). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповіт це особисте розпорядження фізичної особи, на випадок її смерті. Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи надані позивачем докази та вказані норми чинного законодавства, вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи що відповідача не заперечував проти задоволення вимог позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі наведеного та

Outcome: approved