Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Калінін Сергій Костянтинович звернувся до Ковпаківського районного суд м. Суми з позовом до [PERSON] , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про знесення та перебудову самочинно збудованих об`єктів, із змісту якого вбачається що 03.08.2018 року [PERSON] уклав з адвокатським бюро "Калінін і Партнери" договір № 10/18 про надання професійної правничої (правової) допомоги, предметом якого є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту отримати за результатами розгляду справи судом першої інстанції, рішення про знесення або перебудову [PERSON] самочинно збудованих об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" . 03.08.2018 року адвокатським бюро "Калінін і Партнери" адвокату Калініну Сергію Костянтиновичу видано ордер серії ПТ № 081048 на надання правової допомоги [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, він вважає за необхідне захистити права та законні інтереси позивача, у зв`язку з чим звертається до суду з позовною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 27 ЦПК України, він вважає, що цивільна справа підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми, у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS] , що відповідає визначеній територіальній юрисдикції судів. Обставини справи. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2126, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на праві приватної спільної часткової власності належить 52/100 частки житлового будинку, з надвірними та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] що складає , у житловому будинку "А-1" : житлова кімната № 1 - 5 площею 11,2 м ? , житлова кімната № 1 - 6 площею 18,1 м ? , коридор № 1 - 3 площею 3,9 м ? ; у житловій прибудові "А?-1" : кухня № 1 - 1 площею 7,6 м ? , сіни а1; 1/2 частина погреба "Д" ; убиральня "У" ; 1/2 частина огорожі "№ 1 - 2" . Інша 48/100 частка житлового будинку належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , який від [PERSON] на підставі договору дарування часток житлового будинку від 12.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7384, отримав в дар: у житловому будинку "А-1" : житлова кімната № 1 - 4 площею 5,6 м ? ; у житловій прибудови "А?-1" : житлова кімната № 1 - 2 площею 14,8 м ? , кухню № 1 - 7 площею 8,5 м ? ; тамбур "а" ; 1/2 частина погреба "Д" , сарай "Е" та 1/2 частина огорожі "№ 1 - 2" . [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2128, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на праві власності належить 52/100 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0600 (нуль цілих шістсот десятих) га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5910136600:20:023:0066 . Інша 48/100 частка земельної ділянки належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , який від [PERSON] на підставі договору дарування часток земельної ділянки від 12.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7380, отримав її в дар. Протягом тривалого часу між позивачем та співвласником [PERSON] постійно виникають спори щодо порядку користування, володінням будівлями та земельною ділянкою. 22.04.2014 року позивач звернувся із заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про проведення перевірки щодо законності добудови за адресою: [ADDRESS] , співвласником [PERSON] , посилаючись на технічний паспорт будинку, виданий 22.03.2012 року КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" , в якому зафіксовано факт самовільного будівництва. З листа Інспекції ДАБК в Сумській області від 30.04.2014 року № 7118-1739 встановлено, що за результатами перевірки, в межах наданих повноважень, працівниками Інспекції було складено акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення та було відкрито провадження у адміністративній справі, було винесено припис про усунення порушення містобудівного законодавства забудовнику [PERSON] . Згідно акту № 751 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.04.2014 року було встановлено, що відповідно до огляду об`єктів будівництва і технічного паспорта від 22.03.2012 року, реєстровий № 16445, розробленого КП "Сумське МБТІ" , громадянином [PERSON] самочинно без дозволу про початок виконання будівельних робіт та будівельного паспорту (схеми забудови земельної ділянки) , розробленого у відповідності до чинного законодавства, збудовані прибудови до житлового будинку: прибудова "а?" , тамбур "а4" по [ADDRESS] . При огляді зазначених господарських споруд та вивчення документації, яка була надана для перевірки, було з`ясовано, що будівельні роботи (зі слів громадянина [PERSON] ) виконувались орієнтовно у 2008 році господарським способом з використанням цегли як будівельного матеріалу на стрічковому фундаменті, чим було порушено абз. 5 ст. 25 Закону України "Про основи містобудування" , а саме: виконання будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або відхилення від нього та абз. 2 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" , а саме: будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" . Як наслідок, заступником начальника інспекційного відділу № 3 Бондарковим В. І. стосовно [PERSON] було складено протокол № 751 від 29.04.2014 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва) . Разом з цим, 29.04.2014 року [PERSON] було видано припис № 751 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно із якого вимагається усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом прийняття об`єкта до експлуатації та встановлено термін виконання припису до 27.06.2014 року. За виявлене правопорушення [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. В листопаді 2017 році позивачу від органів державного архітектурно-будівельного контролю стало відомо про те, що на об`єкт "Реконструкція житлового будинку, адреса: [ADDRESS] " Управлінням Держаної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській міської області 30.09.2015 року за № СМ 082152731630 зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт та 11.12.2015 року за № СМ 142153601289 зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Тому, позивач 23.11.2017 року звернувся до Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області із запитом про надання публічної інформації, а саме: надати копію декларації про початок виконання будівельних робіт, яку особисто отримав 27,11.2017 року. Також у грудні 2017 року позивач в Управлінні Держаного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради отримав декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року у справі № 818/2189/17, яке набрало законної сили 21.05.2018 року, за позовом [PERSON] було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , здійснену 30.09.2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № СМ 082152731630 на замовлення [PERSON] . Було скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за адресою: [ADDRESS] , здійснену 11.12.2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № СМ 142153601289 на замовлення [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, самочинно збудовані об`єкти [PERSON] підлягають знесенню та перебудові. Нормативно-правове обґрунтування та засоби доказування полягають у наступному. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року у справі № 818/2189/17, яке набрало законної сили 21.05.2018 року, було встановлено, що за наслідками перевірки інспекцією було зроблено висновок про здійснення [PERSON] самочинного будівництва прибудова "а?" , тамбур "а4" в домоволодінні [ADDRESS] , про що було складено акт та протокол про адміністративне правопорушення. Також було видано припис №751 від 29.04.2014 року, яким від [PERSON] вимагається усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом прийняття об`єкта до експлуатації. Термін виконання до 27.06.2014 року. Таким чином, відповідачем і на даний час, залишається не виконаний припис Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, правонаступником якої є управління ДАБІ у Сумській області. Відповідно ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Проте, як Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області так і Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради не виконали (не виконують) вимоги ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та не звертаються до суду з позовною заявою до [PERSON] про знесення самочинно збудованого об`єкта. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. 1. Позивач, як співвласник житлового будинку та земельної ділянки не надавав згоду на реконструкцію будинку. Для реконструкції будинку необхідно отримати згоду всіх власників цього будинку та земельної ділянки. Отже, житловий будинок та земельна ділянка є приватною спільною частковою власністю громадян - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до цивільного законодавства, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадять за згодою всіх власників. Оскільки спільна часткова власність створюється за участю всіх співвласників, то будь-які дії щодо майна, яке є об`єктом права спільної часткової власності, можна здійснювати тільки за згодою всіх співвласників, незалежно від розміру частки кожного з них. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України) . Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 2 ст. 358 ЦК України) . Проте, [PERSON] , в порушення вимог ст. 358 ЦК України, без згоди іншого співвласника [PERSON] та дозвільних документів контролюючих органів самочинно збудував об`єкти на земельній ділянці, яка також належить позивачу. Позивач не надавав нотаріально посвідченої довіреності [PERSON] на володіння, користування і розпорядження його часткою. Таке самочинне будівництво зроблено без волевиявлення позивача, як співвласника. 2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України) . Декларація про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність до експлуатації об`єкта були подані до Інспекції ДАБК в Сумській області з метою узаконення самочинного будівництва, а саме: збудованих прибудов до житлового будинку: прибудова "а?" (згідно технічного паспорта від 22.03.2012 року - це коридор № 1 - 9 площею 3,5 м ? , санвузол № 1 - 10 площею 5,2 м ? ) , тамбур "а4" (№ II площею 1,1 м ? ) . Він звертає увагу на те, що технічному паспорту від 22.03.2012 року, розробленому КП "Сумське МБТІ" , інвентаризаційна справа № 43818, реєстровий № 16445, передував технічний паспорт від 17.08.2006 року, розроблений КП "Сумське МБТІ" , інвентаризаційна справа № 18254, реєстровий № 16445. Відповідно до технічного паспорту від 17.08.2006 року прибудова тамбур "а4" (№ II площею 1,1 м ? ) відсутня. Відповідно до технічного паспорту від 17.08.2006 року прибудова "а?" (згідно технічного паспорта від 22.03.2012 року - це коридор № 1 - 9 площею 3,5 м ? , санвузол № 1 - 10 площею 5,2 м ? ) також відсутня. Разом з цим, вбачається, що будівництво прибудови "а?" відбулося за рахунок реконструкції тамбуру площею 7,1 м ? , позначеного в технічному паспорті від 17.08.2006 року (розроблений КП "Сумське МБТІ" , інвентаризаційна справа № 18254, реєстровий № 16445) під літерою "а" (№ III) . Способом узаконити (приватизувати) самочинне будівництво є отримання рішення суду про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно. Так, ч. 3 ст. 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Отже, позивач як співвласник земельної ділянки, на якій інший співвласник [PERSON] самочинно побудував 2-ві кімнати та тамбур, категорично заперечує проти визнання права власності на таке нерухоме майно. Більш того, самочинно збудовані 2-ві кімнати та тамбур порушують права позивача, щодо належного використання своєї частини житлового будинку, оскільки самочинно збудовані нерухомі об`єкти прибудовані до вікна житлової кімнати позивача (згідно технічного паспорта № 1 - 5 площею 11,2 м ? ) , у зв`язку із чим у кімнату ніколи не потрапляє сонячне світло, що призводить до руйнування стін та стелі, оскільки після кожного дощу або танення снігу вони не висихають, в кімнаті сиро та холодно. Через вологість виникла пліснява та почався грибок, шпалери відклеюються, штукатурка відшаровується та сиплеться, з`явився неприємний прілий запах. Позивач змушений постійно використовувати штучне освітлення. Незаконне будівництво унеможливлює доступ до входу на горище житлового будинку, що має використовуватись як складське приміщення. Він звертає увагу на те, що прибудова "а?" збудована з порушенням будівельних норм та правил впритул до огорожі, що позбавляє можливості потрапляння на заднє подвір`я/город з однієї із сторін будинку ("з правої") , таким чином залишається лише один прохід зі сторони входу до будинку позивача. Крім цього, позивач не може реалізувати своє право та розпорядитися майном шляхом відчуження частини земельної ділянки та житлового будинку за договором купівлі-продажу, оскільки на спільній земельній ділянці задокументовано факт самочинного будівництва, що унеможливлює реальний продаж нерухомого майна. Ч. 7 ст. 376 ЦК України визначає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) " № 6 від 30.03.2012 року передбачено, що відповідно до вимог ст. 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України) , а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 ст. 376, ст. 391 ЦК України) . Відповідно до положень ст. 38 Закону № 3038-VІ право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень ч. 7 ст. 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Відповідно п. 24. постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) " № 6 від 30.03.2012 року знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту) , можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі ч. 7 ст. 376 ЦК України зобов`язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об`єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Європейський суд з прав людини у справі "Іванова і Черкезов проти Болгарії" (Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria) (№ 46577/15) від 21.04.2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. На виконання вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України він повідомляє про те, що заходи досудового врегулювання спору не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для таких спірних правовідносин. На виконання вимог п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України він повідомляє про те, що заходи забезпечення доказів або позову до подання цієї позовної не здійснювалися. На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України він повідомляє, що позивач поніс судові витрати пов`язані із сплатою судового збору та очікує понести судові витрати пов`язані з оплатою надання професійної правничої (правової) допомоги за договором № 10/18 від 03.08.2018 року, укладеного між позивачем та адвокатським бюро "Калінін і Партнери" , у зв`язку з чим до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. На виконання вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed