Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківпродмаш» про стягнення середнього заробітку за період з 01.05.2019 року по 09.02.2021 року у розмірі 98633,87грн. та моральної шкоди у сумі 20000грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.10.2016 року він працював в ПрАТ "ХАРКІВПРОДМАШ" на посаді інженера з техніки безпеки. 13.11.2017 року Харківським об`єднаним районним військовим комісаріатом [PERSON] було призвано до лав Збройних Сил України за призовом осіб офіцерського складу, відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 25.04.2019 року [PERSON] було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 1 рік та 25.04.2020 року аналогічний контракт терміном на 5 років. Про укладення мною контракту з Міністерством оборони України позивач повідомив директора ПрАТ "ХАРКІВПРОДМАШ" [PERSON] . Позивач вказує, що у порядку встановленому ст.119 КЗпП України йому нараховувався та виплачувався середній заробіток по квітень 2019 року включно, проте з травня 2019 року відповідачем припинено нарахування та виплата позивачу середнього заробітку. Позивач вказує, що звертався до відповідача із вимогою виплати йому встановлених законодавством виплат, проте дана вимога залишена відповідачем без виконання. Враховуючи, вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 01.05.2019 року по 09.02.2021 року у розмірі 98633,87грн. та моральної шкоди у сумі 20000грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 05.03.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - 16.03.2021 року. Від представника відповідача адвоката Мащенко І.В. на електронну адресу суду надійшло клопотання про продовження строку на надання відзиву на позовну заяву [PERSON] , у зв`язку із хворобою директора ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» та знаходження нею на самоізоляції пов`язаною із захворюванням COVID-19 та не можливістю підготувати отримання необхідних документів. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання представника відповідача адвоката Мащенко І.В. є не обґрунтованим та не підтверджено належними доказами, а саме відсутні будь які документи на підтвердження обставин викладених у клопотанні. Суд констатує той факт, що відповідач ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» є юридичною особою із достатнім штатом працівників для забезпечення надання необхідних документів для викладення позиції стосовно позову, а тому хвороба директора ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» не є об`єктивною обставиною продовження строку для надання відзиву до суду. У сторони відповідача було достатньо часу для надання до суду письмових пояснень стосовно позовних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 07.04.2021 року у відповідача було витребувано інформацію про середній заробіток працівника [PERSON] із зазначенням сум по місячно починаючи з 01.05.2019 року по даний час та належно завірену копію трудової книжки [PERSON] . Дане ухвала суду отримана відповідачем 26.04.2021 року, проте витребувані документи до суду не надано. Відповідно позиції викладеній у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду №273/212/16-ц від 23.01.2018 року обов`язок доведення в трудових спорах покладається на роботодавця. На підставі вказано, суд прийшов до висновку, що відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст.\~128\~ЦПК України та розгляд справи буде проведено на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що 14.10.2016\~року [PERSON] \~працював в\~ПрАТ "ХАРКІВПРОДМАШ"\~на посаді\~інженера з\~техніки безпекита 13.11.2017 року був призваний на військову службу до лав Збройних сил України. Відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України - за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Згідно довідки ВЧ [NUMBER] від 22.04.2021 року [PERSON] перебуває на військовій службі з 29.12.2017 року по теперішній час. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів [PERSON] від 29.01.2021 року №40 вбачається, що ПАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» здійснював виплату, встановлену ст.119 КЗпП України, у формі середнього заробітку з 2017 року четвертого кварталу до квітня 2019 року включно. У порядку виконання ухвали суду від 07.04.2021 року Військовою частиною [NUMBER] надано до суду належним чином завірені копії Витягів з наказу командувача повітряних сил Збройних Сил України від 25.04.2019 року №174 та 27.02.2020 року №143 та копії контрактів про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу укладених [PERSON] від 25.04.2019 року та 25.04.2020 року. На підставі вказаних документів, вбачається що [PERSON] безперервно з 25.04.2019 року по теперішній час перебуває на службі у Збройних Силах України. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року по справі №524/3 828/16-ц (провадження № 61 -15512св18) висловив правову позицію, відповідно до якої не перерахування відповідачу компенсацій з Державного бюджету, передбачених Порядком компенсації, або відсутність гарантій такого перерахування, не може бути підставою для відмови відповідача виконувати вимоги статті 119 КЗпП України та статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". З урахуванням приписів ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, іередбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. Відповідно до абз.21 пункту 4 Порядку - якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Позивачем проведено розрахунок невиплаченого відповідачем середнього заробітку за період з 01.05.2019 року по день звернення до суду із вказаним позовом, а саме 09.02.2021 року, із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати у відповідний період, що у загальній сумі становить 98633,87грн. Суд констатує, що відповідачем не надано до суду доказів спростування вказаного розрахунку заборгованості наданого [PERSON] , а тому суд прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення з ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» на його користь середнього заробітку за період з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року у розмірі 32921,30 гривень, середній заробіток за період з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року в розмірі 37784,00 гривні, середній заробіток за період з 01.09.2020 по 31.12.2020 року в розмірі 20000,00 гривень, середній заробіток за період з 01.01.2021 по 09.02.2021 року в розмірі 7928,57 гривень, а всього 98633,87грн., є законними, доведеними, обґрунтованими та не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму В СУ «Про судову практику в справах ю відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У даній справі, при визначенні наявності моральної шкоди та її розміру, суд враховує протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою, протиправним діянням заподіювача ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» та виною останнього в її заподіянні, враховує понесені душевні переживання позивачем. Враховуючи вимоги розумності і справедливості при вирішенні питання про розмір моральної шкоди, враховуючи судову практику, що склалася, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає до часткового задоволення та з ПрАТ «ХАРКІВПРОДМАШ» на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду в сумі 3000грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням тих обставин, що відповідачем не надано до суду доказів на спростування обставин вказаних позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] .\~ Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1016,70грн., що є пропорційним розміром до частини задоволених вимог.

Outcome: partial