Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

12 травня 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ Приватбанк) звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 червня 2011 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н, згідно з якою отримала кредит у розмірі 16200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг», що підтверджується підписом у заяві. Власник картки зобовязана слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Для погашення кредиту банк надав відповідачу інструменти, передбачені договором а саме: п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або в безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19 березня 2017 року складає 106000,00 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1600,00 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 20 червня 2016 відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява б/н від 20 червня 2011 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між нею та банком договір. Про цей факт також свідчить її підпис у заяві (далі-кредитний договір). Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна картка клієнта та фінансовий телефон клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п.1.1.1.1.6 договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 кредитного договору боржник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно із «Тарифі банку» на час порушення зобовязання, а також може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 19 березня 2017 року заборгованість за кредитним договором б/н від 20 червня 2011 року складає 106000,00 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 15065,64 гривень; - заборгованість по відсоткам за постування кредитом 90934,36 гривень Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі. Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення суми заборгованості в такому розмірі. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved