Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У квітні 2015 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], збільшивши позовні вимоги ( а.с. 76-79) просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON], дітей передати на опікування органу опіки та піклування, стягувати з відповідачів аліменти на дітей у розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину, а також накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову орган опіки та піклування вказав, що через невиконання матір'ю дітей - [PERSON] своїх батьківських обов'язків, з 11.03.2015 сім'я [PERSON] перебувала на обліку та під соціальним супроводом Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. В березні 2015 [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей, як дітей, що опинились в складних життєвих обставинах по причині ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. З метою зміни поведінки матері дітей щодо виховання нею малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], працівниками служби у справах дітей, спільно з представниками інших уповноважених структурних підрозділів та служб, систематично проводилась профілактична робота з сім'єю [PERSON]. Матір дитини було неодноразово попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків відносного малолітніх дітей. Незважаючи на вжиті заходи, [PERSON] продовжувала свідомо нехтувати виконанням батьківських обов'язків відносно своїх дітей, ігнорувала зауваження та рекомендації працівників уповноважених органів та служб, спрямовані на соціальний захист даної сім'ї, недопущення бездоглядності та безпритульності дітей, не створила належних умов для проживання, внаслідок чого 10.12.2015 діти були поміщені до інфекційного відділення центральної міської лікарні. [PERSON] та [PERSON] майже не відвідували навчальних занять. Відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. [PERSON] проходить лікування від опійної наркоманії методом замісної підтримувальної терапії в умовах наркологічного диспансерного відділення з 29.04.2014. У грудні 2015 року [PERSON] разом з дітьми була влаштована до християнського центру реабілітації «Лехайм», який знаходиться в с. Райгородок Бердичівського району з метою проходження курсу реабілітації, який вона самовільно залишила. Представниками відділу поліції, закладу охорони здоров'я, служби у справах дітей був складений акт про знайдених дітей. Батько дітей, [PERSON], вихованням дітей не займався близько 10 років, зі слів сусідів останній знаходиться в Російській Федерації і ніяких стосунків з колишньою дружиною не підтримує. Поведінка відповідачів свідчить про умисне та винне ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Право спільної сумісної власності на цю квартиру зареєстровано за померлими матір'ю та бабусею відповідачки - [PERSON] та [PERSON], а також її тіткою - [PERSON]. Тому з метою захисту прав дітей на житло слід накласти заборону відчуження квартири. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з пістав, наведених у позовній заяві. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Додатково пояснила, що протягом розгляду справи в суді, з лютого 2016 року поведінка матері дітей не змінилася. Діти з січня 2016 року тимчасово влаштовані у сім'ю, де проживають до цього часу. Відповідачка влітку проходила курс реабілітації у центрі „Фенікс", який також самовільно залишила. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, за адресою їх зареєстрованого місця проживання. Відповідно до частин першої статті 224 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Прокурор Дем'янчук М.О. вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення. Через недоведеність вимог про заборону відчуження житла у позові в цій частині слід відмовити. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини четвертої 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7,8,9-12). Наказом начальника служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради від 20.03.2015 діти [PERSON] та [PERSON] поставлені на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах через ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків ( а.с. 15). Відповідно до актів обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 17.03.2015, 08.04.2015, 11.12.2015 умови проживання незадовільні, у помешканні брудно, продукти харчування у мінімальній кількості ( а.с.16-18). Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду від 09.04.2015 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, за ухилення в період до 10 березня 2015 року від виконання батьківських обов'язків щодо створення необхідних умов для проживання та повноцінного харчування малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] ( а.с .19). Згідно виписки із медичної карти [PERSON] має захворювання - опійна наркоманія та станом на червень 2015 року перебувала на замісній підтримувальній терапії в умовах наркологічного диспансерного відділення з 29.04.2014 року ( а.с. 23, 24). Відповідно до листа Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 11.02.2016, з 11.03.2015 сім'я [PERSON] взята на облік сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах та під соціальний супровід. Під час відвідування помешкання сім'ї там майже завжди було брудно, були випадки, що в помешканні знаходилися сторонні чоловіки, діти часто не відвідували навчальних закладів. Рекомендації лікарів для поліпшення стану здоров'я дітей [PERSON] ігнорувала, благодійну їдальню відвідувала вкрай рідко. Продукти харчування передавали знайомі. [PERSON] часто не впускала у своє помешкання спеціалістів центру навіть для того, щоб передати продукти харчування. 08.12.2015 під час відвідування помешкання [PERSON] було виявлено, що діти та їх мати були хворими. Дітей було госпіталізовано до лікарні. Мати ж відмовилася від госпіталізації з надуманих причин. Питання сім'ї [PERSON] неодноразово вирішувалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Бердичівської міської ради. На засіданні 23.12.2015 за пропозицією пастора церкви „Яхад" [PERSON] [PERSON] з дітьми влаштовано до центру реабілітації для наркозалежних „Лехайм" в с. Райгородок, який вона самовільно покинула через три тижні, залишивши там дітей ( а.с. 21). Згідно листа директора Бердичівської міської гуманітарної гімназії № 2 від 16.02.2016 протягом І семестру 2015-2016 років діти [PERSON] та [PERSON] майже не відвідували навчальних занять. Відсутність дітей мати пояснювала хворобами, які не були підтверджені лікувальними установами. Зовнішній вигляд дітей не відповідав санітарно-гігієнічним нормам ( а.с. 28). Відповідно до листа завідуючого педіатрично-дільничним відділенням Бердичівської ЦМЛ від 14.12.2015 з проханням вжити відповідних заходів до матері дітей [PERSON] та [PERSON], яка не піклується про здоров'я дітей щодо дотримання їх гігієни, профілактики інфекційних захворювань, лікування та їх повноцінного розвитку. Діти з 10.12.2015 перебувають на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бердичівської ЦМЛ. Якщо й надалі права дітей щодо їх догляду та лікування будуть порушуватися, це є прямою загрозою їх життю ( а.с. 22). Згідно акта про знайдених дітей від 25.01.2016 у с. Райгородок по вул. Жовтнева в центрі реабілітації „Лехайм" було знайдено та вилучено покинутих матір'ю дітей - [PERSON] та [PERSON] ( а.с .26). Діти передані [PERSON]. Листом начальника служби у справах дітей Бердичівської РДА [PERSON] від 05.02.2016 повідомлено, що через відсутність бажання у родичів дітей [PERSON] та [PERSON] забрати їх, діти тимчасово поміщені в опікунську сім'ю [PERSON] ( а.с. 27). Благодійна організація „Християнський центр реабілітації хворих на наркоманію та алкоголізм „Лехайм" листом 05.02.2016 повідомила, що [PERSON] 25.01.2016 залишила самовільно центр реабілітації, залишивши дітей ( а.с .29). Згідно матеріалів Бердичівського ВП [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] вів аморальний спосіб життя, дітьми не піклувався, за вказаною адресою відсутній більше 10 років, зі слів сусідів перебуває у Російській Федерації ( а.с. 32-35) Орган опіки та піклування - виконком Бердичівської міської ради надав суду висновок, яким вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] через невиконання батьківських обов'язків (а.с. 36-39). Свідок [PERSON], дільнична медсестра, суду показала, що сім'ю [PERSON] знає з 2006 року. Батька дітей не бачила з часу народження [PERSON]. Проблеми в сім'ї почалися в кінці 2015 року, після смерті бабусі дітей. Під час відвідування, їй дверей не відчиняли. [PERSON] могла сама гуляти на вулиці у пізню пору доби. У квартирі завжди було брудно, діти не доглянуті, у брудному одязі, голодні. На контакт [PERSON] йшла, однак ніяких дій на покращення ситуації не вчиняла. Свідок [PERSON], вчитель початкових класів Бердичівської гуманітарної гімназії, суду показала, що вона навчала [PERSON] та [PERSON], яка відвідувала школу з 1 вересня по кінець грудня 2015 року. До грудня 2014 року проблем в сім'ї не було. Про [PERSON] більше піклувалася бабуся, ніж мати. [PERSON] протягом періоду навчання у гімназії часто була відсутня. При відвідуванні помешкання сім'ї дитини було виявлено, що там брудно, відсутні продукти харчування, частково техніка та меблі. Мати дітей була у збудженому стані, тривожна, вела себе неадекватно. У [PERSON] були проблеми з гігієною. Де був батько дітей їй не відомо. За час навчання дівчат в школі вона його бачила лише один раз. Свідок [PERSON], практичний психолог Бердичівської гуманітарної гімназії № 2, суду показала, що півтора роки тому в сім'ї [PERSON] почалися проблеми. Мати дівчат не виконувала належно своїх батьківських обов'язків. Діти часто були відсутні в школі. Мати пояснювала це хворобою дітей. Однак ця інформація не знаходила свого підтвердження. При відвідуванні сім'ї виявляли, що умови для проживання неналежні, у квартирі брудно, продукти відсутні. З часом виявили відсутність меблів та техніки, які зі слів матері вона продала, а техніку здала в ремонт. Ситуація постійно погіршувалася. Батька дітей вона бачили лише один раз, коли [PERSON] була у першому класі. Мати дітей пояснювала, що батько за кордоном та їм допомагав до початку 2015 року. Свідок [PERSON], головний спеціаліст Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді суду показала, що сім'я [PERSON] взята під соціальний супровід з січня 2015 року через неналежне виконання батьківських обов'язків. Проблеми в сім'ї почалися після смерті бабусі дітей. Мати дітей перебуває на обліку у лікаря нарколога. З приводу неналежного виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків до Центру надходили звернення від сусідів, бабусі дітей - [PERSON]. Під час відвідування помешкання сім'ї там майже завжди було брудно, діти часто не відвідували навчальних закладів. Рекомендації лікарів для поліпшення стану здоров'я дітей, [PERSON] ігнорувала, благодійну їдальню не відвідувала, продукти харчування передавали знайомі та працівники центру. [PERSON] часто не впускала у своє помешкання спеціалістів центру. 08.12.2015 під час відвідування помешкання [PERSON] було виявлено, що діти та їх мати були хворими. Дітей було госпіталізовано до лікарні. Мати відмовилася від госпіталізації. В подальшому через погіршення її стану здоров'я, вона все ж звернулася до лікаря. 23.12.2015 [PERSON] з дітьми було влаштовано до центру реабілітації для наркозалежних „Лехайм" в с. Райгородок. Однак [PERSON] самовільно покинула через три тижні, залишивши там дітей без догляду. Свідок [PERSON], директор центру реабілітації „Лехайм", суду показав, що [PERSON] знає з грудня 2014 року. Він звертався до соціальних служб з тим, щоб зберегти її сім'ю, періодично її відвідував. [PERSON] надавалася допомога. Однак суттєвих зрушень не було. У кінці грудня [PERSON] та дітей було поміщено до центру реабілітації, що знаходиться у с. Райгородок. Однак [PERSON] в січні 2016 року з центру зникла, залишивши дітей. Після цього [PERSON] проходила реабілітацію ще в одному центрі, який також самовільно залишила. На даний час вона перебуває на методоновій програмі. Діти тимчасово влаштовані в його сім'ю з тим, щоб не поміщати їх до інтернатного закладу. Дівчата відвідують школу та забезпечені всім необхідним. Коли [PERSON] з'являється в Бердичеві, вона спілкується з дітьми. Це буває рідно. На день народження [PERSON] мати не зателефонувала. Свідок [PERSON], мати відповідача [PERSON] суду показала, що її син та колишня невістка не виховують належним чином своїх дітей. Де знаходиться її син, їй не відомо. Син якийсь час передавав гроші матері [PERSON]. Однак після її смерті, ніякої допомоги не надавав. Похованням свахи займалася вона. Де знаходиться син останні три роки їй не відомо. Допомоги дітям він не надає. Фактично вихованням дівчат займалася сваха. [PERSON] наркозалежна та не виховувала належно своїх дітей. Одяг, який вона купила дітям, [PERSON] на наступний день здала в магазин. Вона через знайомого передавала продукти харчування дітям, постійно писала скарги на неналежне вихованні дітей їх матір'ю. Її сина та колишню невістку слід позбавити батьківських прав, оскільки вони не виховують дітей. Це буде відповідати інтересам дітей. Діти [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що люблять матір, батька ж вони не бачили давно. [PERSON] вважає, що матір не слід позбавляти батьківських прав. З досліджених доказів вбачається факт ухилення відповідачами від виконання батьківських обов'язків, оскільки їх дії тривають на протязі значного періоду часу, настали з свідомого нехтування ними своїми обов'язками, тобто з винної поведінки останніх. Не зважаючи на позицію дітей, виключно з метою захисту їх інтересів дітей, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст. 184 СК України). Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, судом відповідно до ст. 182 СК України враховано відсутність відомостей доходи відповідачів, їх стан здоров'я, стан здоров'я дітей. Суд стягує аліменти у розмірі, вказаному у позові, з кожного з батьків по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір аліментів не перевищує 50 % прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, та це буде відповідати інтересам дітей. Суд відмовляє у задоволенні позову в частині про накладення заборони відчуження житла за адресою: [ADDRESS], оскільки письмовими доказами, доданими до позову не доводиться належність вказаного житла матері чи батькові дітей. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів в дохід держави, з кожного по 1102 гривні 40 копійок судового збору.

Outcome: partial