Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

08.08.2018 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених за рішенням суду та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дочок. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітніх дітей з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти в сумі по 100грн. на кожного щомісячно, що є занадто низьким розміром аліментів на даний час. Зазначає, що її матеріальний стан змінився. Так, донька [PERSON] навчається в Корецькому ВПУ-24, друга донька [PERSON] навчається в Житомирському медичному коледжі та потребують додаткових витрат на проїзд до місця навчання, на житло, одяг, харчування. Інші діти навчаються ще у школі, однак теж потребують достатнього матеріального утримання для свого розвитку. Хоча позивач і офіційно працює, однак не має змоги з урахуванням своєї заробітної плати та аліментів відповідача у розмірі 100 грн., на кожного, забезпечити належне та достатнє утримання дітей. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач офіційно працює, отримує регулярно достатню заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, зокрема, у 1/2 частці від свого доходу. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частки від його заробітку щомісячно, просив розгляд справи провести без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей : дочок, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.7,8,9,10/, які згідно довідки Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області перебувають на утриманні матері /а.с.11/. Шлюб між сторонами було розірвано 05.05.2015 року/а.с.12/. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 квітня 2010 року у справі № 2-931/10 з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дочок в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно /а.с.13/. Позивач посилається на те, що її матеріальне становище з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей погіршилося, а матеріальне становище платника аліментів покращилося. Так, відповідач є здоровим, офіційно працює, від чого отримує регулярні доходи у виді заробітку, розмір якого є достатнім для сплати більшої суми аліментів на дітей. Натомість, позивач теж офіційно працює, однак навіть з урахуванням її заробітної плати, вона не може матеріально утримувати дітей, забезпечувати їх гармонійний розвиток, оскільки останні навчаються та потребують додаткових витрат на навчання, на проїзд до місця навчання, на оплату житла, харчування, одягу, тощо. Крім того, позивач у позові вказує, що розмір аліментів у сумі 100 грн. є нижчим від мінімального розміру аліментів визначеного законом. Проти посилань позивача відповідач не заперечив, відзиву на позов не подав, натомість вказав у письмовій заяві про визнання позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 100 грн. на кожну щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача і відповідача, визнання відповідачем позову, та, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, і до повноліття дочок. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, а тому вимога позивача про стягнення зміненого розміру аліментів з моменту подачі позову до суду не грунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Outcome: partial