Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

05 січня 2021 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та встановлення опіки та призначення позивачки опікуном. Позов мотивований тим, що позивачка [PERSON] є матір`ю відповідачки [PERSON] . В [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] Відповідачка ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина. Так, тривалий час дитина залишалася без піклування батьків, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України а мати не проявляла ніякої турботи про сина, відлучалася з місця постійного проживання на тривалий час, залишаючи сина на бабусю - позивачку, не повідомляла про своє місцезнаходження. Дитина залишалася на піклуванні позивачки. З червня 2020 року відповідачка залишила помешкання і не з`являється, доля сина її зовсім не цікавить. З дня народження та станом на подачу позову онук проживає однією сім`єю разом з [PERSON] , яка займається повністю його вихованням, піклується про його стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, забезпечує належними умовами життя. За даний період [PERSON] жодного разу не поцікавилася долею свого сина, який проживає у [PERSON] , вихованням та навчанням сина зовсім не займається, матеріально йому не допомагає. [PERSON] вважає, що [PERSON] як мати повністю втратила свій зв`язок з сином, спроб відновити з ними відносини не робить і не намагається відновлювати їх в даний час. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановити над малолітнім [PERSON] опіку та призначити її опікуном. Пояснила суду, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, самоусунулася від участі у вихованні та утриманні сина, з моменту проживання сина у [PERSON] та протягом часу розгляду справи долею не цікавилася, матеріально не забезпечує, його не відвідує. Відповідачка [PERSON] у жодне судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі суду не надавала, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, відзив не надала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Прибузької сільської ради Вознесенського району Зажерило О.В. вважає, що в інтерсах дитини доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , бабуся [PERSON] яка має належні матеріальні умови для його виховання та доцільним є призначення позивача опікуном над дитиною. Допитані у судовому засіданні за клопотання позивача свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків. Так, свідок [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] утримує онука, забезпечує його усим необхідним, онук охайний, доглянутий. Матір не з`являється до сина, зникає у невідомому напрямку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що матір дитини участі у його житті не приймає, бабуся [PERSON] забезпечує його, утримує, виховує. Матір дитини дуже рідко з`являється, не надає жодної допомоги, не цікавиться сином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ст.164 ч.1 п. 2 того ж Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про його народження. Ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, підтверджене письмовими матеріалами. [PERSON] вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, а тому дитина вимушена проживати з позивачкою, яка просить призначити її опікуном. Ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, крім усних пояснень позивача, свідків, підтверджене письмовими матеріалами. Зокрема, з актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.06.2020 р., 27.08.2020 р. та 13.10.2020 р., вбачається, що [PERSON] разом з малолітнім сином зареєстрована та проживає у будинку своєї матері [PERSON] по [ADDRESS] який складається із 4 житлових кімнат, ванної кімнати, кухні, коридор, пічне опалення. В будинку чисто і охайно. Меблі та побутова техніка вся необхідна. В подвір`ї побудована басейна, сарай. В господарстві тримають птицю. Для виховання та розвитку дитини створено умови: окрема кімната, ліжко, шафа, стіл для навчання, має охайний вигляд, добре харчується та розумово розвинений, активний. Син [PERSON] є вихованцем Богданівського закладу дошкільної освіти №1. Відповідно до довідок № 705-2 та 747-2 виданих виконавчим комітетом Прибузької сільської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає у власному будинку по [ADDRESS] . До складу сім`ї зареєстрованих за даною адресою входять: [PERSON] - чоловік [PERSON] , [PERSON] - дочка, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук. Згідно висновку про стан здоров`я КНП "Доманівська центральна районна лікарня" [PERSON] , [INFO] , жителька с. Богданівка на обліку лікаря нарколога - психіатра не перебуває, здорова та на "Д" обліку не перебуває. Відповідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини КНП "Доманівська центральна районна лікарня" [PERSON] , [INFO] , житель с.Богданівка на обліку лікаря психіатра не перебуває, здоров. [PERSON] має повну вищу освіту. У 2009 році закінчила Миколаївський державний університет ім. В.О. Сухомлинського за спеціальністю "Початкове навчання" та здобула кваліфікацію вчителя початкових класів. З 2004 р. по теперішній час працює вчителем початкових класів Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Прибузької сільської ради Миколаївської області, що підтверджується характеристикою виданою директором Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Прибузької сільської ради Миколаївської області. Згідно довідки про доходи, виданої [PERSON] як вчитель початкових класів Богданівської ЗОШ І-ІІІ ступенів загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. становить 161 633,12 грн. Згідно довідки серії ААА №1015828 Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] , [INFO] станом на 28.01.2021 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої та не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки № 33 від 09.10.2020 р. виданої директором Богданівського ЗДО №1 [PERSON] в тому, що вона опікується онуком [PERSON] , який є вихованцем Богданівського закладу дошкільної освіти № 1 з червня 2019 року. За висновком органу опіки та піклування Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області №8 від 15.10.2020 р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам [PERSON] , через ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків. Згідно копії свідоцтв про народження - [PERSON] - [PERSON] є його матір`ю. Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань №12020150120000274 від 14.07.2020 р. згідно заяви [PERSON] , про те, що з 24.06.2020 року [PERSON] не виходить на зв`язок. Останє місце проживання [PERSON] [ADDRESS] . Відповідно з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно висновку про доцільність встановлення опіки органу опіки та піклування Прибузької сільської ради, [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини, характеризується виключно позитивно, її стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати онука. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування оскільки він є достатньо обґрунтованим. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст..3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст..18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст..6 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно зі ст..8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно вимог ст..ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктами 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Оскільки позивач звернулася до суду із позовом 05.01.2021 року, то аліменти слід стягувати з цієї дати. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2522. 40 грн

Outcome: approved