Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 2699,82грн., з яких: 1118,37грн. - тіло кредиту; 169,90 грн. - прострочене тіло кредиту; 1411,55 грн. - заборгованість за відсотками. Вимоги позову вмотивовані тим, що 21.02.2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-09939-210208, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на нього зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 10.07.2015 року складає 2699,82грн., з яких 1118,37 грн. - тіло кредиту, 169,90грн. - прострочене тіло кредиту; 1411,55грн. - заборгованість за відсотками, стягнення яких є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволені заявлених вимог, проти заявлених вимог заперечував з тих підстав, що строк дії картки давно минув, банк пропустив строк позовної давності про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. На підставі Постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів №51 від 02.03.2015 року та Рішення дирекції Фонду гарантування вкладів №71 від 08.04.2015 року, запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ „Дельта Банк" строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Дельта Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. (а.с. 8-11) Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність", банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.02.2008 р. між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено договір №001-09939-210208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 4), відповідно до умов якого, банк відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформлює та надає в користування платіжну картку Visa International та/або Бельта, пін-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний Промо, що міститься в додатку №ё1 до цього договору (надалі Тарифи) та згідно з умовами цього Договору і Правил. Відповідно до п. 1.3 Договору, банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000,00 грн. Відповідно до п. 2.3. договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток Visa Сlassic Тарифний пакет «Visa Класичний», держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. (а.с.5 зворот) Згідно цього договору, 21.02.2008 р. відповідач отримав картку [NUMBER] зі строком дії - листопад 2009 року(а.с.37). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] порушено умови договору №001-09939-210208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 21.02.2008 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 10.07.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2849,82 грн., з яких: 1118,37 грн. - тіло кредиту; 169,90 грн. - прострочене тіло кредиту; 1411,55 грн. - відсотки та пеня - 150,00грн. (а.с. 3). Вимога про стягнення пені позивачем не заявлена. Стороною відповідача не надано суду доказів виконання зобов'язання по поверненню тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідачем [PERSON] подано заяву, зі змісту якої вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності, оскільки строк дії картки сплив. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, строк дії картки [NUMBER] закінчився в листопаді 2009 року. (а.с. 37) Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові ввід 19.03.2014 року по справі №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦПК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідачем непостійними періодичними платежами вчинялись дії по погашенню заборгованості за кредитним договором, останні дії по частковому погашенню заборгованості - внесенні коштів здійснені 13.12.2013р. що свідчить про визнання [PERSON] свого обов'язку по виконанню умов кредитного договору. Позивач звернувся з даним позовом до суду 25.08.2015 року, тобто в межах строків позовної давності, з урахуванням їх переривання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 2699,82грн., з яких 1118,37 грн. - тіло кредиту, 169,90грн. - прострочене тіло кредиту; 1411,55грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи, що позивача на час звернення з даним позовом до суду було звільнено від сплати судового збору, згідно Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню удові витрати 243,60грн. На підставі викладеного, ст. 253, 256, 257, 261, 264, 512-516, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved