Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

22 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову, посилається на те, що 09 червня 2010 року помер його батько [PERSON]. За життя 13\~лютого 1995 року, останній склав заповіт, згідно якого будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область. Новомосковський район, м. Перещепине, вул.\~Котовського, 132, заповів в рівних долях йому [PERSON] та [PERSON]. Після смерті батька він в установлений законом строк звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської із заявами про прийняття спадщини, а інший спадкоємець [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори, дізналась про наявність помилки в написанні її прізвищі в паспорті та в заповіті, та вона звернулась до суду з метою вирішення даного питання. Так Рішенням Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2011 року встановлено факт приналежності їй заповіту, однак остання пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 24 березня 2013 року померла, а він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Проте, в правовстановлюючих документах на спадковий будинок, зазначено адресу: м. Перещепине, вул. Котовського, 146, в заповіті вул. Котовського, 132, що явилось результатом зміни нумерації будинків, крім того в БТІ в реєстрі прав власності на будинок, не зазначено на підставі якого правовстановлюючого документу до [PERSON] перейшла у власність 1/2 частина будинку, яка належала його матері [PERSON] У звязку з чим, він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить визнати за ним право власності на домоволодіння № 146 на вул.\~Котовського в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області загальною площею 62,5 м2, житловою площею 27,9 м2, яке в цілому складається з: житловий будинок А, сарай Б, сарай В, літня кухня Г, сарай Д, вбиральня Ж, сарай З, сарай И, тимчасовий навіс Л, гараж М, колодязь к, колодязь к,, огорожа № 2-6, замощення І, в порядку спадкування за законом та за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 78). Представник Перещепинською міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 63). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 01 липня 1987 року, на підставі рішення Перещепинської селищної Ради народних депутатів № 5 від 22 травня 1987 року, [PERSON] (мовою оригіналу "Прасковье") Данилівні та [PERSON] належить будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Перещепине, вул. Котовського, 132 (а.с. 8, 55). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року №\~1955, житловий будинок по вулиці Котовського в м. Перещепине, який значився за адресою: м. Перещепине, вул. Котовського, буд. № 132, після уточнення в 1998 році нумерації будинків по вулиці значився за адресою: м. Перещепине, вул. Котовського, буд. № 146. Згідно розпорядження Перещепинського міського голови № 9 від 26 січня 2016 р. "Про перейменування вулиць та провулків Перещепинської міської ради", вулиця Котовського перейменована на вулицю Незалежності. Житловий будинок, що належить гр. [PERSON] та [PERSON], з 2016 року значиться за адресою: місто Перещепине, вул. Незалежності, буд. № 146 (а.с. 28). 12 лютого 1992 року померла [PERSON] та [PERSON], як її син, який на момент її смерті проживав разом з нею, фактично прийняв у спадок належну останній частину зазначеного вище домоволодіння (а.с.\~66). Після чого, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 18 серпня 1992 року, на підставі рішення Перещепинської селищної Ради народних депутатів № 279 від 07 серпня 1992 року, власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Перещепине, вул.\~Котовського, 146, зазначений [PERSON] (а.с. 10, 54). Суд дійшов висновку, що БТІ помилково зазначена частка власника [PERSON] на зазначений будинок, оскільки після смерті його матері [PERSON], він фактично успадкував належну їй частку будинку, а тому він є власником цілого нерухомого майна, що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28142964 від 26 листопада 2010 року та згідно якого, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому складається з: житловий будинок А, загальною площею 62,5 м2, житловою площею 27,9 м2, сарай Б, сарай В, літня кухня Г, сарай Д, вбиральня Ж, сарай З, сарай И, тимчасовий навіс Л, гараж М, колодязь к, колодязь к,, огорожа № 2-6, замощення І (а.с. 6). 09 червня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 346361 від 11 червня 2010 року, виданим виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 11, 43 зворот). За життя 13 лютого 1995 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Перещепинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №\~71, за яким належний йому на праві особистої власності житловий будинок з прилягаючими до нього надвірними побудовами, що розташований в селищі Перещепино по вулиці Котовського, 132, Новомосковського району Дніпропетровської області заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 13, 46). Судом встановлено, що позивач є сином спадкодавця (а.с. 27, 47, 65), який разом із іншим спадкоємцем за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого 09 червня 2010 року (а.с. 42). Відповідно до листа Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області стосовно видачі спадщини від 13 червня 2016\~року № 1240/02-14, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 09 червня 2010 року, на частку будинку № 146, розташованого в м. Перещепине, Новомосковського арйону Дніпропетровської області, вул. Незалежності (колишня назва вулиці - Котовського). Причиною відмови зазначено наявність розбіжностей в адресі спадкового будинку в правовстановлюючих документах на останній, а також те, що в заповіті від імені спадкодавця [PERSON], прізвище другого спадкоємця зазначено "Деміна Любов Марківна", а згідно наявної в матеріалах спадкової справи копії паспорта зазначеного спадкоємця. Прізвище останньої зазначено як "Дьоміна" (а.с. 12, 57). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріали спадкової справи № 392/2010 після смерті [PERSON] містить звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.\~42), інший спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини (а.с. 43) та померла 24 березня 2013 року (а.с. 48). В зв'язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна - домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Незалежності, 146, спадкоємцем якого є позивач [PERSON], який має право на означене майно в порядку спадкування за заповітом, інший спадкоємець за життя відмовилась від спадщини, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на зазначене вище домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 09 червня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved