Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

представник позивача просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON] , який накладений: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2010 року відділом державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції та постановою цього ж відділу про арешт майна боржника від 05.03.2010 року в рамках виконавчого провадження ВП № 17822866; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2011 року відділом державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції та постановою цього ж відділу про арешт майна боржника від 18.07.2011 року в рамках виконавчого провадження ВП № 23279726, обґрунтовуючи позов наступним. Він, [PERSON] , [INFO] , є власником: 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира загальною площею 53,9 кв.м, житловою 34,6 кв.м, надана в спільну приватну сумісну власність в рівних частинах по 1/3 (свідоцтво про право власності на житло додається), окрім нього, на матір [PERSON] та батька [PERSON] - 20.07.2004 року ВАТ "Кагарлицький бурякорадгосп", а після смерті батька [PERSON] [INFO] 1/3 частина перейшла також на нього відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО № 822204 виданого 03.11.2009 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою; 1/1 частини земельної ділянки площею 4,1876 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО № 822202, виданого 03.11.2009 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою; 1/1 частини земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2016 року виданого Управлінням Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області; 1/1 частини земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого 19.11.2015 року Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. 29 січня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченка М.Г. з метою вчинення нотаріальної дії щодо продажу земельної ділянки, та дізнався, що 1/3 частина його квартири [ADDRESS] та три земельні ділянки, площею кожна - 4,1876 га, 2,0 га та 0,1 га перебувають під арештом. Підставою накладення арешту згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 242326584 виданого приватним нотаріусом Кулініченком М.Г. є по-перше: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження б/н від 05.03.2010 року Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ, на невизначене майно, все нерухоме майно, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ, на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , та по-друге: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження від 18.07.2011 року Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ, на 1/3 частини квартири [ADDRESS] , та земельні ділянки. 13.01.2021 року він звернувся до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби з питанням надання інформації щодо накладення арешту на його майно та прохання вирішити питання про скасування арешту на майно та отримано відповідь за № 1208 від 21.01.2021 року, з якої стало відомо, що на даний час відносно нього, у провадженні ВДВС відкрито виконавче провадження № 48965244 згідно виконавчого листа № 357/16714/14-ц від 04.09.2015 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи з 24.11.2014 року і до досягнення повноліття. Про те, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно нього були зареєстровані виконавчі провадження ВП № 17822866 від 05.03.2010 року (про стягнення з [PERSON] на користь Кредитна спілка "Народний кредит" боргу в розмірі 17999,02 грн., ВП № 232797726 від 18.07.2011 року (про стягнення з [PERSON] ) на користь КС "Народний кредит" боргу в сумі 17999,02 грн. та ВП № 38761073 від 05.09.2013 року (про стягнення з [PERSON] ) на користь КС "Народний кредит" залишок заборгованості за кредитним договором яка згідно заяви стягувача станом на 18.06.2013 року становить 77184 грн. Вищевказані виконавчі провадження № 17822866, № 23279726 та № 38761073 були завершені державним виконавцем відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 та п. 10 ч. 1 ст. 49 (від 21.04.1999 року № 606-ХІХ в редакції від 04.11.2010 року № 2677-УІ) ЗУ "Про виконавче провадження" та дані три провадження були знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 згідно акту про вилучення номенклатурних справ та журналів для знищення. Для вирішення даного питання йому було запропоновано звернутися до суду з метою відновлення його порушених прав. Дійсно, 18.03.2009 року в Кредитній спілці "Народний кредит" під час отримання кредиту за договором № 9-90304/н він взяв на себе обов`язки поручителя та за несплату кредиту кредитором, на все його нерухоме майно 05.03.2010 року та 18.07.2011 року виконавчою службою Кагарлицького району було накладено арешт, але так як кредитна заборгованість кредитором була погашена в повному обсязі ще в 2014 році, що підтверджує довідка видана Кредитною спілкою "Народний кредит" за вих. № 1 від 25.01.2021 року, він вважав, що арешт з його майна знятий. Отже, на даний час виконавчих документів відносно нього, як боржника Кредитної спілки "Народний кредит", на виконанні немає протягом періоду з 18.07.2011 року по дату звернення з позовною заявою до суду. На теперішній час неможливо встановити обставини винесення державним виконавцем Кагарлицького РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2020 року № АА 898896 та від 18.07.2011 року № 23279726 так як всі документи знищені. Зазначені вище обставини та відсутність будь-яких відомостей про виконавче провадження вказують на відсутність правових підстав для арешту його майна та підлягають судовому захисту, шляхом звільнення його майна з-під арешту. Виходячи з вищевикладеного, за наявності обтяження (арешту), накладеного на його майно, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Так як в позасудовому порядку зняти арешт з майна неможливо, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України, неприпустимим є позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Як зазначається у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Представник відповідача в особі Кредитної спілки "Народний кредит" в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника КС «Народний кредит». Представник відповідача в особі Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції " в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило. Суд, вислухавши представника позивача, яка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про винесення рішення про задоволення позову з наступних підстав. Позивач - [PERSON] , [INFO] , є власником: 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира загальною площею 53,9 кв.м, житловою 34,6 кв.м, надана в спільну приватну сумісну власність в рівних частинах по 1/3 (свідоцтво про право власності на житло додається), окрім нього, на матір [PERSON] та батька [PERSON] - 20.07.2004 року ВАТ "Кагарлицький бурякорадгосп", а після смерті батька [PERSON] [INFO] 1/3 частина перейшла також на позивача відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО № 822204 виданого 03.11.2009 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою; 1/1 частини земельної ділянки площею 4,1876 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО № 822202, виданого 03.11.2009 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою; 1/1 частини земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2016 року виданого Управлінням Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області; 1/1 частини земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого 19.11.2015 року Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області. Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно позивача були зареєстровані виконавчі провадження ВП № 17822866 від 05.03.2010 року (про стягнення з [PERSON] на користь Кредитна спілка "Народний кредит" боргу в розмірі 17999,02 грн., ВП № 232797726 від 18.07.2011 року (про стягнення з [PERSON] ) на користь КС "Народний кредит" боргу в сумі 17999,02 грн. та ВП № 38761073 від 05.09.2013 року (про стягнення з [PERSON] ) на користь КС "Народний кредит" залишок заборгованості за кредитним договором яка згідно заяви стягувача станом на 18.06.2013 року становить 77184 грн. Вищевказані виконавчі провадження № 17822866, № 23279726 та № 38761073 були завершені державним виконавцем відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 та п. 10 ч. 1 ст. 49 (від 21.04.1999 року № 606-ХІХ в редакції від 04.11.2010 року № 2677-УІ) ЗУ "Про виконавче провадження" та дані три провадження були знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 згідно акту про вилучення номенклатурних справ та журналів для знищення. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України, неприпустимим є позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Як зазначається у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Дійсно, 18.03.2009 року в Кредитній спілці "Народний кредит" під час отримання кредиту за договором № 9-90304/н позивач взяв на себе обов`язки поручителя та за несплату кредиту кредитором, на все його нерухоме майно 05.03.2010 року та 18.07.2011 року виконавчою службою Кагарлицького району було накладено арешт, але так як кредитна заборгованість кредитором була погашена в повному обсязі ще в 2014 році, що підтверджує довідка видана Кредитною спілкою "Народний кредит" за вих. № 1 від 25.01.2021 року, він вважав, що арешт з його майна знятий. Отже, на даний час виконавчих документів відносно нього, як боржника Кредитної спілки "Народний кредит", на виконанні немає протягом періоду з 18.07.2011 року по дату звернення з позовною заявою до суду. На теперішній час неможливо встановити обставини винесення державним виконавцем Кагарлицького РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2020 року № АА 898896 та від 18.07.2011 року № 23279726 так як всі документи знищені. Зазначені вище обставини та відсутність будь-яких відомостей про виконавче провадження вказують на відсутність правових підстав для арешту його майна та підлягають судовому захисту, шляхом звільнення його майна з-під арешту. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Окрім того, згідно інформації наданої представником позивача - позивачем погашено повністю заборгованість по аліментах, а також відсутній борг перед Кредитною спілкою «Народний кредит». Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту Оскільки те, що саме позивач є власником, як квартири, так земельних ділянок, що підтверджується правовстановлюючим документом, тому на підставі ч. 1. ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved