Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

21 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП) від 20 липня 2017 року в розмірі 166 472 грн, витрати на проведення незалежного експертного дослідження - 1 900 грн, витрати на правову допомогу - 15 000 грн та витрати з оплати судового збору - 1683 грн 72 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 липня 2017 року [PERSON], керуючи автомобілем "МАЗ 54331", номерний знак [NUMBER], на перехресті Кільцевої дороги та Мінського проспекту виїхав на забороняючий сигнал світлофора та допустив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем "КІА РІО", номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у порушенні ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "МАЗ 54331" була затрахована в ТДВ СК "Альфа Гарант", тому після звернення до цієї страхової компанії остання замовила звіт про вартість матеріального збитку, відповідно до якого розмір матеріального збитку власнику "КІА РІО" внаслідок ДТП становить 252 199,99 грн. Відповідно до укладеної позивачем з цією страховою компанією угоди від 6 грудня 2017 року, остання виплатила йому 80 000 грн страхового відшкодування, а від виплати страхового відшкодування в розмірі 20 000 грн позивач добровільно відмовився. У свою чергу відповідач сплатив позивачу 1000 грн франшизи. Враховуючи те, що позивач довгий час не міг користуватись належним йому автомобілем у зв'язку з відсутністю коштів на ремонт, він звернувся до ТОВ "Агенція "Експертиза та оцінка" для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "КІА РІО", у зв'язку з чим сплатив 1900 грн. 26 грудня 2017 року було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 267 472 грн. Таким чином, із урахуванням сплачених страховою компанією 80 000 грн, пробачених ним 20 000 грн та сплаченої відповідачем суми в розмірі 1 000 грн, залишок боргу становить 166 472 грн, які має бути стягнуто з відповідача, а також витрати на експертизу - 1 900 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з викладених у ньому підстав. Додатково пояснила, що насьогодні автомобіль не відремонтовано у зв'язку з відсутністю коштів на це у позивача. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Додатково пояснив, що не повинен нічого відшкодовувати позивачу, оскільки це не він в'їхав у автомобіль позивача, а автомобіль останнього врізався в транспортний засіб під його керуванням. Відповідач також пояснив, що на час ДТП він неофіційно працював на власника автомобіля "МАЗ 54331", не укладаючи при цьому жодних договорів; постанову у справі про адміністративне правопорушення не оскаржував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом установлено, що 20 липня 2017 року приблизно о 20 год. 53 хв. водій [PERSON] в м.Києві на перехресті Кільцевої дороги та Мінського проспекту, керуючи автомобілем "МАЗ", номерний знак [NUMBER], виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "КІА", номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка рухалась через перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП з порушенням ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля "КІА", номерний знак [NUMBER] (а.с. ). Оскільки цивільно-правову відповідальність власника автомобіля "МАЗ", номерний знак [NUMBER], було застраховано у ТДВ СК "Альфа-Гарант", то 27 липня 2017 року водій автомобіля "КІА", номерний знак [NUMBER], звернулась до цього страховика із повідомленням про ДТП. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних собів" (далі - Закон), у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 30 Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту № 12-D/34/1 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "КІА РІО", номерний знак [NUMBER], складеного на замовлення СК "Альфа-Гарант" 6 грудня 2017 року ФОП [PERSON] на дату 31 липня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ, який є рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, без урахування ПДВ становить 252 199,99 грн. Ринкова вартість автомобіля - 272 568 грн 90 коп. За таких обставин, автомобіль "КІА РІО" не вважається знищеним та підлягає відновлювальному ремонту. 6 грудня 2017 року між ТДВ СК "Альфа-Гарант" та [PERSON] укладено Угоду про умови визначення та виплати страхового відшкодування (далі - Угода), за умовами п. 1 якої, з метою врегулювання питання виплати страхового відшкодування потерпілому, сторони досягли згоди щодо виплати розміру страхового відшкодування. Відповідно до п. 3 Угоди сторони досягли згоди, що сума страхового відшкодування страховиком за страховим випадком, що стався 20 липня 2017 року з вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн, буде становити 80 000 грн. Згідно із п. 4 Угоди страховик і потерпілий погодили, що розмір страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ АК/0684376 від 8 серпня 2016 року до виплати зменшується на 20 000 грн. Пунктом 7 Угоди визначено, що з підписанням цієї угоди потерпілий не позбавляється можливості звернутися до винної особи з претензією або судовим позовом щодо відшкодування різниці між вартістю матеріального збитку, визначеному у звіті № 12-D/34/1 від 6 грудня 2017 року та страхової суми, визначеної в полісі. 15 грудня 2017 року [PERSON] отримав 80 000 грн за Угодою. У судовому засіданні сторони також визнали, що [PERSON] сплатив [PERSON] франшизу в розмірі 1 000 грн. Транспортний засіб "КІА", номерний знак [NUMBER], не вважається фізично знищеним і підлягає ремонту, тому [PERSON] має право на відшкодування винною у пошкодженні його автомобіля особою різниці між розміром отриманого страхового відшкодування, франшизи та розміром фактично завданої шкоди. 26 грудня 2017 року на замовлення [PERSON] ТОВ "Агенція "Експертиза та оцінка" склала Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ "КІА РІО", номерний знак [NUMBER], відповідно до якого вартість матеріального збитку на 26 грудня 2017 року становить 267 472 грн. За складання цього звіту [PERSON] сплатив 1 900 грн. Оскільки в Угоді від 6 грудня 2017 року між ТДВ СК "Альфа-Гарант" та [PERSON] останній погодився з даними звіту № 12-D/34/1 про вартість матеріального збитку, складеного на замовлення СК "Альфа-Гарант" 6 грудня 2017 року ФОП [PERSON] на дату 31 липня 2017 року, то при розрахунку розміру коштів, які підлягають стягненню з винної у ДТП особи суд виходить із даних саме цього звіту та не бере до уваги Звіт від 26 грудня 2017 року. З цих самих причин суд не бачить підстав для стягнення з відповідача коштів, які поніс [PERSON] на складання Звіту від 26 грудня 2017 року. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (252 199,99 грн), отриманою страховою виплатою (80 000 грн), сумою, яку [PERSON] добровільно погодився не отримувати із страховика (20 000 грн), та фактично сплаченою [PERSON] франшизою (1000 грн), що загалом становить 151 199 грн 99 коп. У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої в позовній заяві було визначено у 15 000 грн., та у вигляді судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір № 03-12/2017 про надання правової допомоги з додатковою угодою, укладені між адвокатом [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких розмір гонорару адвоката становить 15 000 грн. За домовленістю сторін гонорар сплачується частинами: перший платіж упродовж трьох днів - 3000 грн, інша частина гонорару кожної неділі по 2000 грн. 29 грудня 2017 року адвокату сплачено 3000 грн, 9 січня 2018 року - 2 000 грн, 19 січня 2018 року - 2 000 грн, 1 лютого 2018 року - 2 000 грн. Адвокатом позивача також додано Попередній розрахунок судових витрат, відповідно до яких адвокатом очікується понести витрати в розмірі 16 900 грн. Проте акта прийнятих замовником послуг з надання правничої допомоги адвокатом не надано, тому суд робить висновок про відсутність підстави стягувати з відповідача їх компенсацію в заявленому позивачем розмірі. Водночас суд враховує, що вартість однієї години представництва адвокатом інтересів клієнта в суді становить 650 грн за годину. Оскільки адвокат [PERSON] була присутня в судовому засіданні Оболонського районного суду м.Києва 26 березня 2018 року протягом 2 годин, що підтверджується протоколом судового засідання, то з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 300 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 511,99 грн. Таким чином, всього з відповідача підлягає до відшкодування 154 011 грн 98 коп.

Outcome: dismissed