Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У червні 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ТзДВ «СТзДВ «Глобус» страхове відшкодування у розмірі 41 349,8 грн., 1 321,92 грн. витрат за послуги експерта, 2 670,00 грн. за послуги евакуатора та 288,00 грн. на оплату послуг ТОВ «Олі Транс» по наданню відеозапису перехрестя з місця дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить: стягнути з ТзДВ «СТзДВ «Глобус» 41 491,12 грн. страхового відшкодування за договором добровільного страхування АК-6 № 0002379; витрати пов'язані з оплатою експертизи від 15.05.2013 року № 3447/13-54 у розмірі 1 321,92 грн., витрати пов'язані з оплатою експертизи від 13.12.2013 року № 13461/13-54 у розмірі 2 815,20 грн., послуги за стоянку автомобіля на території СТО у розмірі 2 670,00 грн., судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 10 093,60 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 414,91 грн. та судовий збір у розмірі 454,00 грн. Крім того, відповідно до ухвали судді від 30.04.2014 року цивільну справу № 757/10356/14-ц за позовом [PERSON] до ТзДВ «СТзДВ «Глобус» про захист прав споживача, визнання пунктів договору недійсними та цивільну справу № 757/12919/13-ц за позовом [PERSON] до ТзДВ «СТзДВ «Глобус» про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування об'єднано в одне провадження. Згідно вимог об'єднаного позову [PERSON] просить просить визнати пункт " 27.4.2" та " 27.13" договору добровільного страхування наземного транспорту "Авто-Каско" АК-6 № 0002379 від 13 червня 2012 року недійсними на підставі ч.1 ст.203ЦК України, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства, а саме ст. ст. 29, 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем значно завищено вартість пошкодженого транспортного засобу, що призвело до виплати страхового відшкодування значно в меншому розмірі, що стало підставою для звернення до суду. Представник ТзДВ «СТзДВ «Глобус» проти вимого позову заперечувала у повному обсязі та просила відмовити в його задоволені. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судовий розглядом беззаперечно встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] належить транспортний засіб марки Шкода Октавія, державний номер [NUMBER]. 13.06.2012 року між ТзДВ «СТзДВ «Глобус» та [PERSON] укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту. За умовами вказаного Договору Страховик зобов'язався здійснити страхове відшкодування, а Страхувальник сплачувати страхові платежі. 17.08.2012 року мала дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Шкода Октавія, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2013 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно акту розрахунку матеріальної шкоди № 479/12 по страховій справі № 3471/12 від 28.09.2012 року, вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу. Оскільки автомобіль є фактично знищеним та враховуючи бажання [PERSON] залишити пошкоджений автомобіль, відповідачем було виплачено 19 886,65 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 27.6 передбачено, що якщо незважаючи на знищення ТЗ, Страхувальник бажає залишити транспортний засіб у своєму розпорядженні, йому сплачується страхове відшкодування у розмірі страхової суми за вирахуванням додаткового та амортизаційного зносу ТЗ, вартості залишків ТЗ та встановленої в Договорі франшизи. Виплачуючи страхове відшкодування в сумі 19 886 грн. 65 коп., відповідачем для його розрахунку, взятий до уваги звіт акту розрахунку матеріальної шкоди № 479/12 по страховій справі № 3471/12 від 28.09.2012 року. Проте суд не може погодитися з ні з вказаним висновком, ні з висновком висновок судової автотоварознавчої експертизи від 07.10.2013 року, у відповідності до якого вартість пошкодженого автомобіля складає 55 089 грн.15 коп., оскільки з пояснень експерта [PERSON] встановлено, що висновки, викладені у вказаній експертизі стосуються автомобіля SKODA OKTAVIA TOUR, в той час як комплектація автомобіля позивача - SKODA OKTAVIA TOUR СLASSIC. Згідно висновку комісійної судової авто товарознавчої експертизи № 13461/13-54 від 27 березня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA OKTAVIA TOUR СLASSIC, державний номер [NUMBER] складає 81 439 грн. 54 коп. Вартість пошкодженого транспортного засобу - 18 141 грн. 36 коп. Таким чином сума стразового відшкодування, яка має бути стягнута на користь позивача складає 81 439,54 - 18 141,36 (вартість пошкодженого ТЗ) - 19 886,65(сума виплаченого страхового відшкодування)-1490, 41( додатковий знос автомобіля)= 41 921 грн.12 коп. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає їх завищеними з огляну на наступне. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З журналів судових засідань від 24.02.2014,15.05.2014 року, 30.05.2014 року вбачається, що судові засідання не проводилися. Тривалість судових засідань 13.06.2014 року та 07.07.2014 року складала близько 30 хвилин. Враховуючи, що Законом України «Про державний бюджет України На 2014 рік» розмір мінімальної зарплати становить 1218 грн, цій частині витрат до стягнення підлягає 1461 грн. 60 коп. Оскільки підготовка скарги на бездіяльність не відноситься до розгляду вказаного позову, включення вказаних витрат до розрахунку є безпідставним. Витрачання 2 годин на вивчення та правовий аналіз матеріалів справи та 3 годин на підготовку процесуальних документів є явно завищеним, і, на думку суду, має складати 1 та 2 години відповідно. Таким чином загальна сума витрат на правову допомогу, має складати 7 267 грн. 40 коп., які і підлягають до стягнення з відповідача. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування 1321 грн. 92 коп. витрат пов'язаних на оплату авто товарознавчого дослідження від 29.05.2013 року, то вказані вимоги до задоволення не підлягають, оскільки в порядку ст. 88 ЦПК України до відшкодування підлягають витрати на проведення судових експертиз. В зв'язку з вищевикладеним, вимоги про стягнення 2 815 грнн.20 коп. витрат на проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 13.12.2013 року є такими, що ґрунтуються на вимогах закону і підлягають до задоволення, оскільки вказана експертиза проведена на підставі ухвали суду. Як зазначає 24.2 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 13.062012 року страховик відшкодовує документально підтверджені витрати на транспортування пошкодженого транспортного засобу до найближчого від місця ДТП уповноваженої СТО, але не більше 250 грн. для легкових автомобілів і 500 грн. для всіх інших ТЗ за попереднього погодження умов евакуації з Страховиком. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат за стоянку автомобіля на СТО, пені, позивач посилається на норми закону «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте правовідносини, які скалилися між сторонами унормовані Законом України «Про страхування» і тому відмовляючи у задоволені вказаних вимог, суд керується вищезазначеними положеннями договору. Проте суд вважає необхідними і доцільними витрати на транспортування ТЗ до СТО в сумі 250 грн. Вирішуючи вимоги позову про визнання недійсними п.27.4.2 та п.27.13 Договору добровільного страхування транспортного засобу, як такі, що суперечать ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, суд вважає їх безпідставними, оскільки судом не встановлено їх невідповідність вимогами Закону України «Про страхування», а посилання позивача на норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставним. Розподіл судових витрат суд проводить за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial