Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

23 листопада 2017 року [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, яким просить позбавити батьківських прав відповідача, [PERSON], [INFO], у відношенні малолітніх дітей відповідача: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно на користь законного представника з дня звернення до суду й до повноліття дітей. В обґрунтування позову вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться життям дітей. З [PERSON] органом опіки було проведено бесіди, вносилися попередження. Проте проведені заходи не дали результатів. Відповідач притягалася до адміністративної відповідальності за ухилиння від виконання покладених на неї батьківських обов'язків. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлена, жодних заяв не подала. Представник третьої особи [PERSON], подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовну заяву. Суд розглядає справу заочно. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та витягами з державного реєстру актів цивільного стану. Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с. 12,13,14,15). Згідно із висновком Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 10.11.2017, оскільки мати злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків, матеріально дітей не утримує, байдужа до їх подальшої долі, враховуючи інформації КЗ "Центр Первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда", загальноосвітньої школи №17, відділу поліції, діючи виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно дітей: [PERSON] та [PERSON](а.с. 25). Діти проживають разом бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS].(а.с. 24). За інформацією ЗШ № 17 мати не працює, з дітьми не проживає, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. (а.с. 17) Зібраними матеріалами справи підтверджується, що здоров'ям та життям дітей не цікавиться. Не приділяє належної уваги своїм-дітям, не цікавиться навчанням дітей, не з'являється на батьківські збори. Вихованням, навчанням та розвитком дітей переважно займається бабуся. Згідно з інформацією КЗ "'Центр Первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда'" діти проживають з бабою [PERSON] На огляд до лікаря дітей приводить баба, всі призначення та рекомендації лікаря виконує належним чином. Мати з дітьми не мешкає, свої обов'язки стосовно обстеження, лікування, розвитку та утримання дітей не виконує(а.с. 21). Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про них та матеріально їх не забезпечує, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не забезпечує необхідного медичного догляду, вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, а тому, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 2 ст. 166 Сімейного кодексу України зазначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Дана норма закріплена і у Законі України «Про охорону дитинства», згідно ч. 4 ст. 12 якого, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved