Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" АТ "Банку "Фінанси та Кредит", в якій його представник просить солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 24-338/06/ШД від 01.12.2006 у загальному розмірі 26\~748,40 грн., що утворилась за період з 14.01.2010 по 10.09.2015 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~218,00 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено договір, відповідно якого остання отримала кредит у розмірі 7\~000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісійної винагороди за користування кредитом в строки і порядку, встановленими кредитним договором. Заявник вказує, що відповідач умов договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, за період з 14.01.2010 по 10.09.2015 утворилась зазначена заборгованість. На забезпечення умов виконання кредитного договору позивач з [PERSON] уклали договір поруки № 24-238/06-ШД-П від 01.12.2006, відповідно до умов якого останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначає, що позов не визнає повністю та просить відмовити у його задоволенні, оскільки за станом свого здоровя не має можливості сплатити борг. Відповідач [PERSON] до суду не зявився і заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~\~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 1 грудня 2006 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 24-338/06-ШД, відповідно якого остання отримала кредит у розмірі 7\~000,00 грн. зі сплатою відсотків та комісійної винагороди за користування кредитом в строки і порядку, встановленими кредитним договором. Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк повністю виконав свої зобовязання перед позичальником за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Відповідач [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту щомісячним платежем, відповідно до графіку погашення кредит та інших платежів. Однак, належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору. Згідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Станом на 10 вересня 2015 року, відповідно до наданого Банком розрахунку, відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 26\~748,40 грн., що утворилась з 14 січня 2010 року та складається із донарахованої щомісячної комісії за користування кредитом у сумі 5\~740,00 грн. і пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії у сумі 21\~008,40 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом до яких, також відноситься сплата неустойки (штраф, пеня). У звязку з чим, вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії обґрунтована, однак, враховуючи фінансову кризу в Україні та матеріальне становище відповідача, суд зменшує її до 1 000,00 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за кредитного договору, позивач з [PERSON] уклали договір поруки № 24-238/06-ШД-П від 01.12.2006, відповідно до умов якого останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону та положеннях кредитного договору. Враховуючи викладене та відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд задовольняє позов частково і відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Outcome: partial