Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

27.12.2017 року орган опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу відповідачка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не створює в будинку гідних умов проживання для своїх дітей, не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітніх дітей, не утримує їх, не проявляє до них батьківської турботи та піклування. На даний час неповнолітня донька [PERSON] не проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити його повністю. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що в подальшому належним чином буде виконувати батьківські обов'язки. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши представника позивача, відповідачку, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до слідуючого. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком). Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачка являється матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], зареєстрованої відділом реєстрації актів громадянського стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26 від 03.07.2002 року (а. с. 7), та [PERSON], [INFO], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 25 від 14.03.2008 року (а. с. 8). Відповідно до частини 1 статті 135 СК України запис про батька неповнолітньої [PERSON], [INFO], у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою (а. с. 9). Батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а. с. 8), з яким відповідачка з 21.12.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі (а. с. 50). [INFO] року [PERSON] помер (а. с. 10). З рішення №10 від 30.07.2014 року комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій райдержадміністрації Миколаївській області слідує, що відповідачці рекомендовано зібрати необхідні документи для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] на неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 12). З довідки від 10.09.2014 року вбачається, що відповідачкою пройдено курс протиалкогольного лікування (а. с. 13). У жовтні 2016 року дідусь [PERSON] [PERSON] звернувся із заявою на комісію з питань захисту прав дитини при Єланецькій райдержадміністрації Миколаївській області з приводу неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язав по відношенню до неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17). 21.09.2016 року сім'ю відповідачки взято під соціальний супровід (а. с. 21). 21.12.2016 року під час комісійного обстеження умов проживання відповідачки за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в будинку чисто, але холодно, продуктами харчування забезпеченні частково, сукупний дохід сім'ї становить 1100 грн. Відповідачка та її співмешканець знаходились в стані алкогольного сп'яніння (а. с. 19). Рішенням №5 від 27.02.2017 року комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій райдержадміністрації Миколаївській області вирішено неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] вилучити із сім'ї без попередження та заяви матері і вмістити до центру соціально-психологічної реабілітації на термін до дев'яти місяців (а. с. 22). З матеріалів справи вбачається та в ході розгляду справи встановлено, що діти з липня 2017 року не проживали разом з матір'ю, у вересні 2017 року відповідачка забрала до себе малолітнього сина [PERSON] (а. с. 24-26). Згідно рішенням №12 від 26.07.2017 року комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій райдержадміністрації Миколаївській області та висновку органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації № 547/04-34/17 від 01.08.2017 року вирішено за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 27-29). 05.10.2017 року під час комісійного обстеження умов проживання відповідачки за адресою: с. Нововолодимирівка Єланецького району Миколаївської області, встановлено, що в будинку брудно, продукти харчування відсутні. Відповідачка та її співмешканець знаходились в стані алкогольного сп'яніння (а. с. 36). Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.2017 року навчається у ліцеї за професією "Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних. Оператор комп'ютерного набору", [PERSON] навчається у 4-А класі Єланецької ЗОШ. Діти навчаються слабо, нижче своїх здібностей, до навчання ставляться невідповідально. [PERSON] школу відвідувала несистематично, участь у позакласній роботі не брала, схильна до правопорушень, куріння, вживання спиртних напоїв, на даний час проживає в гуртожитку ліцею, не забезпечена одягом, харчуванням, навчальним приладдям і перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, ніякої допомоги від матері не отримує. [PERSON] характеризується як імпульсивний та дратівливий хлопчик. Мати нехтує вихованням дітей, не допомагає їм у навчанні (а. с. 30-31, 90). Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, перебувала на обліку у відділі соціальних виплат, пільг та компенсацій управління соціального захисту населення Єланецької райдержадміністрації та отримувала допомогу одиноким матерям на дитину [PERSON] з 01.03.2003 року по 30.06.2016 року включно у розмірі 895,52 грн. щомісячно (а. с. 35), відповідачка зловживає спиртними напоями, з сусідами та жителями села має обмежені стосунки, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП, тобто за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, та ч.ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, тобто поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (а. с. 32, 86-89). Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей: не займається їх вихованням та утриманням, не піклується про них, не проявляє батьківської турботи, не створила елементарних умов для проживання дітей разом з нею, не цікавиться життям своїх дітей. Заходи, які приймалися до неї представниками громади позитивних результатів не дали. Із викладеного слідує, що протягом тривалого проміжку часу відповідачка не вживала заходів щодо належного виховання та утримання своїх дітей, не піклувалася про їхній фізичний і духовний розвиток та не створила належних умов для їхнього життя та розвитку, а також не прийняла ніяких дій і намірів щодо забезпечення умов для проживання та виховання дітей в належних санітарно-побутових умовах. Зазначені вище обставини підтверджують, що подальше проживання дітей з матір'ю загрожує їхньому повноцінному розвитку та вихованню. Вказані фактори як кожен окремо, так і в сукупності, перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідачки і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54). З огляду на викладене, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved