Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-18 00:00:00

Позивач просить визнати незаконним висновок ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 22.04.2013 року за матеріалами службового розслідування; визнати незаконним та скасувати пункт 1 розпорядчої частини наказу № 356 від 13.05.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошено догану за порушення п.п. 2.1.2; 2.1.3, 2.1.4; 2.1.6; 2.2; 2.4; 2.5; 2.6; 2.8; 2.11; 2.12; 2.23; 4.1; 4.7 посадової інструкції начальника охорони сторожовий відділу економічної безпеки; визнати незаконним позбавлення його з 14.05.213 року персональної грошової надбавки та зобов'язати відповідача провести виплату персональної надбавки за 7 місяців в розмірі 2 800 грн.; стягнути 5 000 гр. моральної шкоди, вказуючи, що він працює начальником охорони сторожового відділу економічної безпеки на ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" з вересня 2005 року. Раніше він служив в Артемівському МВ УМВС України в Донецькій області та був звільнений в 2005 році в зв'язку з хворобою, на час роботи в міліції в нього склалися неприязні відносини з [PERSON], який на той період працював начальником Часівоярського МВМ УМВС України в Донецькій області. В липні 2012 року [PERSON] був призначений на посаду начальника відділу економічної безпеки ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" і його підпорядкували останньому, на фоні неприязних стосунків, що були між ними раніше, вони знову поновилися з більшою силою. [PERSON], не приховуючи своїх цілей, будь-якими способами намагався змістити його з займаної посади, став упереджено ставиться до його роботи, всіма можливими способами дискредитувати його в очах підлеглих, принижувати його. Вказує, що 22.04.201З року за фактом крадіжки, що сталася 19.03.2013 року на ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", було поведене службове розслідування та складено висновок, на підставі якого було видано наказ № 356 від 13.05.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". 14.05.2013 року його ознайомили під розпис з даним наказом, однак з ним він повністю не згоден, так як він складений за надуманими фактами, а обставини, які в ньому викладені, не відповідають реальним обставинам справи, були зроблені без відповідного аналізу реальної ситуації справи і грунтуються лише на амбіціях, домислах і особистій неприязні [PERSON] Внаслідок залучення до дисциплінарної відповідальності його незаконно позбавили персональної грошової надбавки. Зазначає, що не відповідають дійсності твердження п.1 наказу про те, що він на місця пригод з приводу розкрадань та інших питань, конфліктних ситуацій, що виникають у роботі мобільної групи, контролерів та сторожів не виїжджав, не вказано конкретних фактів, коли і за яких обставин ним були допущені такі порушення. Навпаки, 8.08.2012 року, 18.08.2012 року, 6.10.2012 року він виїжджав на місця пригод. 19.03.2013 року на місце по факту кражідки авторегуляторів він також виїжджав, здійснив огляд, прийняв пояснення за фактом розкрадання від сторожа [PERSON], після цього всі матеріали передав начальнику ВЕБ [PERSON] Вказує, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не містить жодних конкретних фактів порушення ним своїх службових обов'язків. Вказує, що внаслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідач з 14.05.2013 року позбавив його персональної грошової надбавки в розмірі 2 800 гр., яку просить стягнути. Крім того, вказаними незаконним діями йому було завдано моральної шкоди, оскільки начальник відділу економічної безпеки [PERSON] на зібранні робітників охорони вказав, що йому було оголошено догану за невиконання посадових обов'язків. Після цього йому постійно доводиться чути від керівництва, підлеглих, колег, знайомих і сторонніх осіб дану негативну інформацію, а також звинувачення в свою адресу про те, що він є порушником трудової дисципліни. Це позначається на його діловій репутації, порушує його честь і гідність, викликає у нього почуття сорому і приниження за себе через неможливість відновити репутацію. А тому оцінює свої морально страждання в розмірі 5 000 гр. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили його задовольнити в повному обсязі, оскільки при оголошенні йому догани в оскаржуваному наказі не вказано конкретної дати, часу та обставин коли відбулося те чи інше порушення вимог його посадової інструкції. Більшість недоліків, викладених в матеріалах службового розслідування та наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності носять загальний характер, в них не конкретизовані порушення, не зазначено час їх вчинення та винних осіб, без конкретизації пункту статей, найменування та дат знехтуваних та невиконаних ним наказів, рішень, розпоряджень та інших законних вимог. Представник відповідача - ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» проти позову заперечував, вказав, що строк для звернення позивача із заявою про вирішення трудового спору до суду, згідно ст. 233 КЗпП України, закінчився, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник відповідача також вказує, що 19.03.2013 року з 19-00 годин до 7-00 годин на СП № 23 (станція № 5), на чергуванні знаходився сторож ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" [PERSON], який під час свого чергування в 23 години 25 хвилин прийняв під охорону дев'ять піввагонів, що прибули на ваговий шлях станції № 5 на дозування з накопичувального складу. При здійсненні чергового обходу території поста о 2.20 годині 20.03.2013 року [PERSON] було виявлено розкрадання авторегуляторів гальмівної системи на двох з дев'яти вищевказаних на піввагонах та повідомлено про це [PERSON], який на місце події не виїхав, причини та умови, що сприяли розкраданню, не встановив. Матеріали службового розслідування ВЕБ ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" були складені на підставі перевірки керівної і організуючою ролі [PERSON], за результатами перевірки були встановлені порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат". Крім того, представник відповідача зазначає, що згідно Положення «Про порядок встановлення та виплати надбавок до тарифних ставок і окладів керівникам, фахівцям та кваліфікаційним робочим, зайнятим на особливо відповідальних роботах, за високу професійну майстерність, за високі досягнення у праці у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 1.03.2012 р. надбавка виплачується за умови виконання виробничих завдань (планів виробництва по кожному структурному підрозділу, а для членів правління по підвідомчих структурним підрозділам) на підставі довідки планового відділу та затвердженої директором з економіки) за результатами роботи за попередній місяць. При отриманні дисциплінарних стягнень надбавка скасовується повністю строком не менше ніж на 3 місяці, сума не виплати надбавки через одержання дисциплінарного стягнення за наказом № 356 від 13.05.2013 р. [PERSON] становить 723 гр. 92 коп. Також вважає, що відповідач не поширював негативну інформацію про позивача, не завдавав моральної шкоди, вчинив в межах своєї компетенції та на підставі достовірних даних, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Третя особа - [PERSON] проти позовних вимог заперечував, вказав, що він працює начальником відділу економічної безпеки в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з липня 2012 року. Раніше він служив начальником Часовоярського МВМ Артемівського МВ в період з 2000 по 2007 рік, та в своєму підпорядкуванні мав на посаді дільничного інспектора Разборського І.А. Після звільнення в 2005 році він та позивач підтримували нормальні службові відносини, допомагали один одному в роботі, будь-яких неприязних стосунків не мали, до його роботи він упереджено ніколи не ставився, не порушував вимог посадової інструкції, всі його вимоги до підлеглих, в тому числі і до позивача, були законні і обгрунтовані. З 1.11.2012 року згідно наказу № 794 ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» було засновано відділ економічної безпеки, як самостійний структурний підрозділ, в який увійшла охорона сторожова (до цього була самостійним структурним підрозділом). Позивач постійно ігнорував його вказівки щодо роботи, з цього питання його неодноразово викликали до генерального директора. Вказує, що останньою краплею стало розкрадання 27.02.2013 року і 20.03.2013 року на станції № 5 із залізничних вагонів 5 авторегуляторів гальмівної системи, начальник охорони сторожовий [PERSON] в черговий раз на місце події не прибув. За даним фактом було повідомлено генеральному директору, який дав вказівку провести службове розслідування. Перевірка проводилася за період з листопада 2012 по квітень 2013 року, в результаті перевірки були виявлені систематичні факти не виконання розпоряджень начальника відділу економічної безпеки, а також пунктів посадової інструкції позивачем. При проведенні службового розслідування було встановлено, що за вказаний період перевірки було скоєно 36 злочинів та пригод у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», не на одне з цих подій [PERSON] не виїжджав, а відповідно жодною інформацією не володів, причини та умови, що сприяли вчиненню злочинів та правопорушень встановити не міг, свої пропозиції щодо запобігання надалі розкрадань і збереження майна у відділ економічної безпеки не надавав. Вважає, що висновок за матеріалами службового розслідування винесено законно й обгрунтовано, а зазначені факти в результаті перевірки знайшли своє підтвердження. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 1.09.2005 року позивач [PERSON] призначений на посаду начальника охорони сторожової ВАТ «Часівоярського вогнетривкого комбінату» (а.с.31 т.1). 1.11.2012 року [PERSON] переведений на посаду начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки (а.с.31 т.1). 22.04.2013 року за фактом крадіжки 19.03.2013 року, що сталася на ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" було проведено службове розслідування і складено висновок, на підставі якого було видано наказ № 356 від 13.05.2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". За порушення п.п.2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 2.23, 4.1, 4.7 посадової інструкції начальнику охорони сторожовий відділу економічної безпеки ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" [PERSON] було оголошено догану. Згідно вказаного висновку встановлено, що 19.03.2013 року з 19-00 годин до 7-00 годин на СП № 23 (станція № 5) на охороні перебував сторож охорони сторожовий ВЕБ [PERSON], який під свого чергування о 23 годині 25 хвилин прийняв під охорону дев'ять піввагонів, що прибули на ваговий шлях станції № 5 на дозування з накопичувального складу. При здійсненні чергового обходу території поста в о 2.20 годині 20.03.2013 року [PERSON] було виявлене розкрадання авторегуляторів гальмівної системи на двох з дев'яти напіввагонах. Про дану подію було повідомлено начальнику охорони сторожовий [PERSON], який на місце події не виїхав. В ході проведення службової перевірки було встановлено, що [PERSON] на місця пригод за фактом розкрадання та інших питань, що виникають у роботі мобільної групи, контролерів, ніколи не виїжджав, причини та умови, що сприяють розкраданням, не встановлював, заходи щодо запобігання розкрадань надалі не розробляв. Також [PERSON] не проводяться заняття з підлеглими по професійній підготовці, практичним діям в тій чи іншій ситуації, виявленню вразливих місць, що сприяють розкраданням і т.д., журнали обліку і матеріали лекцій з проведення занять відсутні; не організовується виявлення осіб, що займаються розкраданням, щомісячні графіки перевірок сторожових постів у нічний час [PERSON] не дотримуються; на постах в опис майна, що охороняється, не внесений повний перелік ТМЦ, що знаходяться під охороною, та інші порушення. Проведеною перевіркою були встановлені порушення [PERSON] п.п. п.п.2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 2.23, 4.1, 4.7 посадової інструкції начальника охорони сторожовий відділу економічної безпеки ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат". Наказом генерального директора ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» Третьякова К.М. № 356 від 13.05.2013 року за порушення п.п. п.п.2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 2.23, 4.1, 4.7 посадової інструкції начальника охорони сторожовий відділу економічної безпеки ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" [PERSON] була оголошена догана ( а.с.167 - 168 т.3). Позивач в судовому засіданні заперечував факт отримання ним наказу саме 14.05.2013 року, пояснюючи що дійсно був ознайомлений з наказом, але дату його отримання в журналі вчинено не ним. Проте, у позовній заяві сам позивач вказує, що 14.05.2013 року наказ був ним отриманий. Крім того, 23.05.2013 року, після притягнення його дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до генерального директора ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" Третьякова К.М. із заявою про скасування наказу № 356 від 13.05.2013 року (а. с. 37-38 т.1). Тобто, доводи позивача про те, що він був ознайомлений з наказом набагато пізніше, ніж 13 чи 14 травня не підтверджені належними доказами. 