Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

30.05.2016 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом з таким обгрунтуванням своїх вимог. 11.06.2008 р. позивач і відповідач (на той час ВАТ "[PERSON] Аваль") провели перемовини щодо отримання кредиту, результатами яких мало бути укладення кредитного договору № 014/4081/82/39317 (надалі кредитний договір). У цьому договорі зазначено, що такий вважається укладеним за умови підписання сторонами кожної сторінки договору і додатків до нього (графік повернення кредиту, тарифи кредитора, розрахунок сукупної вартості кредиту, умови кредитування). Позивач вважає, що сторони ці додатки не підписували, цей факт оспорюється банком, а тому позивач звернувся з цим позовом, покликаючись на норми ЦК України, що вругульовують договірні відносини (ст.ст. 626-628, 634, 638) і ст. 11 закону "Про захист прав споживачів" щодо істотних умов договору споживчого кредиту, який укладається у письмовій формі. Позивач вважає, що відповідач не виконав вимоги закону про кредитні зобов'язання за договором приєднання, зокрема щодо підписання окремих частин договору у вигляді додатків. Представник позивача зазначені позовні вимоги та їх обгрунтування підтримав і додатково пояснив таке. Позивач уклав кредитний договір № 014/4081/82/39317 від 03.06.2008 р. про одержання кредиту в сумі 10 тис. дол. США. Позивач підписав цей договір та кожну його сторінку особисто, однак одержав фактично кредитні кошти у сумі 9800 дол. США. Банк не обумовив, що 200 дол. США є комісійною винагородою та не передбачив це в додатках до договору (графіку повернення кредиту, в умовах кредитування, які підписав, позивач без належних роз'яснень як наміри уменшити такий договір). Вважає, що [PERSON] увів в оману позивача як позичальника. Представник позивача визнав, що позивач як позичальник отримав у відповідача як кредитні кошти 9800 дол. США на споживчі цілі. Позивач виконував договірні зобов'язання протягом 7 років і допустив борг тільки в 2015 році по причині ліквідації відділення відповідача в Міжгірському районі. ПРедставник позивача також вважає, що відповідач як банк не передбачив у договірних зобов'язаннях витрати позивача, понесені в зв'язку з укладенням договору, на оплату послуг нотаріуса, послуг страхової компанії, витрат органу БТІ щодо реєстрації нерухомого майна. Відповідач в особі уповноваженого представника позов письмово заперечив повністю, і позицію обгрунтував таким. Позивач при укладенні кредитного договору підписав кожну сторінку угоди та додатків № 1 і № 2 та умови кредитування як невід'ємних частин договору. Позивач як позичальник визнав виконання п. 15.7 кредитного договору щодо підтвердження цього договору в письмовій формі з умовами споживчого кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту з одержанням повної необхідної інформації. Позивач також отримав примірники договору з додатками, що ствердив своїм підписом у договорі. Оцінивши зміст позову, доводи сторін та їх представників , подані в справу докази, суд дійшов такого висновку і встановив наступні обставини. Позивач та його уповноважений представник визнали, що кредитний договір № 014/4081/82/39317 від 03.06.2008 р. укладався між позивачем і відповідачем про надання кредитних коштів банком (відповідачем) позичальнику (позивачу) в сумі 10 тис. дол. США на умовах повернення з процентами ( 14%) на строк 120 місяців до остаточного погашення кредиту 02.06.2018 року. Умовами кредитного договору також передбачено, окрім іншого, порядок надання кредиту ( ст.6) і сплати комісій позичальником банку перед зарахуванням коштів на особовий рахунок позичальника, порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів( ст.7). Із змісту копій договорів, поданих у справу сторонами видно, що кожна сторінка письмового договору підписана представником банку і позичальниками. Договір має й інші необхідні реквізити. Позивач і представник визнали підписання цього договору (приналежність підписів від імені позивача). Представник позивача також визнав підписання позивачем графіку погашення позивачем кредиту та інших платежів від 11.06.2008 р. (кожну сторінку цього документу), а також умови кредитування по програмі "кредит під заставу нерухомості від 02.06.2008 р. (кожну сторінку цього документу). Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, пояснення позивача, що ним не підписувалися додатки до кредитного договору, не відповідають дійсності, і спростовані відповідачем. Покликання позивача, що відповідач порушив права позивача як споживача банківських послуг не підтверджені жодним належним доказом і визнаються судом надуманими. Окрім цього, відповідач повідомив суду в запереченнях на позов, що додаток № 2 до кредитного договору підписаний позивачем , однак в оригіналі примірник Банку вилучений судом згідно ухвали Міжгірського районного суду від 12.01.2016 р. в справі № 302/1272/15-ц. У цій справі винесено судове рішення від 30.03.2016 р. за позовом ПАТ "[PERSON] Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/4081/82/39317 від 03.06.2008 р. про одержання кредиту в сумі 10 тис. дол. США. За цим судовим рішенням позов Банку задовольнено і стягнуто з [PERSON] у користь Банку 123717,82 грн. боргу по кредиту, а в позові [PERSON] до ПАТ "[PERSON] Аваль" про визнання кредитного договору неукладеним або недійсним, про визнання договору іпотеки недійсним, про компенсацію витрат у сумі 7378 грн. 67 коп., - відмовлено в повному обсязі. Це рішення не набрало законної сили у зв'язку з поданням [PERSON] апеляційної скарги і не завершено провадження в апеляційному суді Закарпатської області станом на час розгляду справи за позовом [PERSON] про встановлення фактів у порядку захисту прав споживачів. Ні позивач, ні його представник до початку розгляду справи по суті не повідомили суд у розглядуваній справі про наявність вказаного вище рішення суду (інформація одержана з канцелярії суду за програмою діловодства). Ст. 131 ч.3 ЦПК України передбачено, що сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо таке не проводиться до початку розгляду справи по суті , зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору . Ст. 27 ч.3 ЦПК України покладає на особу, яка бере участь у справі, обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Суд не встановив жодну з обставин, на які покликається позивач і його представник у позові та обгрунтуваннях вимог. Покликання позивача на не дотримання відповідачем вимог ЦК України щодо укладення кредитного договору, його істотних умов, порушення прав споживача за законом "Про захист прав споживачів" та застосування ст. 256 ч.2 ЦПК України є надуманими і підлягають відхиленню. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed