Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

27.10.2015 року позивач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить достроково стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 27.11.2013 року у розмірі 28 302,98 грн. та стягнути судовий збір. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 04.11.2015 року провадження у справі відкрито. В зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Маломуж А.І. справу передано до авторозподілу. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В. та ухвалою суду від 08.04.2016 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. При зверненні до суду позивач посилається на те, що 27.11.2013 року між ПАТ «ОТБ Банк» та відповідачем було укладено договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 25 290,00 грн., строком на 36 місяців. 22.12.2014 року між Банком та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу, за яким Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за Договором № [NUMBER] від 27.11.2013 року. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.11.2013 року між ПАТ «ОТБ Банк» та відповідачем було укладено договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 25 290,00 грн., строком на 36 місяців, 0,01 % річних /а.с. 4-7/. Відповідно до п. 1.4.2 Договору, сума отриманого кредиту погашається щомісячно у дату платежу та розмірі, зазначених у графіку платежів. Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір факторингу № 22/12/14/5, за яким Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за Договором № [NUMBER] від 27.11.2013 року /а.с. 23-29/. Однак, відповідач [PERSON] не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 26.08.2015 року, яка складає 28\~302,98 грн., в тому числі: залишок заборгованості 23\~884,76 грн., сума відсотків за користування кредитом 0,37 грн., сума комісії 4417,85 грн./ а.с. 14/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved