Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

30.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, відповідно до позовної заяви, з врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» заборгованість у виплаті страхового відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригодів розмірі 17684,79 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4480,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 06.12.2016 року приблизно о 17.20 годині [PERSON], керуючи автомобілем VOLKSVAGEN PASSAT, ДНЗ: ВК5775ВМ, рухаючись по вул. Київській, зі сторони вул. [PERSON] в напрямку вул. Д.Галицького в м. Рівне, доїжджаючи до регульованого перехрестя, що навпроти Рівненської обласної клінічної лікарні, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок вказаної події до ЄРДР 07.12.2016 року внесено відомості про кримінальне провадження №12016180010008452.[PERSON] №АК/0565142 від 05.08.2016 року водій [PERSON] застрахував власну цивільну відповідальність у ТДВ «СТДВ «Глобус». Позивач зазначає, що 07 квітня 2017 року Позивачем було надіслано на адресу Відповідача заяву на виплату страхового відшкодування, разом з необхідними документами та копіями документів, що підтверджують витрати Позивача на своє лікування. Також позивач у своїй позовній заяві вказала, що листом вих. №ЦВ-2343/4 від 05.05.17 р., Відповідач необґрунтовано відмовив у здійсненні виплати страхового відшкодування та вимагав від Позивача надати додатково рішення суду по ДТП, документи з медичних установ, що підтверджують необхідність здійснення понесених витрат на лікування, оригінали фіскальних чеків. Позивач вважає, що Відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань та вимагає у своєму листі документи, що не передбачені чинним законодавством, а тому Позивач звернулась із відповідним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові заперечення страхової компанії на позовну заяву, в яких представник просить проводити розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку учасників справи, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06.12.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем VOLKSVAGEN PASSAT, ДНЗ: ВК5775ВМ, рухаючись по вул. Київській, зі сторони вул. [PERSON] в напрямку вул. Д.Галицького в м. Рівне, доїжджаючи до регульованого перехрестя, що навпроти Рівненської обласної клінічної лікарні, здійснив наїзд на Позивача [PERSON], яка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок вказаної події до ЄРДР 07.12.2016 року внесено відомості про кримінальне провадження № 12016180010008452. Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0565142 від 05.08.2016 р., автомобіль ДНЗ: ВК5775ВМ, застрахований в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Таким чином, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ДНЗ: ВК5775ВМ на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі полісу № № АК/0565142 від 05.08.2016 року. Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82\~ЦК\~та розділом III\~Закону № 1961-IV. Пунктом 9.3 статті9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тис. грн.. на одного потерпілого. Частиною 1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. [PERSON] до ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: -шкода, повязана з лікуванням потерпілого; -шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; -шкода, повязана із смертю потерпілого. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IVстраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону №1961-IV(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зістаттею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Факт невідшкодування позивачу шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді матеріальних збитків сторонами не оспорюється, в звязку з чим доказуванню не підлягає. В судовому засіданні з дослідженої медичної карточки та епікризів вбачається, що [PERSON] проходила лікування у період з 06.12. 2016 року по 16.12.2016 року та з 27.03.2017 по 05.04.2017 року у зв"язку з отримання травм внаслідок ДТП Під час судового розгляду досліджено подані позивачем документально підтвердженні докази понесених витрат на лікування, зокрема фіскальні чеки на купівлі лікарських препаратів, які були здійсненні саме під час проходження лікування, у зв"язку з отриманням травм внаслідок ДТП, що відповідно до статті 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включається до обґрунтованих витрат, які підлягають відшкодуванню. Враховуючи зазначене, а також те що джерело підвищеної небезпеки - автомобільVOLKSVAGEN PASSAT, ДНЗ: ВК5775ВМ, яким керував [PERSON] було застрахований у Відповідача, відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0565142 від 05.08.2016 р., , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь позивача страхового відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригодів розмірі 17684,79 грн., є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що дана вимога підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» слідує, що право на правову допомогу гарантовано\~статтями 8,\~59\~Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року\~№ 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року\~№ 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у\~розділі III\~Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6\~Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року\~№ 4191-VI\~"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Суд дійшов висновку, що з огляду на надані Позивачем та його представником докази, витрати на правову допомогу в сумі 4\~480,00 грн. є документально підтвердженими та обґрунтованими.

Outcome: approved