Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати договір поруки № 112-0051002/Zф пор-08 укладений 17.06.2008 року між ТОВ "Укрпромбанк" правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та нею припиненим. При цьому посилається на те, що 17 червня 2008 року між [PERSON] та ТОВ "Укрпромбанк" був укладений кредитний договір № 1112-0051002/Zф пор-08, на підставі якого банківська установа надала кредит на умовах строковості у розмірі 72800.00 грн., з кінцевим терміном його повернення 16.06.2015 року. 17.06.2008 року між позивачкою та кредитором, в забезпечення виконання кредитного договору укладено договір поруки № 112-0051002/Zф пор-08. Відповідно до п.2.4 кредитного договору, з умовами якого вона як поручитель була ознайомлена, повернення кредиту здійснюється щомісячно у розмірі не менше як 866.43 грн. по 20 число кожного місяця. Згідно п.1 Додаткового договору, укладенного 19.10.2009 року, повернення кредиту позичальником здійснюється щомісячно у розмірі не менше 949.21 грн., і таким чином зазначеним додатковим договором було збільшено обсяг її відповідальності. Зважаючи на те, що укладання додаткового договору між позичальником та відповідачем ТОВ "Український промисловий банк" в порушення умов договору поруки з нею не обумовлювалось вважає, що договір поруки є припиненим на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, згідно якої порука припиняється, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Позивачка в судове засідання не з"явилася, її представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - представник ПАТ "Дельта Банк" в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що сума 942.21 грн. не є збільшенням відповідальності за кредитним зобов'язанням, а є рівномірним розподілом 5200.02 грн., що зобов'язана була сплатити позичальниця в період з жовтня 2009 року по квітень 2010 року на 63 місяці, тобто до кінця строку дії кредитного зобов"язання. При цьому зазначає, що таке збільшення погашення основної суми кредиту на 82.54 грн. не може жодним чином розцінюватись, як збільшення обсягу відповідальності за кредитним зобов'язанням, оскільки дане збільшення жодним чином не призвело до збільшення сукупної вартості кредиту. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини справи. 17 червня 2008 року між [PERSON] та ТОВ "Укрпромбанк" був укладений кредитний договір № 1112-0051002/Zф пор-08, на підставі якого банківська установа надала кредит на умовах строковості у розмірі 72800.00 грн., з кінцевим терміном його повернення 16.06.2015 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між банком та позивачкою було укладено договір поруки № 1112-0051002/ Zф пор-08 від 17.06.2008 року. 19.10.2008 року, між банковською установою та позичальником було укладено Додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовилися, що повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менше як 949.21 грн. по 20 число включно кожного місяця, починаючи з 01.04.2010 року. На підставі цього договору зміни до договору поруки, який укладений із позивачкою не вносились. Згідно ст.559 ч.1 ЦК України, порука припиняється, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається із графіку платежів за договором, позичальника було звільнено від виконання зобов'язань щодо погашення основної суми кредиту за кредитним договором строком на шість місяців. Таким чином, збільшення суми погашення основної суми кредиту на 82.54 грн. (949.21 грн. - 866.67 грн.), є рівномірним розподілом погашення основної суми кредиту, що зобов'язана була сплатити позичальниця в період з жовтня 2009 року по квітень 2010 року, а тому суд вважає, що таке збільшення погашення основної суми кредиту на 82.54 грн. не може вважатись, як збільшення обсягу відповідальності за кредитним зобов"язанням, оскільки таке збільшення не призвело до збільшення сукупної вартості кредиту. Отже, враховуючи, що згідно із ч.1 ст.559 ЦК України підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме, внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, і не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed