Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач - прокурор Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області Фістер О.М. звернувся до суду в інтересах держави з позовом до відповідачів [PERSON] , Тячівської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги прокурор мотивує тим, що в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Тячівського району встановлено, що рішенням Тячівської міської ради №2472 від 29 березня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність громадянина [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139 у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в м. Тячів, урочище «Елевен». Разом з цим, п.2 зазначеного рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу об`єднаної територіальної громади. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, 18 квітня 2018 року державним реєстратором Тячівської міської ради Довгуник В.М. прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою №195451219 від 02 січня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім цього, місцевою прокуратурою встановлено, що 21 жовтня 2014 року рішенням Тячівської міської ради № 4440 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність громадянина [PERSON] для ведення особистого селянського господарства», на підставі ст. ст. 20, 33, 118 та 121 Земельного кодексу України, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2124410100:10:003:0191 у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за адресою: м. Тячів, урочище «Ортовток», та на підставі п.2 зазначеного рішення надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1825 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу Тячівської міської ради. 05 січня 2015 року на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування державним реєстратором Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області Маркуш О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку за кадастровим номером - 2124410100:10:003:0191, площею 0,1825 та, що розташована в м. Тячів, Тячівського району, що підтверджується інформаційною довідкою №183882598 від 07 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином, встановлено, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки на підставі рішення Тячівської міської ради №2472 від 29 березня 2018 року використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак, всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України, [PERSON] на підставі рішення Тячівської міської ради № 2472 від 29 березня 2018 року безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в м. Тячів. Разом з цим, місцевою прокуратурою встановлено, що рішенням Тячівської міської ради № 2828 від 26 липня 2018 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення площею 0,1276 га за кадастровим номером 2124410100:05:001:0139, що належить [PERSON] та змінено цільове призначення зазначеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування 23 жовтня 2019 року державним реєстратором Тячівської міської ради Довгуник В.М. внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де змінено цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139, із ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що підтверджується інформаційною довідкою №195451219 від 02 січня 2020 року. Таким чином, на даний час цільове призначення спірної земельної ділянки на підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування змінено. Посилаючись на ст. ст. 116, 118 та 121 ЗК України просить визнати недійсним та скасувати рішення Тячівської міської ради № 2472 від 29 березня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства», яким [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, вартістю 586 018,00 гривень, що розташована в м. Тячів, урочище «Елевен», Тячівського району, Закарпатської області. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №25764462 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер - 2124410100:05:001:0139, вартістю 586 018,00 грн., площею 0,1276 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що розташована в м. Тячів. Позивач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими, а тлумачення позивача про те, що він не мав правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність - хибною. Дії відповідача Тячівської міської ради, яка надала йому земельну ділянку такогож цільового призначення, і загальна площа земельної ділянки разом із раніше отриманою не перевищує встановлений законом розмір їх безоплатної приватизації є законними. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області прокурор Варга І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лозан Б.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Тячівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у відсутності представника на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівської міської ради №2472 від 29 березня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність громадянина [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га, безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в м. Тячів, урочище «Елевен», за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу об`єднаної територіальної громади ( а.с.13). Державним реєстратором Тячівської міської ради Довгуником В.М. 18 квітня 2018 року внесено відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га, за [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі рішення Тячівської міської ради Закарпатської області №2472 від 29 березня 2018 року, що також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 січня 2020 року (а.с.14-16). В подальшому, рішенням Тячівської міської ради від 26 липня 2018 року за № 2828 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення» цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером - 2124410100:05:001:0139, площею 0,1276 га, змінено з ведення особистого селянського на цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (а.с.18). Крім цього, встановлено, що 21 жовтня 2014 року рішенням Тячівської міської ради № 4440 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки безоплатно у власність громадянина [PERSON] для ведення особистого селянського господарства», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2124410100:10:003:0191 у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за адресою: м. Тячів, урочище «Ортовток», та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1825 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу Тячівської міської ради (а.с.17). Також, на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування державним реєстратором Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області Маркуш О.І. 05 січня 2015 року внесено відомості про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером - 2124410100:10:003:0191, площею 0,1825 та, що розташована в м. Тячів, Тячівського району, за [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою №183882598 від 07 жовтня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (19-21). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.«в» ч. 3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно п.«б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Аналогічною є правова позиція, зроблена Судовою палатою у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України у справі №6-228цс14 та викладена у постанові від 24 червня 2015 року (номер в ЄДРСР - 46301647). Зокрема, колегія суддів зазначила, що право на збільшення земельної ділянки в межах норм, встановлених ст.121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають лише ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України від 18.12.1990. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Як встановлено судом, на момент прийняття рішення Тячівської міської ради № 2472 від 29 березня 2018 року, яким відповідачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,1276 га за кадастровим номером 2124410100:05:001:0139 для ведення особистого селянського господарства в м. Тячів, урочище «Елевен», за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу об`єднаної територіальної громади, на підставі ст. 118 (Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами) ЗК України, у [PERSON] вже перебувала у власності земельна ділянка площею 0, 1825 га, кадастровий номер 2124410100:10:003:0191, за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу Тячівської об"єднаної територіальної громади для ведення особистого селянського господарства в урочищі "Ортовток", Тячівського району, Закарпатської області, передана йому у власність міською радою безоплатно та з аналогічним цільовим призначенням, а тому, вимога про визнання незаконним та скасування рішення Тячівської міської ради Закарпатської області № 2472 від 29 березня 2018 року "Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства" підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Скасування рішення Тячівської міської ради Закарпатської області № 2472 від 29 березня 2018 року "Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства", на підставі якого [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 0, 1276 га, кадастровий номер 2124410100:05:001:0139, за рахунок земель сільськогосподарського призначення запасу Тячівської об"єднаної територіальної громади для ведення особистого селянського господарства в урочищі "Елевен", Тячівського району, Закарпатської області, є підставою для скасування державної реєстрації речового права на дану земельну ділянку. У відповідності із ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідачів. Захід забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки площею 0, 1276 га, кадастровий номер 2124410100:05:001:0139, який накладався ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області 30 січня 2020 року, підлягає скасуванню відповідно до положень ч.1 статті 158 ЦПК України.

Outcome: approved