Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно виховання свого сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що 19 грудня 2014 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON], відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 1180. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами був практично формальним, сторони не вели спільне господарство, відповідач майже з моменту народження їх спільного сина не спілкується з ним, не відвідує його, не цікавиться його здоров'ям, не надає матеріальної допомоги та навіть не має бажання розмовляти з дитиною по телефону. Дитина з моменту народження і після розірвання шлюбу проживає та перебуває на повному утриманні позивача. У зв'язку із наведеним, та тим, що відповідач, не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я сина, його фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, [PERSON] змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 11 січня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник позов про позбавлення батьківських прав підтримали повністю, просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо позбавлення батьківських прав стосовно свого сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І., позов підтримувала в повному обсязі, не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи Сундук Л.І. дослідивши письмові матеріали справи, встановивши відповідні факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. 28 лютого 2017 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано (а.с.15). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 612. Батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.14). Із акту обстеження житлово-побутових умов від 05 листопад 2018 року, депутатом Броварської міської ради [PERSON], встановлено, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]., фактично проживає разом зі своїм сином [PERSON], 2015 року народження, за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки № 77 від 25 жовтня 2018 року, [PERSON], 2015 року народження дійсно зарахований і значиться в списках дошкільного навчального закладу "Теремок" управління освіти і науки Броварської міської ради з 11 вересня 2018 року. Протягом перебування дитини в даному закладі, окрім його матері, бабусі та [PERSON], жодна особа не була присутня ні на яких заходах та не приймала ніякої участі в житті дитини (а.с. 21). Із характеристики дошкільного навчального закладу "Теремок" щодо [PERSON], 2015 року народження, вбачається, що дитина даний дошкільний заклад відвідує систематично, демонструє елементарні правила культури, в спілкуванні веде себе адекватно, доброзичливо, розвиток дитини відповідає віковим особливостям, хлопчик має іграшки, виконує елементарні доручення, активний у спілкуванні. Мати, [PERSON], тато [PERSON], бабуся [PERSON] цікавляться життям [PERSON] в дитячому садку, його поведінкою, потребами, досягненнями. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року було вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 2 500, 00 грн щомісячно, на утримання сина [PERSON] - [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 23 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 червня 2033 року. Із досліджених медичних докуменів вбачається що [PERSON], [INFO], з 2016 року встановлений діагноз "Атонічний дерматит. Єкзема Капоші" (а.с. 23-39). Згідно із довідкою про доходи від 01 листопада 2018 року, довідки від 18 жовтня 2018 року № 18/10, характеристики виданої ФОП [PERSON] від 25 жовтня 2018 року, вбачається, що [PERSON], з 18 червня 2018 року працює в магазині кулінарії "[INFO]" у ФОП [PERSON] на посаді кухара. За час роботи зарекомендувала себе дисциплінованим і відповідальним фахівцем, чітко і в зазначений строк виконує всі доручені завдання, дотримується правил особистої гігієни. Її заробітна плата за травень-жовтень 2018 року становить 17 355 грн. (а.с. 18,19,20). Відповідно до заяви від 17 жовтня 2018 року, посвідченої державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1-2031, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 40). За висновком виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 11 грудня 2018 року № 1-18/1213, зважаючи на те що батько [PERSON], не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до [PERSON], орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. (а.с.42). За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] - [INFO], ухиляється. Крім того, [PERSON] визнав позов, надавши відповідну заяву, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved