Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним право власності на магазин за адресою: [ADDRESS]. Від Андріяшівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області надійшла заява від 24.10.2014 р. № 542, у якій вона зазначає, що не заперечує щодо визнання права власності на магазин за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33). Судом з'ясовано, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка", загальна вартість майна пайового фонду на 23.02.2002 р. становить 313 358,00 грн., частка (пай) [PERSON] визначена в розмірі 24 014,00 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ЖИ-6 337561, виданим 22.03.2014 р. (а. с. 17). Колективне сільськогосподарське підприємство "Андріяшівка" було припинено за судовим рішенням, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи здійснено 01.12.2006 р., що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 01.04.2013 р. (а. с. 29). Зважаючи на положення статті 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" [PERSON] має право на пай Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка" натурою. Рішенням від 25.03.2014 р. зборів власників майнових паїв Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка", які, як випливає з довідки б/н б/н голови цих зборів, були правомочними (а. с. 50), [PERSON] було виділено в натурі в рахунок майнового паю магазин за адресою: [ADDRESS], що підтверджується протоколом від 25.03.2014 р. зборів власників майновий паїв Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка" (а. с. 14 - 16). 23.04.2014 р. комісія в складі членів комітету спілки співвласників майнових паїв Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка" на підставі рішення від 25.03.2013 р. зборів власників майнових паїв Колективного сільськогосподарського підприємства "Андріяшівка" передала магазин за адресою: [ADDRESS], [PERSON], а останній цей магазин прийняв, що підтверджується актом прийому-передачі магазину від 23.04.2014 р. (а. с. 12). Враховуючи викладене, зважаючи на положення статті 328, частини третьої статті 364 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на магазин за адресою: [ADDRESS]. З метою реєстрації права власності на магазин за адресою: [ADDRESS], [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції, проте йому було відмовлено у цьому з посиланням на те, що подані ним документи не є підставою для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджується листом від 17.06.2014 р. № 2-19/40 Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції (а. с. 13). Суд зазначає, що порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних господарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 р. № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" (далі - Наказ). Цей порядок за аналогією міг застосовуватися і до розподілу та використання майна ліквідованих колективних господарських підприємств. Між тим, Наказ втратив чинність 24.05.2013 р. на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013 р. № 253 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів", а відтак на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого або ліквідованого сільськогосподарського підприємства майна, що унеможливлює проведення державної реєстрації прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств з видачею свідоцтва про право власності. Таким чином, [PERSON] не може зареєструвати своє право власності на магазин за адресою: [ADDRESS], та отримати свідоцтво про право власності на нього. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved