Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та просила стягувати з відповідача на її користь 500 грн. щомісячно. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], на тримання яких у судовому порядку стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, до досягнення дітьми повноліття. Діти часто хворіють хронічними захворюваннями та потребують постійного лікування та реабілітації, що потребує додаткових витрат, оскільки медичні препарати та продукти харчування дуже дорого коштують. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодився, просив у задоволенні відмовити, посилаючись на той факт, що наданий виписний епікриз №6877/740 свідчить про чергове проходження медичного огляду сина [PERSON], стан здоров`я якого задовільний та виписка з історії хвороби дочки [PERSON] підтверджує також задовільний стан здоров`я. Інших доказів, які б вказували на необхідність додаткових витрат до матеріалів справи не надано. Дослідивши письмові матеріалами справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 01 листопада 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з матір'ю /а.с. 2,6/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24 грудня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розмірі, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття (а.с.2). За даним рішенням відкрито виконавче провадження 18.04.2014 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини доходу до виповнення дитині [PERSON], трирічного віку. За даним рішенням видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження 05.02.2015 року. Також, відповідно до довідки Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відповідач має заборгованість за аліментами у сумі 5255,04 грн станом на 13.02.2014 року (а.с. 3). Позивач посилається на те, що діти мають хворобливий стан здоров'я та мають діагнози: син [PERSON] "хронічний пієлонефрит" та "гідронефроз зліва", дочка [PERSON] має захворювання "анемія 1 ступеню" (а.с.а.с. 4,5). Позивачем на підтвердження додаткових витрат, надано виписний епікриз про перебування сина [PERSON] на контрольному огляді з 21 липня 2014 року (а.с. 4) та виписка з історії хвороби дочки [PERSON], де зазначено діагноз - анемія 1 ступеню, при цьому відсутній відповідний лікарський висновок щодо призначеного лікування. Крім того, позивач у своїх поясненнях посилається на те, що малолітні діти часто хворіють, проте медичні документи відсутні у зв'язку з тим, що вона отримує консультації та педіатри призначають лікування у телефонному режимі. Приведені в позовній заяві доводи про те, що діти страждають на хронічні захворювання, які потребують постійного нагляду лікарів та медикаментозного втручання, що потребує додаткових витрат, що і є особливими обставинами, а витрати, які вона просить стягнути з відповідача на лікування і підтримання здорового стану дітей є додатковими витратами, які вона підтвердила довідками медичних закладів, то з ними погодитися неможливо. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до роз'яснень п. п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" до передбаченої ст. 185 СК України участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягнути лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, у судовому засіданні не доведено обставини на підтвердження позовних вимог, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed