Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство КБ « Надра » звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] (далі - «Позичальник») 17.09.2007 року укладено кредитний договір №8/2007/840-К/1344-Н, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 45 770,00 дол. (сорок п'ять тисяч сімсот сімдесят доларів 00 центів) в порядку та на умовах, визначених договором, строком до 16 вересня 2033 року. Видача позивачем та отримання відповідачкою [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки №NL-1 від 17 вересня 2007 року (додаток №3).Відповідно до п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 4.3.2, 4.3.3 кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язалася належним чином виконувати умови кредитного договору. Попри взяті на себе зобов'язання відповідачка [PERSON] не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником ( відповідачкою [PERSON]) строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного п.3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 договору, відповідачка зобов'язана сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Станом на 02 липня 2013 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем складає 158 267,62 дол. (сто п'ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят сім доларів 62 цента), що за курсом Національного банку України становить 1 265 033,09 грн. (один мільйон двісті шістдесят п'ять тисяч тридцять гри гривні 09 копійок), в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 45 220,75 дол. (сорок п'ять тисяч двісті двадцять доларів 75 центів), що в еквіваленті становить 361 449,45 грн. (триста шістдесят одна тисяча чотириста сорок дев'ять гривень 45 копійок); заборгованість по процентам - 25 210,23 дол. (двадцять п'ять тисяч двісті десять доларів 23 цента), що в еквіваленті складає 201 505,37 грн. (двісті одна тисяча п'ятсот п'ять гривень 37 копійок); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 83 259,64 дол. (вісімдесят три тисячі двісті п'ятдесят дев'ять доларів 64 цента), що в еквіваленті становить 665 494,30 грн. (шістсот шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто чотири гривні 30 копійок); штраф за невиконання зобов'язань за п.5.2 кредитного договору - 4 577,00 дол. (чотири тисячі п'ятсот сімдесят сім доларів 00 центів), що в еквіваленті складає 36 583,96 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 96 копійок). В якості забезпечення зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №8/200)7/840-К/1344-Н, відповідно до п. 1.1 якого відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.2 договору поруки відповідальність відповідачки [PERSON] та [PERSON] - є солідарною. Згідно зі ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор мас право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. З урахуванням викладених обставин та правового обґрунтування позову позивач просив суд : стягнути солідарно з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (04053, м.Київ, вул. Артема,15; р/р 37390244237002, МФО 380764, ОКНО 20025456, банк отримувача - ПАТ «КБ «Надра», м. Київ) заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року у розмірі 158 267,62 дол. (сто п'ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят сім доларів 62 цента), що за курсом Національного банку України станом на 02.07.2013 року складає 1 265 033,09 грн. (один мільйон двісті шістдесят п'ять тисяч тридцять гри гривні 09 копійок). Представник позивача Пришедько А.Л. в судовому засіданні 19 березня 2014 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставах, які зазначені в позові. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 19 березня 2014 року позов не визнав, посилаючись на те, що в кредитному договорі №8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року не зазначена істотна умова кредитного договору, а саме: позивач не надав відповідачу [PERSON] інформацію, щодо методики, яка використовується позивачем для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання, таким чином не визначено на кого покладено валютні ризики; крім того відповідачка [PERSON] не отримувала кредиту в доларах США, а отримувала кредитні кошти у гривні; також, позивач не має законних підстав розраховувати суму позову у доларах США та застосовувати еквівалент у гривні, оскільки в матеріалах справи відсутні докази попередження відповідача [PERSON] про валютні ризики. Крім того, в судовому засіданні 19 березня 2014 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] визнав факт укладення кредитного договору №8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року та підтвердив те, що гроші відповідачкою в банку отримувалися. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] заявив про те, що відповідачка не визнає суму позову, оскільки , на думку представника, вона ( сума позову) повинна бути іншою. Для проведення обґрунтованого розрахунку суми позовних вимог, яка визнавалася відповідачкою [PERSON], за клопотанням представника [PERSON], у справі двічі оголошувалась перерва для надання додаткових доказів, а саме до 18.04.2014 року та 07.05.2014 року. Однак, зазначені докази представником відповідачки суду надані не були. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання 18.04.2014 року , та 07.05.2014 року не з'явився, хоча про дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання виклику до суду ( а.с.153,160). Суд прийшов до висновку, що представник відповідача [PERSON]- [PERSON] безпідставно затягує розгляд справи по суті, зловживає своїми процесуальними правами, що унеможливлює для суду дотримання строків розгляду справи, визначених ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується розписками відповідача про отримання викликів до суду ( а.с.41, 49, 65), в тому числі і в судове засідання 07.05.2014 року ( а.с.159). Представник позивача Пришедько А.Л. в судове засідання 07.05.2014 року не з'явився, але направив до суду заяву в який просив розглянути справу за його відсутності, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. З урахуванням заяви представника позивача Пришедько А.Л., відповідно до ч.4 ст.169 , ст.224 ЦПК України - судом було ухвалено про заочний розгляд справи за неявкою відповідачів та їх представників, за наявними в матеріалах справи доказами. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до копії кредитного договору № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року ПАТ КБ « Надра » надав кредит [PERSON] у сумі 45770,00 доларів (США) під 12,99 % на рік на строк до 16.09.2033 року, п. 5.2 передбачається відповідальність позичальника у вигляді пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення та п. 5.3 штрафи у розмірі 10 % від суми кредиту ( а.с. 6-7). Відповідно до п.1.1 договору поруки № 1737-Н/2 від 17 грудня 2007 року ( а.с.11) - поручитель [PERSON] поручився перед ПАТ КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних в п. 1.1 договору поруки повністю ( чи у будь-якій його частині ) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно копії заяви на видачу готівки № NL-1 [PERSON] отримала готівку з каси відділення філії ПАТ КБ «Надра» згідно кредитного договору № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року у сумі 45770 доларів 00 центів (США) ( а.с.8). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року (а.с.9) [PERSON] станом на 02.07.2013 року має заборгованість: заборгованість за сумою кредиту - 45 220,75 дол. (сорок п'ять тисяч двісті двадцять доларів 75 центів), що в еквіваленті становить 361 449,45 грн. (триста шістдесят одна тисяча чотириста сорок дев'ять гривень 45 копійок); заборгованість по процентам - 25 210,23 дол. (двадцять п'ять тисяч двісті десять доларів 23 цента), що в еквіваленті складає 201 505,37 грн. (двісті одна тисяча п'ятсот п'ять гривень 37 копійок); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 83 259,64 дол. (вісімдесят три тисячі двісті п'ятдесят дев'ять доларів 64 цента), що в еквіваленті становить 665 494,30 грн. (шістсот шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто чотири гривні 30 копійок); штраф за невиконання зобов'язань за п.5.2 Кредитного договору - 4 577,00 дол. (чотири тисячі п'ятсот сімдесят сім доларів 00 центів), що в еквіваленті складає 36 583,96 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 96 копійок). Разом складає 45770 доларів 00 центів (США), що в гривневому еквіваленті становить 1265033 гривень 09 копійок. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 60 ЦПК), крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ « Надра» обґрунтував свої позовні вимоги та надав суду належні та допустимі докази, на підтвердження своїх позовних вимог. В свою чергу, відповідачка [PERSON] не проявляла процесуальну активність, спрямовану на доказування своїх заперечень, тому суд вважає, що відповідачкою не були надані достатні, належні та допустимі докази суми позову, яка б визнавалася відповідачкою на момент вирішення справи 07.05.2014 року. Відповідачка та її представник не навели суду жодного аргументу на спростування доказів наданих позивачем. Заперечення представника відповідачки [PERSON] в частині того, що в кредитному договорі № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року відсутні будь-які істотні умови спростовуються рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №437/86/12 від 29.03.2012 року за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", [PERSON] про визнання договорів недійсними, яким в задоволенні вимог позивачів було відмовлено. Зазначене рішення оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало чинності 26.03.2013 року . З урахуванням того, що у справі №437/86/12 за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", [PERSON] про визнання договорів недійсними приймали участь ті самі сторони і предметом спору був кредитний договір № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року - суд вважає, що факти, які були встановлені рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №437/86/12 від 29.03.2012 року, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України - не підлягають доказуванню при розгляді справи за позовом ПАТ «Комерційний Банк « Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1344-Н від 17 вересня 2007 року. Інші заперечення відповідачки [PERSON] спростовуються матеріалами, наданими позивачем до позовної заяви, витребуваними судом (а.с.68-137) та матеріалами цивільної справи №437/86/12 за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", [PERSON] про визнання договорів недійсними, яка була оглянута судом . Статтями 5 та 10 ЦПК України закріплені принципи рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та здійснення судочинства на засадах змагальності. Аналогічні положення про принцип рівності закріплені в статті 129 Конституції України. Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним, підтвердженим належними та допустимими доказами факт утворення відповідачкою по справі заборгованості у розмірі 1265033 гривень 09 копійок в результаті не виконання умов кредитного договору. З урахуванням договору поруки з [PERSON], який забезпечував належне виконання зобов'язання відповідачкою [PERSON]- суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення солідарно заборгованості з відповідачів. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір у розмірі 3441,00 гривню, адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved