Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності документа та визнання права власності на майно, як спадкоємець за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] року помер його батько [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2010 р., видане виконкомом Прядівської сільської ради Царичанського району), який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з його сім'єю, до складу якої входять дружина [PERSON] та їх син [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (довідка Прядівської сільської ради Царичанського району від 26.12.2013 року №1014). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.07.1989 року згідно дублікату, виданого Царичанською райдержадміністрацією 03.12.2002 року, зареєстрованого Царичанським БТІ 03.12.2002 року, записаного в реєстрову книгу 1 за реєстровим №63 та Технічного паспорту від 25.11.2002 року; - земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,4695 га, розташовані по [ADDRESS], які належали померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №075344 від 06 березня 2000 року. За життя 02 квітня 1996 року [PERSON] склав заповіт на його користь. Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №67, дублікат якого виданий виконкомом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 28.04.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №13. Звернувшись до приватного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину, 20 грудня 2013 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в дублікаті свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок відсутні печатка, підпис та посада уповноваженої на це особи, а також в Державному акті на право приватної власності на землю власником вказаний "[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть помер "[PERSON]", та виявлені розбіжності в адресі розташування земельних ділянок. 24 травня 2011 року приватний нотаріус Царичанського нотаріального округу Дніпропетровської області видав йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу земельну ділянку. В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1225, 1233 ЦК України, прохає суд встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю померлому спадкодавцю [PERSON]; визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Прядівської сільської ради Царичанського району, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2010 р., видане виконкомом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області), який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з сім'єю позивача, до складу якої входять дружина позивача [PERSON] та їх син [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (довідка Прядівської сільської ради Царичанського району від 26.12.2013 року №1014). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.07.1989 року згідно дублікату, виданого Царичанською райдержадміністрацією 03.12.2002 року, зареєстрованого Царичанським БТІ 03.12.2002 року, записаного в реєстрову книгу 1 за реєстровим №63 та Технічного паспорту від 25.11.2002 року (а.с.13-15); - земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,4695 га, розташовані по [ADDRESS], які належали померлому спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №075344 від 06 березня 2000 року (а.с.9-11). За життя 02 квітня 1996 року [PERSON] склав заповіт на користь позивача. Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №67, дублікат якого виданий виконкомом Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 28.04.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №13. Звернувшись до приватного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину, 20 грудня 2013 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в дублікаті свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок відсутні печатка, підпис та посада уповноваженої на це особи, а також в Державному акті на право приватної власності на землю власником вказаний "[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть помер "[PERSON]", та виявлені розбіжності в адресі розташування земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки позивач в даній справі являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для задоволення позову в частині визнання права власності за позивачем на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні, встановлено, що дійсно Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП №075344 від 06.03.2000 року виданий "[PERSON]" належить померлому спадкодавцю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 29.11.1965 р.; копіями Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.12.2013 р. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved