Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позов мотивовано тим, що 18.11.2020 року о 18 год. 43 хв. в м. Вінниці по вул. Чорновола, буд. 9, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «AUDI А6», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "HONDA CR-V", номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що зупинився попереду, та який внаслідок цього допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. 25.01.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області по справі № 127/27086/20 постановив визнати винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шо становить 340, 00 грн. Під час судового засідання [PERSON] визнав свою вину та щиро розкаявся, що вказано в постанові суду. 08.12.2020 року позивач звернувся із заявою до ТДВ «Міжнародна Страхова Компанія» про виплату страхового відшкодування. В подальшому позивач звернувся на станцію технічного обслуговування до ФОП [PERSON] для ремонту пошкодженого транспортного засобу і станція технічного обслуговування провела повний ремонт транспортного засобу використовуючи б/у запчастини. Загальна вартість проведення ремонтних робіт разом з вартістю запчастин становить 131 589,50 гривень. Починаючи з 08.12.2020 року почався відлік 90 днів для ТДВ «МСК» щоб здійснити виплату страхового відшкодування. На поштову адресу позивача прийшов лист від ТДВ «МСК» щодо погодження розміру страхового відшкодування, яким страхова компанія погодила суму страхового відшкодування у розмірі 70 900,26 гривень, але по теперішній час кошти не виплачені. Тому, позивач просить стягнути з ТДВ «МСК» на його користь 73 980, 64 гривень, з яких: 70 900,26 гривень - погоджена сума страхового відшкодування, 378, 78 грн. - 3 % річних за період з 09 березня 2021 року по 13 травня 2021pоку, 1701,60 грн. - індекс інфляції (березень - 1,7% та квітень 0,7%); 1000,0 грн. - моральна шкода. Окрім того, позивач вважає, що [PERSON] має відшкодувати різницю між реально витраченими коштами на відновлення та ремонт транспортного засобу і розміром страхового відшкодування, яке має здійснити страхова компанія, що становить 60 689, 24 грн. (131 589, 50 грн. - 70 900, 26 грн.) Автомобіль позивача отримав значних пошкоджень, а тому він не має змоги використовувати його за призначенням, внаслідок чого змушений постійно користуватись послугами таксі. Професійні обов`язки позивача передбачають постійні проведення різного роду переговорів та зустрічей, на які він має прибути вчасно, а використання таксі не завжди гарантує та забезпечує таку можливість, що в свою чергу негативно впливає на взаємовідносини в професійному плані та має негативний вплив на репутацію. Постійні переживання та нервовий стрес, викликані внаслідок даної ситуації, призвели до погіршення його самопочуття та стану здоров`я. Також сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситься. Від такого стану та недоцільного використання сімейні грошей постраждали крім позивача і його члени родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачу та його сім`ї довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Враховуючи вище викладене, розмір моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП в грошовому виразі на думку позивача складає 30 000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 27.05.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , відповідно до якого останній не визнає позовні вимоги та вважає їх не аргументованими. Зазначає, що не є винуватцем ДТП, прийняте рішення у адміністративній справі прийняте незаконно без участі [PERSON] , без встановленого належного механізму ДТП. А отже, він не є належним відповідачем, і провадження відносно [PERSON] просить закрити. Однак, суд не приймає до уваги даний відзив, оскільки він поданий з порушенням строків, визначених ухвалою суду від 27.05.2021 року. Окрім того, до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, в порушення п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України. ТДВ «МСК» відзиву на позовну заяву не надало. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 18.11.2020 року о 18 год. 43 хв. в м. Вінниці по вул. Чорновола, буд. 9, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «AUDI A6», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "HONDA CR-W", номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що зупинився попереду, та який внаслідок цього допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2021 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Також, з даної постанови вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненні правопорушення визнав, щиро розкаявся та просив його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2021 року у справі № 127/27086/20. 08.12.2020 року позивач звернувся із заявою до ТДВ «Міжнародна Страхова Компанія» про виплату страхового відшкодування. Починаючи з 08.12.2020 року почався відлік 90 днів для ТДВ «МСК» щоб здійснити виплату страхового відшкодування. В подальшому позивач звернувся на станцію технічного обслуговування до ФОП [PERSON] для ремонту пошкодженого транспортного засобу і станція технічного обслуговування провела повний ремонт транспортного засобу. Загальна вартість проведення ремонтних робіт разом з вартістю запчастин становить 131 589,50 гривень, що підтверджується матеріалами справи. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було погоджено розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «Honda CR-V», державний номерний знак [NUMBER] , сума якого склала 70 900,26 гривень, про що позивача було повідомлено листом № 1338 від 04.03.2021 року. Однак, виплата страхового відшкодування ТДВ «Міжнародна страхова компанія» дотепер позивачу не здійснена. Згідно положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. (Абзац другий пункту 3 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 9 ( v0009700-03 ) від 24.10.2003 ). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15. Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial