Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2019 року у сумі 81388,87 грн.; судові витрати по справі просила покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 квітня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Вихованням та утриманням доньок займається позивач, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей, не приймає. На теперішній час фактичні шлюбні відносини сторін припинені. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 04 лютого 2016 року до досягнення дітьми повноліття на користь матері - [PERSON] , проте, відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, тому позивач вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 27.08.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 27.08.2019 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзивів на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 квітня 2009 року (арк.с.7), від якого у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (арк.с.8,9). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 04 лютого 2016 року до досягнення дітьми повноліття на користь матері - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, згідно виконавчого листа № 204/897/16 від 02.03.2016 року, заборгованість станом на 16.07.2019 року становить 86205,83 грн. (арк.с.10). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи необхідно встановити обставини, з якими закон пов`язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 16.07.2019 року, згідно розрахунку державного виконавця, становить 86205,83 грн. Заборгованість по аліментам виникла з листопада 2016 року (арк.с.10). Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять. Так, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2) +……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція та формула розрахунку викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. В той же час, судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2019 року, зміненим Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.12.2019 року у цивільній справі № 204/7116/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей, позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей за період з 01.11.2016 по 31.08.2018 у сумі 55475, 26 грн. Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили, вже вирішено спір між сторонами, щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей щодо зобов`язань за період липень-серпень 2018 року по 30.09.2018 року, а тому позовні вимоги в цій частині - підлягають частковому задоволенню лише за період з 01.10.2018 по 31.07.2019. Окрім того, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за липень 2019 року задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок заборгованості державного виконавця здійснено лише станом на 16.07.2019 року, а межі позовних вимог обмежені датою 31.07.2019 року, в свою чергу матеріали справи не містять доказів невиконання боржником зобов`язання зі сплати аліментів за липень 2019 року в проміжку часу з 16.07.2019 року по 31.07.2019 року. Також, навіть у випадку не сплати відповідачем аліментів за липень 2019 року до 31.07.2019, з врахуванням меж позовних вимог, кількість днів прострочки в межах заявленого періоду дорівнювала б нулю. Також, суд звертає увагу позивача на помилковість розрахунку заборгованості доданого до позову, в частині визначення кількості днів прострочення заборгованості, зокрема помилкового врахування позивачем тривалості місяця, в якому мала відбутися сплата аліментів, в загальний обсяг днів прострочення, як бази розрахунку пені, оскільки зазначений обсяг має розраховуватися починаючи з дня, наступного за днем спливу терміну сплати чергового зобов`язання, тобто починаючи з першого дня місяця, що слідує за місяцем сплати аліментів та є днем виникнення прострочки (наприклад за вересень 2018 року - з 01.10.2018 року), що узгоджується з вищезазначеною правовою позицією ВП Верхового Суду № 14-37цс18 та відображено у постанові Дніпровського апеляційного суду від 04.12.2019 року у цивільній справі № 204/7116/18 в розрахунку обсягу стягнутої пені за попередній період. Відтак, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня по заборгованості за аліментами: за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року, виходячи з наступного розрахунку: За липень 2018 року = 2854,67 грн. х 0.01 х 303 дн. (з 01.10.2018 по 31.07.2019) = 8649,65 грн. За серпень 2018 року = 2854,67 грн. х 0.01 х 303 дн. (з 01.10.2018 по 31.07.2019) = 8649,65 грн. За вересень 2018 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 303 дн. (з 01.10.2018 по 31.07.2019) = 9012,22 грн. За жовтень 2018 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 272 дн. (з 01.11.2018 по 31.07.2019) = 8090,18 грн. За листопад 2018 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 242 дн. (з 01.12.2018 по 31.07.2019) = 7197,88 грн. За грудень 2018 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 242 дн. (з 01.01.2019 по 31.07.2019) = 6275,84 грн. За січень 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 180 дн. (з 01.02.2019 по 31.07.2019) = 5353,79 грн. За лютий 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 152 дн. (з 01.03.2019 по 31.07.2019) = 4520,98 грн. За березень 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 121 дн. (з 01.04.2019 по 31.07.2019) = 3598,93 грн. За квітень 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 91 дн. (з 01.05.2019 по 31.07.2019) = 2706,64 грн. За травень 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 60 дн. (з 01.06.2019 по 31.07.2019) = 1784,60 грн. За червень 2019 року = 2974,33 грн. х 0.01 х 30 дн. (з 01.07.2019 по 31.07.2019) = 892,29 грн. Таким чином, загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року за період з 01.10.2019 по 31.07.2019 складає 66732,65 грн. (8649,65 грн. + 8649,65 грн. + 9012,22 грн. + 8090,18 грн. + 7197,88 грн. + 6275,84 грн. + 5353,79 грн. + 4520,98 грн. + 3598,93 грн. + 2706,64 грн. + 1784,60 грн. + 892,29 грн. = 66732,65 грн.), та яка, з урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial