Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, який було накладено на все майно її покійного чоловіка - [PERSON] В позові вказано, що за рішенням Красноградського районного суду від 06.03.2012 року з неї та [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 грн. та додатково стягнуто з позивачки 6000 грн. в рахунок повернення позики. За вказаним рішення видано виконавчі листи № 2021/2-948/2011 від 19.03.2012 року, на виконання яких на все нерухоме майно та кошти боржників накладено арешт. 30.06.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку, розташовану на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району. Спадкоємцями після нього є позивачка, яка одружилася та змінила прізвище на "Ланцова" та неповнолітній син [PERSON] 12.12.2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], на своє ім'я та на ім'я свого малолітнього сина [PERSON] 13.10.2016 року їй було надано роз'яснення, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину затримується у зв'язку з тим, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт, та запропоновано звернутися до уповноважених органів для вирішення питання щодо зняття арешту. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження об'єктів нерухомого майна, арешт на все нерухоме майно [PERSON] було накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ [PERSON] № 32375379 від 26.04.2012 року по виконанню виконавчого листа № 2021/2-948/2012. Стягувачем є [PERSON], який 27.05.2016 року надав розписку про отримання коштів в рахунок погашення боргу від [PERSON] на загальну суму 20000 грн. У зв'язку з погашенням заборгованості необхіднсть у арешті майна [PERSON] відпала, але позасудовим шляхом зняти заборону відчудження не має можливості, оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу 28.03.2016 року постановою державного виконавця. Враховуючи відсутність заборгованості перед [PERSON], позивач просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] В судове засідання [PERSON] та її представник не прибули, направили письмову заяву, в якій позов підтримали і просили його задовольнити . [PERSON] до суду надіслав нотаріально засвідчену заяву від 11.02.2017 року про визнання позову. Вказав, що претензій до [PERSON] не має, гроші в сумі 20000 грн отримав. Судовиий розгляд просить проводити без нього. Приватний нотаріус Красноградського районного нотаріального округу [PERSON] направила до суду заява про розгляд справи за її відсутності. Представник Красноградського РС ВДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду спраи повідомлений своєчасно та належним чином. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця Красноградського ВДВС від 26 квітня 2012 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2021/2-948/2012, виданого Красноградським районним судом, про стягнення на користь [PERSON] 15000 грн. Крім того, вказаною постановою накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 066208 від 24 березня 2009 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 6,1127 га, розташованої на території Хрестищенської сільської ради, КСП "Українка". Згідно свідоцтва про смерть від 09 серпня 2013 року [PERSON] помер 30 червня 2013 року. Після його смерті заведено спадкову справу, що підтверджується витягом з спадкового реєєстру. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] На час звернення до суду, заборгованість позивачки та [PERSON], який помер 30.06.2013 року, перед [PERSON] повністю погашена, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою відповідача від 11.02.2017 року . Відповідно до положень частин 1,2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як передбачено ч.1,2 ст 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Під час розгляду справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,1127 га, яка розташована на території Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області, КСП "Україна" , кадастровий номер земельної ділянки 6323381500:06:000:0109. Як передбаченост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, судом встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], які виявили бажання отримати спадщину, а тому позивач та її син, як майбутні власники цього майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, можуть вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ними права користування розпорядження майном, яке фактично їм належить. Крім того, суд враховує, що у [PERSON] відсутні будь-які матеріальні претензії до позивача з приводу повернення боргу, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач прийнявши спадщину шляхом подачі в шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріуса набула її у власність, оскільки згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. В зв'язку з арештом спадкового майна позивач фактично являючись власником спадкового майна, позбавлена можливості виконати передбачений ч. 1 ст. 1297 ЦК України обов'язок щодо отримання свідоцтва про право на спадщину стосовно нерухомого майна, а також в повному обсязі реалізувати права власника. Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із наведених вище обставин суд прийшов до висновк, що позивач, як власник майна, має право на задоволення своїх вимог, крім того [PERSON] претензій до [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) Л.В. не має. Вимога позивача про скасування арешту нерухомого майна ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами. Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як нерухоме майно належить спадкоємцям [PERSON] та є їх власністю, підстави для арешту майна відпали, у зв'язку із виконанням судового рішень, а нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту.

Outcome: approved