Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що від шлюбу з відповідачем [INFO] року у них народився син [PERSON]. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2013 року і до повноліття дитини. На даний час позивач працює, має стабільний дохід, вважає, що позивач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки з часу винесення рішення його дохід значно зріс. Їй відомо, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до довідки ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» №223 від 28.11.2013 року його середньомісячний дохід становить 7 713 грн. Стан здоров'я її та дитини нормальний. Відповідач не забезпечує дитину ні одягом ні продуктами харчування, кредит сплачує за придбані мобільні телефони. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що відповідач працює, однак розмір його заробітку змінюється, так як він працює на основному місці роботи на умовах договору підряду. Відповідач купляє дитині всі необхідні речі, одяг, продукти, крім того, сплачує кредити. Позивач ніде не працює. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання сина від першого шлюбу. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства №223/26 від 28.11.2013 року, [PERSON] працює у Публічному акціонерному товаристві "Вінницька кондитерська фабрика" з 18.03.2013 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування п'ятого розряду в електродільниці (наказ №105-К від 18.03.2013 року) по теперішній час. Середньомісячний заробіток [PERSON] складає 7 713 грн. 21 коп. Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» №930 від 11.10.2013 року, [PERSON] працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, заробітна плата з квітня 2013 року по вересень 2013 року становить 34 697 грн. 97 коп. без урахування обов'язкових платежів на суму 1 994 грн. 66 коп. та податків на суму 6 270 грн. 20 коп. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.02.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 07.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач працює, має нормальний стан здоров'я, матеріальний стан відповідача покращився. Також суд враховує те, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина від першого шлюбу. Крім того, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. На підставі викладеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача щодо того, що відповідач забезпечує дитину одягом та продуктами харчування, оскільки належних доказів на підтвердження цього до суду не надано. Крім того, суд зазначає, що сплата коштів за кредитним договором не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину. Що стосується того, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу, суд враховує щомісячний дохід відповідача, положення ст. 142 СК України, відповідно до якої діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, а також положення ч. ч. 3, 4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір, крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст.180-183, 192 СК України,

Outcome: approved