31.05.2013 року генеральним директором Третьяковим К.М. було прийнято рішення залишити вказаний наказ в силі, тому що в ході повторного вивчення всіх обставин, вказані порушення посадової інструкції знайшли своє підтвердження і вказані правильно. 27.05.2013 року позивач звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" із заявою про неправомірність винесення дисциплінарного стягнення. Комісією з трудових спорів ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" 6.06.2013 року було прийнято рішення про необґрунтованість вимог [PERSON] Відповідно до ст. 224 Кодексу законів про працю комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах, організаціях, за винятком спорів, зазначених у ст.ст. 222, 232 Кодексу. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудових спорах, якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом. Будучи незгодним з наказом № 356 від 13.05.2013 року позивач звернувся до комісії по трудовим спорам ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з заявою щодо неправомірності винесення дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наказом (а.с.26-34). Рішенням комісії по трудовим спорам ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 6.06.2013 року вимоги [PERSON] визнані необґрунтованими, а наказ № 356 від 13.05.2013 року залишений без змін (а.с.4-5 т.2). Відповідно до ст. 228 КЗпП у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник може оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах. Вказане рішення комісії по трудовим спорам ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 6.06.2013 року ані позивачем, ані іншою особою оскаржене не було, суду не надано достовірних доказів того, що вказане рішення скасоване. Згідно клопотання від 31.10.2013 року позивач просить поновити строк для звернення до суду та вказує, що строк він пропустив за поважних причин, та вказує, що ані протоколу комісії з трудових спорів, ані її рішення він не отримував (а.с.154-156 т.1). Разом з тим, до суду позивач звернувся з позовом до ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про визнання незаконним висновку ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 22.04.2013 року за матеріалами службового розслідування, визнання незаконним та скасування пункту 1 розпорядчої частини наказу № 356 від 13.05.2013 р. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 231 КЗпП України у районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівника чи власника або уповноваженого ним органу, коли вони не згодні з рішенням комісії по трудових спорах підприємства, установи, організації (підрозділу); 2) прокурора, якщо він вважає, що рішення комісії по трудових спорах суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно клопотання позивача від 31.10.2013 року він просить врахувати причини пропуску строку звернення до суду та вказує, що він є пенсіонером МВС, має статус інваліда війни 3 групи, інвалідність пов'язана з отриманням травми, стан здоров'я з роками погіршується, в даний час має стійке хронічне захворювання, пов'язане з отриманою травмою, його дружина також є інвалідом 3 групи (захворювання опорно-рухового апарату), на вихованні перебуває дитина-інвалід дитинства, який потребує догляду і якого потрібно постійно лікувати. Всі ці обставини призвели до пропуску строку для подачі позовну до суду. Судом достовірно встановлено, що 14.05.2013 року позивач був ознайомлений з наказом № 356 від 13.05.2013 року (арк.с.169 том 3). Про вказаний факт стверджує сам позивач. Разом з тим, до суду з позовом він звернувся лише 31.10.2013 року, тобто через більш ніж 5 місяців після того, як дізнався про порушення своїх прав. При цьому, суд бере до уваги, що позивач попередньо звертався за вирішенням цього спору до комісії по трудовим спорам, його заява була розглянута 06.06.2013 року, він приймав участь в засіданні комісії, про що свідчить його виступ згідно протоколу засідання (а.с.35-37 т.2). Пояснення позивача щодо того, що він, не дивлячись на численні (до 28.10.2013 року) звернення, не отримав відповіді щодо прийнятого комісією рішення, а тому не звертався до суду, по-перше, не підтверджуються жодним доказом, а, по-друге, ним самим порушено право своєчасного звернення до суду, оскільки відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивач вказує, що на його запит від 28.10.2013 року протокол засідання комісії від 06.06.2013 року та рішення комісії з трудових спорів направлено 08.11.2013 року листом за № 12/2-94 (арк. с. 3 том 2). Фактично позивач не звертається з клопотанням про поновлення строку на оскарження рішення комісії з трудових спорів, не просить суд скасувати рішення комісії по трудовим спорам та протягом розгляду справи не просив притягнути її до участі у справі в якості відповідача. В клопотанні він просить визнати поважними причини пропуску строку подачі позову до суду. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами трудових спорів", встановлені ст. ст. 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Розглядаючи трудові спори після їх попереднього розгляду в комісії по трудовим спорам, суд з'ясовує і обговорює додержання і причини пропуску як для десятиденного строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, так і тримісячного строку звернення до комісії по трудовим спорам (ст.225 КЗпП), якщо останньою він не був поновлений. Виходячи з вимог ст. 233 КЗпП України щодо тримісячного строку подачі позовної заяви до суду, та того факту, що позивач дізнався про порушення своїх прав 14.05.2013 року, перебіг позовної давності для позивача фактично закінчився 14.08.2013 року. Судом достовірно встановлено, що позивач дійсно є інвалідом 3 групи (а.с.167 т.1). Згідно листів непрацездатності позивач перебував на стаціонарному лікуванні в періоди з 12.06.2013 року по 19.06.2013 року, з 20.06.2013 року по 1.07.2013 року, з 24.10.2013 року по 29.10.2013 року (а.с.170 - 173 т.1). Суд вважає, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку подачі позовної заяви необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача. Між тим, починаючи з 1.07.2013 року по 14.08.2013 року, коли для позивача закінчився строк подачі позовної заяви, та в період до 24.10.2013 року, тобто більш ніж три місяці, позивачем не надано достовірних та наявних доказів, які б перешкоджали йому звернутися до суду з цим позовом за вказані періоди. Суду не надано обґрунтованих доказів того, що за вказаний період позивач не мав реальної змоги за поважних причин чи обставин звернутися до суду з цим позовом. Інших доводів, які б свідчили про наявність непереборних обставин, пов'язаних з дійсними істотними труднощами для вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого строку, позивачем суду не наведено. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" якщо тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки не надано доказів поважності пропуску позивачем строку для подачі цього позову та підстав, з якими закон пов'язує необхідність поновлення такого строку, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні заяви про відновлення строку звернення до суду та в задоволенні позову з урахуванням також досліджених обставин справи. Судом також встановлено, що позовні вимоги про визнання незаконним висновку за матеріалами службової перевірки, п.1 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позбавлення персональної грошової надбавки, поновлення такої виплати та стягнення моральної шкоди є недоведеними і необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. За матеріалами службової перевірки від 22.04.2013 року, яка проводилась щодо виконання [PERSON] посадових обов'язків в період з листопада 2012 року по березень 2013 року, було встановлено, що винними діями [PERSON] порушено посадову інструкцію, що призвело до притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Відповідно п. 2.1.2 Посадової інструкції начальника охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» начальник охорони сторожової ВЕБ забезпечує своєчасний та якісний інструктаж підлеглих, які заступають в наряд. Так, представник третьої особи, безпосередній керівник позивача, вказував на те, що згідно п. 2.1.2 Інструкції позивач, як начальник охорони сторожової відділу економічної безпеки, повинен забезпечувати своєчасний і якісний інструктаж підлеглих, які заступають в наряд. Інструктаж повинен проводити особисто [PERSON] прибувши на пост або в телефоном режимі. При проведенні інструктажу особливу увагу працівників повинен приділяти випуску автомобілів, тільки за наявності всіх необхідних документів (шляховий лист, чек з оплати автопослуг і накладна на товар) і його огляду, знань робочої інструкції сторожа і контролера на контрольно-пропускному пункті 2 класу, Положення «Про пропускний та внутрішній режим», «Про охорону сторожовий відділу економічної безпеки» та інших нормативних документів. В судовому засіданні встановлено, що журнал обліку проведення інструктажу з контролерами 2 класу, журнал з реєстрацією порушень та порушників у начальника охорони сторожової ВЕБ [PERSON] був відсутній. Зазначене підтверджується наданим відповідачем Актом інвентаризації журналів та документації, що знаходиться в архіві охорони сторожової ВЕБ від 02.12.2013 року (арк. с. 203 том 2). Наданий для огляду в судовому засіданні журнал видачі нарядів з 12.11.2012 року по 03.12.21012 року містить позначення олівцем прізвища особи - [PERSON], що проводила інструктаж, наприклад 15.11.2012 року, 13.11.2012 року, 19.11.2012 року, 21.11.2012 року, 22.11.2012 року, 23.11.2012 року, та інші, проте свідки заперечували той факт, що інструктаж проводив саме позивач, а вказували на те, що інструктаж проводила [PERSON] Також дані, внесені до цього журналу не містять відомостей про проведення інструктажу начальника охорони сторожової ВЕБ з контролерами з приводу дотримання вимог Положення «Про пропускний та внутрішньо об'єктовому режимі» в ПАТ. Пунктом 2.1.3 Інструкції передбачено, що позивач повинен приймати заходи до створення належних умов для виконання працівниками своїх обов'язків. Відповідачем зроблений висновок про те, що за період, у який позивач притягається до відповідальності, останній особисто не разу не звернувся до начальника ОЕБ з пропозицією за рішенням побутових та інших питань стосуються ремонту КПП а СП, заміні вікон і дверей, ремонту покрівлі, хоча повинен був при перевірці постів виявляти дані недоліки і вживати заходів до їх усунення. Вирішенням проблемних питань надходять від працівників КПП і СП на нейтральний пост, створенням належних умов для виконання ними своїх обов'язків займалася [PERSON], готуючи службові записки за підписом начальника ОЕБ, тобто [PERSON] даною роботою не займався і даний пункт не виконував. Вказане не спростовано позивачем. Відповідно п. 2.1.4 Посадової інструкції начальника охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» начальник охорони сторожової ВЕБ своєчасно приймає заходи до усунення недоліків, які сприяють крадіжкам, порушення пропускного та внутрішньо об'єктового режиму. Позивач вважає, що ним приймалися заходи щодо усунення недоліків, спричинені розкраданням, порушенням пропускного і внутрішньооб'єктового режиму. В якості доказу надано: службову записку на ім'я начальника ЗДЦ Клименка М.П. № 323 від 12.11.2012р про встановлення запору та вживанню організаційних заходів для запобігання розкраданню майна; службові записки на ім'я начальників цехів про порушення їхніми працівниками пропускного режиму (вих. № 315 від 01.11.2012р; № 314 від 01.11.2012р.; № 338 від 28.11.2012р; № 337 від 28.11.2012р; № 336 від 28.11.2012р; № 341 від 30.11.2012р; № 342 від 30.11.2012р; № 350 від 11.12.2012р.; № 352 від 12.12.2012р.; № 353 від 12.12.2012р; № 354 від 12.12.2012р; № 365 від 25.12.2012р.) (арк. с. 38-50 том 3). Разом з тим, в судовому засіданні позивачем не підтверджено чи знайшли свого адресату дані службові записки, які по ним прийняті заходи, навіть попри те, що у службових записках ставиться питання про розгляд виявленого факту на змінно-зустрічних зборах та повідомлення про це начальника охорони сторожової. В судовому засіданні доведено факт порушення позивачем п. 2.6 Інструкції (бере участь в розслідуванні всіляких порушень, розкрадань, аварій). З пояснень [PERSON], службової записки (арк.с.42 том 2) встановлено, що 20.03.2013 року в 2:45 годин до нього додому зателефонувала контролер КПП 1 [PERSON] і повідомила, що їй зателефонував сторож [PERSON] і сказав, що на станції № 5 скоєно розкрадання 3 авторегуляторів. Про даний факт вона повідомила начальнику варти [PERSON] та начальнику охорони сторожовий ОЕБ [PERSON] Він разом із заступником начальника відділу економічної безпеки [PERSON] і начальником варти [PERSON] о 07 годині 10 хвилин прибули на місце події. Після обстеження території о 07 годині 45 хвилин поїхали на центральний пост. [PERSON] на місце події так і не прибув, але стверджував, що був у 7:30 годин. При проведенні службового розслідування встановлено, що за вказаний період перевірки було скоєно 36 злочинів (графік додається) та пригод у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат». Не на одне з цих подій [PERSON] не виїжджав, а відповідно жодною інформацією не володів. Як вказує [PERSON] [PERSON] причини та умови, що сприяють вчиненню злочинів та правопорушень встановити не міг. Свої пропозиції щодо запобігання надалі розкрадань і збереження майна у відділ економічної безпеки не надавав, про що свідчать доповідні записки від 30.11.2012, 07.02.2013, 28.02.2013 року. Свідок [PERSON] показав, що працює на підприємстві начальником караулу. Вночі 20.03.2013 року їй подзовила [PERSON] та повідомила про кражу. Він дав їй вказівку, щоб вона поставила до відома про це [PERSON] та [PERSON] О 7год.30хв. йому передзвонив [PERSON] і просив, щоб він надав йому автомобіль для того, щоб [PERSON] приїхав на пост, але так і не прибув. Щоб [PERSON] проводив заняття з охоронцями такого він не пам'ятає. Заперечуючи щодо факту порушення чи невиконання п. 2.2 Інструкції (щодо здійснення обстеження об'єктів що охороняються), позивачем надані службові записки: на ім'я генерального директора Третьякова К.М, про проведення обстеження залізничної колії та виявлення недоліків (вих. № 321 від 09.11.2012р.) та на ім'я головного енергетика [PERSON] про обстеження об'єкту цеху № 1 та проведення демонтажу електродвигуна (вих. № 41 від 12.03.2012р.) (арк. с. 51,52 том 3). Позивачем не надано належних доказів щодо спростування факту порушення ним п.2.1.6 Інструкції, якою передбачено, що він навчає підлеглих методам якісного огляду автомобільного і залізничного транспорту, виявленню вразливих місць, сприяючих розкраданням), що на його думку підтверджується службовими записками на ім'я генерального директора Третьякова К.М. (вих. № 320 від 09.11.2012р., вих. № 348 від 07.12.2012р.) (арк.с.53,54 том 3) та п.2.4 Інструкції щодо (організації та проведення занять по професійній підготовці з підлеглими, ведення обліку, оформлення службової документації. У журналі перевірок начальника охорони ОЕБ [PERSON] є записи про проведені перевірки в нічний час, зокрема, 12.12.2012р., 03.01.2013р., 15.01.2013р., 28.01.2013р., 29.01.2013р., 19.02.2013р., 20.02.2013р., 24.02.2013р., 25.02.2013р., 13.03.2013р., 16.03.2013р., 17.03.2013р., однак у зазначені дні перевірки [PERSON] не здійснювалося, оскільки, як встановлено службовою перевіркою, записи про дані перевірках в журналах на КПП і СП відсутні або вписані «заднім» числом, тобто сфальсифіковані. Службовою перевіркою було встановлено, що відмітки про вечірні і нічні перевірки начальником охорони в більшості випадків записані «між рядків» або внизу сторінки, що свідчить про те що перевірки не здійснювалися і записи в журнали були внесені заднім числом. Дані факти підтверджуються працівниками охорони сторожовий ОЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» та зведеною таблицею перевірок (арк.с.102,103 том 2), що не спростовано позивачем. В судовому засіданні позивач пояснив, що ним здійснювався негласний контроль за роботою підлеглих, на що третя особа [PERSON] вказав, що про те, що начальником охорони сторожової проводиться негласний контроль, він повинен був повідомити його як начальника відділу безпеки. Свідок [PERSON] пояснила, що в період часу з 0 год. до 7 год. її жодного разу не перевіряв [PERSON] Всі проблеми, що виникалі на посту, вона вирішувала з [PERSON], тому що [PERSON] не можна було знайти. З нею особисто позивач жодного інструктажу не проводив. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що вночі їх [PERSON] ніколи не перевіряв. Почав перевіряти після службової перевірки. Проведення занять зводилося до того, що працівникам повідомлялися лише показники у роботі підприємства. Таке ж підтвердив і свідки [PERSON], [PERSON]. [PERSON] також пояснив, що у комісії з розгяду факту кражі авторегуляторів [PERSON] не був присутнім. Свідок [PERSON] показав, що з листопада 2012 року [PERSON] заняття з ними не проводив, пости в нічний час не перевіряв. Свідок [PERSON] показала, що він працює контролером відділу охорони сторожової. 20.03.2013 року йому подзвонив [PERSON] щодо крадіжки регуляторів. Про це вона доповіла [PERSON], який сказав їй, щоб вона повідомила про це [PERSON] та [PERSON] Вона також зазначила, що [PERSON] знав про кражу своєчасно. В судовому засіданні був підтверджений той факт, що щомісячні графіки виходів працівників по сторожовим постам, наряди складалися інструктором з організації охорони сторожової ВЕБ [PERSON] Свідок [PERSON] також показала, що всю документацію щодо проведення первинних інструктажів з працівниками охорони вона готувала, а начальники караулів - проводили цей інструктаж. Позивач наполягав на тому, що він не проводив нічні перевірки на тій підставі, що він є інвалідом і адміністрація підприємства не мала права залучати його до участі у таких перевірках. Проте, в судовому засіданні встановлено, що позивач жодного разу не звертався до керівництва підприємства з приводу того, що він не може виконувати свої посадові обов'язки з причини встановленої інвалідності. Навпаки, позивач намагався довести суду, що проводив негласні нічні перевірки, як того вимагає посадова Інструкція начальника охорони сторожової. Згідно Положення «Про порядок встановлення та виплати надбавок до тарифних ставок і окладів керівникам, фахівцям та кваліфікаційним робочим, зайнятим на особливо відповідальних роботах, за високу професійну майстерність, за високі досягнення у праці у ПАТ« Часівоярський вогнетривкий комбінат »від 01.03.2012р. (додаток № 8), надбавка виплачується за умови виконання виробничих завдань (планів виробництва по кожному структурному підрозділу, а для членів правління по підвідомчих структурним підрозділам) на підставі довідки планового відділу та затвердженої директором з економіки) за результатами роботи за попередній місяць. При отриманні дисциплінарних стягнень надбавка скасовується повністю строком не менше ніж на 3 місяці. Надбавка протягом строку дії дисциплінарного стягнення не виплачується. Надбавки можуть бути відновлені знову згідно положення після закінчення 3 місяців і поліпшення показників роботи в установленому порядку. За рішенням генерального директора (для керівників, фахівців, службовців), керівника структурного підрозділу (для робітників) - надбавка може бути відновлена ??раніше. Згідно довідки від 03.12.2012г. начальника відділу ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» [PERSON] план чистого прибутку по ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» виконаний за результатами роботи за травень, червень, серпень, жовтень 2013р. Відповідно надбавки по відділу економічної безпеки ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» нараховувалися в червні, липні, вересні та листопаді 2013р. (додаток № 9). Сума не виплати надбавки через одержання дисциплінарного стягнення за наказом № 356 від 13.05.2013г. [PERSON] становить 723.92 грн. Позовні вимоги в частині стягнення надбавки в сумі 2800 грн. безпідставні та не підлягають задоволенню. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта, п'ята). У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у статті 2371 Кодексу, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством Позивачем не доведено які саме фізичний біль та страждання він зазнав діями відповідача, а наводить лише ті доводи, що начальник відділу економічної безпеки [PERSON] на зібранні робітників охорони вказав, що йому було оголошено догану за невиконання посадових обов'язків. Ті обставини, що йому постійно доводиться чути від керівництва, підлеглих, колег, знайомих і сторонніх осіб негативну інформацію, а також звинувачення в свою адресу про те, що він є порушником трудової дисципліни не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, враховуючи, що позивачу відмовлено у позовних вимогах щодо скасування судового наказу, а моральна шкода є похідною від позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. задоволенню не підлягають. В Рішенні конституційного Суду України від 22.02.2012 року вказується, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушене право. З урахуванням вищевказаного, позовні вимоги про визнання незаконним висновку ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 22.04.2013 року за матеріалами службового розслідування; визнання незаконним та скасування пункту 1 розпорядчої частини наказу № 356 від 13.05.2013 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; визнання незаконним позбавлення [PERSON] з 14.05.2013 року персональної грошової надбавки, зобов'язання відповідача провести виплату персональної надбавки за 7 місяців в розмірі 2 800 грн.; стягнення 5 000 гр. моральної шкоди не підлягають задоволенню і в позові необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed