Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

20.10.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 18.02.2006 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На початку 2014 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сім'ю неможливо, просив позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON], яка була належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 74 ЦПК України (а.с. 18), в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.20). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 74 ЦПК України (а.с.19), в судове засідання не прибув, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 179 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, згідно ст. 197 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.10.2017 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 18.02.2006 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №35 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.11). На початку 2014 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "[PERSON]", її клопотання слід задовольнити, відповідно до положень ст. 113 СК України.

Outcome: approved