Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

26.02.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яка позивачкою була уточнена та в остаточній редакції заяви від 25.05.2020 містить наступні вимоги до [PERSON] : стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на її користь в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Від цього шлюбу у них з відповідачем є дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено. Вони мешкають окремо, за різними адресами. Незважаючи на те, що на її піклуванні та утриманні знаходиться дитина, відповідач ніякої матеріальної допомоги або моральної підтримки не надає, та повністю ігнорує дитину. Дитина постійно мешкає разом з нею, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Їхня дитина має тяжкі захворювання, та постійно знаходиться на лікуванні в медичних закладах та установах. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 250 грн 00 коп., на підставі рішення Зміївського районного суду від 19.12.2008, але більше ніякої допомоги не надає. Незважаючи на такі обставини вона створює для дитини комфортні умови проживання та фізичного та морального розвитку. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати їхню дочку та добровільно досягнути з ним домовленості про це немає можливості. Відповідач приховує свої заробітки, але їй відомо що він постійно їздить на роботу за межами України. На теперішній час вона знаходиться у скрутному фінансовому та матеріальному становищі. Її сімейний стан змінився, у неї народилася інша дитина, яка знаходиться на її утриманні та піклуванні. В її випадку у зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін, раніше визначений розмір аліментів не дозволяє забезпечити дитину всім необхідним, тому вона звернулася з позовом про збільшення розміру аліментів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.03.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 10.04.2020. 10.04.2020 за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд. 15.05.2020 судовий розгляд відкладено з причин нез`явлення відповідача та призначено нове судове засідання. 15.05.2020 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення (а. с. 29). 09.06.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом на адресу зареєстрованого місця проживання, що повернулися не врученими з відмітками "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а. с. 22), "адресат відсутній" (а. с. 27, 41) та "за закінченням встановленого строку зберігання" (а. с. 48), та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 26, 31, 46) не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надані копії паспорта серія [NUMBER] , свідоцтва про народження серія [NUMBER] , з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 4-5, 7). За рішенням Зміївського районного суду Харківської області № 2-1760/08 від 19.12.2008 з [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 250 гривен щомісячно, починаючи з 26 листопада 2008 року і до повноліття дитини, з послідуючою індексацією відповідно до закону (а. с. 6). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку, осіб № 392 від 06.02.2020 вбачається, що [PERSON] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в кв. [ADDRESS] (а. с. 8). За інформацією Зміївського навчально-виховного комплексу (Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад) Зміївської районної ради Харківської області № 01-23/13 від 22.01.2020 вбачається, що батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні доньки [PERSON] , учениці 6 класу (не спілкується з вчителями, не бере участі у батьківських зборах) (а. с. 9). З консультативних висновків спеціаліста від 03.02.2020 та від 08.01.2020, Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 110 від 14.02.2012, Довідки № 2 від 12.01.2020 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , має тяжкі захворювання та періодично перебуває в медичних закладах (а. с. 10-14). З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 40). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі системного аналізу зазначених вище норм слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, части 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умова для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивачем надано докази зміни її майнового та сімейного стану, що пов`язано з народженням нею у квітні 2020 року іншої дитини, збільшенням витрат на утримання дочки з одночасним зменшенням можливостей утримувати старшу дитину через необхідність доглядати за молодшим сином. Отже, наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів. Оскільки визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачено лише у разі, якщо цього вимагає позивач, новий розмір аліментів належить визначити як частку від доходів платника аліментів. Відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, не спростував повідомлені позивачем обставини щодо наявності підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), тому позовна заява [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів в зв`язку зі збільшенням їх розміру, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Пунктом 3 Розділу 12 Прикінцеві положення ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved