Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальістю "Фінансова компанія "Аланд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 10 грудня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №30358 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" боргу у сумі 43787,85 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на користь [PERSON] , 840,80 грн. витрат пов"язаних із сплатою судового збору, 420,40 грн. пов"язаних з оплатою заяви про забезпечення позову, 5000 грн. на правничу допомогу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на її адресу від приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренка Сергія Петровича було надіслано повідомлення про відкриття виконавчого провадження, з якого слідує, що 18 грудня 2019 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №30358 від 10 грудня 2019 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна. 27 грудня 2019 року вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та отримала копії документів, зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 грудня 2019 року, постанову про звернення с тягнення на заробітню плату від 21 грудня 2019 року в межах виконавчого провадження ВП №60907474 та виконавчий напис від 10 грудня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Відтак, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо про існування виконавчого напису від 10 грудня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №30358, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною щодо [PERSON] , яка нібито є боржником за Кредитним договором №R53131437622В від 21.06.2013 року, укладеним із ПАТ "ВТБ Банк", право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", на підставі Договору про відступлення прав вимоги №02/10/2019, укладеного 02 жовтня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" суми коштів у розмірі 43487,85 грн.. Зазначає, що вона не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від відповідача та відповідно не визнає розмірів заборгованості нарахованих ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", в тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони відповідача щодо кредитних зобов"язань, у зв"язку з чим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, що не може свідчити про безспірність суми, пред"явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання нею її, що унеможливило подання останньою, нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Відповідач не повідомив її про укладення договору про відступлення права вимоги 02\\10\\2019 від 02.10.2019 року, за яким ПАТ "ВТБ БАНК" відступив право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" за кредитним договором №R53131437622В від 21.06.2013 року. Окрім того, зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. ЇЇ адвокатом Коханою О.О. було здійснено адвокатські запити до "Фінансова компанія "Аланд" щодо надання належним чином завірених копій документів, проте відповіді не отримано. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 лютого 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову у справі №569/762/20 шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП№60907474, яке здійснює Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Сідоренко Сергій Петрович на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Степанівни вчиненого 10 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №30358, до вирішення справи по суті. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Коханої О.О. про витребування доказів. Зобов"язано Товариство з обмеженою відвідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" (01033, м.Київ, вул.Саксаганського.14 офіс 301) надати належним чином завірені наступні документи:кредитний договір №R53131437622В від 21.06.2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "ВТБ Банк"; договір про відступлення прав вимоги №02/10/2019, укладеного 02.10.2019 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", на підставі якого виникло право вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" суми коштів у розмірі 43787,85 грн. (сорок сім тисяч сімсот вісімдесят сім грн., 85 коп.); відомості про рух коштів по рахунку, на який здійснювалось погашення (сплата) за користування коштами за кредитним договором №R53131437622В від 21.06.2013 року; розрахунок заборгованості за Кредитним договором №R53131437622В від 21.06.2013 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ "ВТБ Банк"; повідомлення [PERSON] про існування заборгованості (боргу), надіслані [PERSON] за період з 21.06.2013 року по 10.12.2019 року; повідомлення [PERSON] ПАТ "ВТБ Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" про переуступку прав вимоги; у разі наявності судових рішень до [PERSON] , надати копії таких рішень, про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відомості про наявність (відкритих) чи відсутність (закінчених) виконавчих проваджень по [PERSON] .. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Коханої О.О. про витребування доказів. Зобов"язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталію Станіславівну ( [ADDRESS] ) надати належним чином завірені матеріали нотаріальної справи за Виконавчим написом від 10 грудня 2019 року, зареєстровано в реєстрі за №30358, згідно з Кредитним договором №R53131437622B від 21.06.2013 року, укладеним із ПАТ "ВТБ Банк", право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", на підставі Договору про відступлення прав вимоги №02/10/2019, укладеного 02.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" суми коштів у розмірі 43787,85 грн. (сорок сім тисяч сімсот вісімдесят сім грн., 85 коп.). Судове засідання у справі відкладено на 10 год. 30 хв. 06 квітня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Кохана О.О. подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, з урахуванням письмових доказів та з урахуванням невиконання відповідачем ухвали суду про витребування доказів. Просить винести рішення, яким позовні вимоги задоволити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна надіслала до суду клопотання, в якому просила справу розглянути у її відсутність, з урахуванням фактичних відносин постановити рішення згідно чинного законодавства, про результати розгляду справи повідомити, надіславши копію рішення. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позовну заяву не подано. Окрім того, ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року про витребування доказів була надіслана судом ТОВ ФК "Аланд" 19 лютого 2020 року та повторно 03 червня 2020 року, про отримання якої ТОВ ФК "Аланд" свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення 28 лютого 2020 року та 18 червня 2020 року, проте станом на 04 серпня 2020 року ухвала суду, не виконана. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема є договори та інші правочини. Як встановлено судом, 21 червня 2013 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №R53131437622В. На виконання умов даного Договору позичальником [PERSON] було здійснено наступні платежі, згідно квитанцій від 21.08.2013 - 2200 грн., 24.09.2013 - 2200 грн., 22.10.2013 - 2200 грн., 21.11.2013 - 2174 грн., 20.12.2013 - 2180 грн., 24.01.2014 - 2200 грн,. 23.06.2014 - 2200 грн., 07.08.2014 - 1000 грн., 15.08.2014 - 500 грн., 30.09.2014 - 500 грн., 12.11.2014 - 400 грн. На загальну суму - 26 446,00 грн.. 10 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального коругу Харою Н.С. видано виконавчий напис № 30358 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь стягувача ТОВ "Фінасова компанія "Аланд", за кредитним договором № R53131437622В від 21.06.2013 року укладеним між [PERSON] та ПАТ "ВТБ БАНК", право вимоги за ним перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року на суму 43 487,85 грн... Постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. 18 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження в межах примусового виконання виконавчого напису № 30358 від 10.12.2019. 21 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренко С.П. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні виконавчого напису № 30358 від 10.12.2019. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - "Порядок вчинення нотаріальних дій", "Порядок"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов"язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв"язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинноюПостанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов"язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов"язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. В судовому засіданні із наданої на виконання ухвали суду від 19 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. копії справи щодо вчинення виконавчого напису №30358 від 10.12.2019 року слідує, що кредитний договір №R53131437622В від 21.06.2013 року, укладався між ПАТ "ВТБ БАНК" та [PERSON] .. В подальшому були укладені договори відступлення права вимоги від ПАТ "ВТБ БАНК" до ТзОВ ФК "Кредит-Капітал" 13 лютого 2015 року, від ТзОВ ФК "Кредит-Капітал" до ТзОВ "Компанія з управління активами "Проміколект-Капітал" 15 квітня 2016 року та від ТзОВ "Компанія з управління активами "Проміколект-Капітал" до ТОВ "ФК "Аланд" 02 жовтня 2019 року. Зі змісту заяви про вчинення виконавчого напису випливає, що заборгованість розміром 43487,85 грн. стягується за період з 20.03.2018 по 23.10.2019. В той же час, у виписці по рахунку, долученій до цієї заяви, відсутні відомості про період утворення заборгованості, а лише вказано про її розмір 43487,85 грн. станом на 03.12.2019. Крім того, наявний в цій справі документ виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості представляє собою друкований текст викладений на аркуші паперу підписаний директором ТОВ "ФК "Аланд" і він не може рахуватися як належний доказ в розумінні документа, який подається згідно Переліку, належним документом має бути виписка з рахунку як документ бухгалтерського обліку. Крім того, про неможливість встановлення за поданими документами безспірності заборгованості свідчить і те, що стягувачем не було долучено до заяви про вчинення виконавчого напису копії вимоги боржнику про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору) та доказів її направлення боржникові.. Разом із тим, за відсутності вказаної вимоги не є можливим перевірити дотримання трирічного строку з дня виникнення права вимоги, в межах якого може бути вчинений виконавчий напис. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з"ясовано чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Коханої О.О.. підтверджуються ордером на надання (правової) допомоги від 19 лютого 2020 року, Договором про надання правової допомоги від 03 січня 2020 року та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 28 вересня 2018 року. На підтвердження наданих адвокатом послуг надано детальний розрахунок вартості правничої допомоги у справі №569/762/20 згідно договору про надання правничої допомоги від 03 січня 2020 року [PERSON] на загальну суму 5000 грн. та Акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 03 січня 2020 року підписаний адвокатом Коханою О.О. та [PERSON] з підтвердженням оплати послуг в розмірі 5000 грн.. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.. Позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн., який сплачено за подання позовної заяви. Таким чином, сума сплаченого судового збору в розмірі 1261,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved