Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Заявник [PERSON] 08.02.2017р. звернулась до Березанського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що 28.07.1994р. вона приватизувала земельну ділянку площею 0,06га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS] та отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] на ім'я [PERSON]. 27.12.1989р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище від першого шлюбу [PERSON] на [PERSON]. При зверненні до реєстраційної служби з питання державної реєстрації державного акту на право приватної власності на землю та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, було виявлено, що державний акт видано на ім'я [PERSON] замість [PERSON], у зв'язку з чим в реєстрації вищезазначеної земельної ділянки їй було відмовлено. Посилаючись на ст.ст.256-258 ЦПК України заявник просить встановити, що вказаний державний акт належить [PERSON]. Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Заявниця в судове засідання не з'явилась та не повідомила причину своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного. Матеріалами справи встановлено: [PERSON], [INFO], 27.12.1989 року в Березанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7) та отримала на прізвище [PERSON] [NUMBER], виданий Березанським РВ УМВС України в Миколаївській області 17.06.1997 року (а.с.3) та їй ДПІ у Березанському районі Миколаївської області присвоєно ідентифікаційний номер, що вбачається з довідки від 13.06.2000 року (а.с.4). Як вбачається з державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства площею 0,06га., яка розташована на території [ADDRESS], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], його видано 28.07.1994р. Березанською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Березанської селищної ради №59 від 22.07.1994р. на ім'я [PERSON] (а.с.6). Розпорядженням Березанської селищної ради №2-р.о. від 16.02.2016р. [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили про те, що знають заявницю як [PERSON], яка дійсно проживає в [ADDRESS] та має земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться біля будинку. Їм відомо, що в державному акті на дану земельну ділянку допущена помилка в написанні по-батькові заявниці та замість прізвища [PERSON] вона по-батькові зазначена як [PERSON]. Відповідно до п.8 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі Закон) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Згідно ч.1 ст.22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно п.8 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника, що здійснюється за документом, що посвідчує таку особу. Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його замінює. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. На підставі вказаної статті закону Державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, так як із заявою про державну реєстрацію звернулася неналежна особа. А саме: правовстановлюючий документ виданий на "[PERSON]", а документ, який посввідчує власника виданий на "[PERSON]" (а.с.5). Враховуючи, що в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що під час видачі державного акту на право приватної власності на землю допущена помилка в написанні по-батькові власника земельної ділянки і що виправити на даний час вказану помилку неможливо, вимоги представника заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved