Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

ОСББ «Відродження - 26» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку за [ADDRESS] і прибудинкової території за період з 01 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року в розмірі 20 735 грн. 46 коп. При цьому, з урахуванням поданої 19 травня 2020 року заяви про збільшення позовних вимог, в порядку ст.49 ЦПК України, позивач просить суд остаточно стягнути на свою користь із [PERSON] заборгованість за період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року в розмірі 32 500 грн. 26 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2018 року, відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юриди\-чних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за № 12301020000005691, було створено ОСББ «Відродження-26». Метою об`єднання є за\-безпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належ\-ного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до Акту про списання багатоквартирного будинку від 01 червня 2018 року, багатоквартирний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] було передано від балансоутримувача КП «МЖТІ» НМР в управління ОСББ із назвою «Відродження-26». Згідно вимог ст.1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласниками багатоквартирного будинку являються власники квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку. Відповідно до приписів положень ст.10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язко\-вим для всіх співвласників. 24 лютого 2018 року на загальних зборах ОСББ «Відродження-26» було прий\-нято у встановленому порядку рішення щодо визначення щомісячних обов`яз\-кових внесків на утримання житлового будинку та прибудинкової терито\-рії, які повинні сплачувати всі співвласники, які входять до складу ОСББ, роз\-мір яких становить з 01 червня 2018 року - 2,70 грн. за 1 кв.м. 23 березня 2019 року на загальних зборах ОСББ «Відродження-26» було прийнято у встановленому порядку рішення щодо визначення щомісячних обов`язкових внесків на утримання житлового будинку та прибудинкової території, які повинні сплачувати всі співвласники, які входять до складу ОСББ, розмір яких становить з 01 березня 2019 року - 3,00 грн. за 1 кв.м. Згідно відомостей, які містяться в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу за № 130 від 27 січня 2006 року, є власником вбудованого нежитлового приміщення магазину, за\-гальною площею 490,2 кв.м., що розташоване на першому поверсі в першому під`їзді багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та, відповідно, є співвласником вказаного багатоквартирного житлового будинку із повним обсягом прав і обов`язків, визначених Статутом ОСББ "Відродження 26" та Законом України за № 2866-ІП від 29.11.2001 року «Про об`єд\-нання співвласників багатоквартирного будинку» (зі змінами та доповненнями). Однак, за період з 01 червня по 01 вересня 2019 року, з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року відповідач в добровільному порядку внески щодо сплати коштів на утримання будинку не надає, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 31 березня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалася. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як встановлено судом, 30 травня 2018 року, відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юриди\-чних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за №12301020000005691, було створено ОСББ «Відродження-26». Відповідно до Акту про списання багатоквартирного будинку від 01 червня 2018 року, багатоквартирний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] було передано від балансоутримувача КП «МЖТІ» НМР в управління ОСББ із назвою «Відродження-26». Згідно відомостей, які містяться в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу за № 130 від 27 січня 2006 року, є власником вбудованого нежитлового приміщення магазину, за\-гальною площею 490,2 кв.м., що розташоване на першому поверсі в першому під`їзді багатоквартирного житлового будинку за [ADDRESS] та, відповідно, є співвласником вказаного багатоквартирного житлового будинку із повним обсягом прав і обов`язків, визначених статутом ОСББ «Відродження-26» та ЗУ «Про об`єд\-нання співвласників багатоквартирного будинку». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в період з 01 червня по 01 вересня 2019 року, з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року кошти на утримання прибудинкової території, у відповідності до визначеної суми, не надає, що в даному випадку є порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно з вимогами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.ст.7, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Крім цього, відповідно до Правил користування приміщенням житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами), власники квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування будинку і прибудинкової території, а також за отримання комунальних та інших послуг. Тобто, оплату послуг з утримання житла зобов`язані здійснювати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Статтею 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, у письмовій формі, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, викладеній у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року. Отже, незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існували та існують, оскільки ОСББ «Відродження-22» у встановленому законом порядку надає послуги з обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] , та його прибудинкової території, що не суперечить положенням Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та узгоджується з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України. За таких обставин, оскільки відповідач заборгованість в розмірі 32 500 грн. 26 коп. в добровільному порядку сплатити не бажає, дана сума підлягає стягненню з неї в примусовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп. гривень.

Outcome: approved