Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим Кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до вимоги ст. ст. 156, 162 ЖК України, згідно яких, власник та члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі) зобов'язанні вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно вимог до п.п.18, 30 Правил споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом діяльності підприємства є діяльність з виробництва, постачання та транспортування тепло- та електричної енергії. З 01 січня 2007 року і до теперішнього часу, відповідно до встановлених тарифів, позивач здійснює постачання теплової енергії і гарячого водопостачання фізичним особам-споживачам послуг, а також відповідачам. (а.с. 9-11) Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації КП «СЕЗ» [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 25.02.2009 року, власник квартири _ [PERSON] (а.с. 7) Як вбачається з довідки № 768 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, [PERSON] станом на 27.08.2018 року не зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 15) Як вбачається з довідки № 767 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, [PERSON] станом на 27.08.2018 року не зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 16) Згідно довідки КП "СЕЗ" [PERSON] знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] - 23.06.2018 року (а.с. 32) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 23-24). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2016 року [PERSON] отримав у спадщину 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. (а.с. 64) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2016 року [PERSON] отримав у спадщину 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 65) Згідно рішення Краматорського міського суду від 23.02.2017 року припинено право власності [PERSON] на 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] (а.с. 63-63) Як вбачається з довідки про заборгованість відповідачів перед позивачем, з 01.05.2013 року по 01.03.2018 року складає 16 706,75 грн. (а.с. 4-5). Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив суд про застосування строку позовної давності на підставі ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України передбачений строк загальної позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, становить три роки. Так, до суду позивач з вказаною позовною заявою звернувся 16 серпня 2018 року відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 160 ЦПК України після відмови про видачу судового наказу. Отже, первісний строк звернення ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з вимогами до відповідачів необхідно рахувати 27 березня 2018 року. Оскільки відповідач заявив про застосування позовної давності, позивач не надавав заяви про поновлення цього строку, в матеріалах справи відсутні поважні причини пропуску строку позовної давності, позовні вимоги ТОВ «Краматорськтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2013 року по 01.04.2015 року включно, задоволенню не підлягають, у зв'язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі з 2013 року взагалі не сплачували поточні платежі, на погашення заборгованості ніяких сум сплачено не було. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.05.2013 року по 01.04.2015року, в сумі 4 627,24 грн.необхідно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Розглядаючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за опалення за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2018 рік у розмірі 12 079,51 грн., суд приходить до наступного. Згідно розрахунку, заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01.04.2015 року по 01.03.2018 року складає 16 706,75 - 4 627,27 = 12 079,51 грн. (а.с. 4-5) Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] до 07.03.2017 року (дата набрання законної сили рішення Краматорського міського суду від 23.02.2017 року) був власником 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 62 - 63) Згідно рішення Краматорського міського суду від 23.02.2017 року припинено право власності [PERSON] на 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS]. Таким чином, відповідач [PERSON] за період часу з 01.04.2015 року по 07.03.2017 року був споживачем послуг, які надавав позивач і відповідач порушив свої зобов'язання по сплаті отриманих послуг. Згідно довідки розрахунку заборгованість за опалення та підігрів води за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2017 року складає 4 855,52 грн. Оскільки відповідач [PERSON] був співвласником 1/3 частки квартири, то з нього відповідно підлягає стягненню заборгованість за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2017 рік у розмірі 4855,52: 3 = 1 618, 50 гривень. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за опалення та підігрів води підлягають часткову задоволенню за період з 01.04.2015 року по 01.03.2017 рік у розмірі 1 618, 50 гривень. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2016 року отримав у спадщину 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. (а.с. 64) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2016 року [PERSON] отримав у спадщину 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 65) Згідно рішення Краматорського міського суду від 23.02.2017 року припинено право власності [PERSON] на 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку трикімнатної квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] (а.с. 63-63) Рішення набрало законної сили 07.03.2017 року. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Суд не бере до уваги твердження представника відповідача стосовно того, що відповідач прийняв спадщину лише 17.02.2016 року, та з відповідача необхідно стягувати заборгованість лише з 17.02.2016 року, оскільки такі твердження не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно довідки розрахунку заборгованість за опалення та підігрів води за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2017 року складає 4 855,52 грн. Оскільки із смертю боржника зобов'язання з оплати комунальних послуг включаються до складу спадщини, то з відповідача [PERSON] відповідно до його частки власності квартири підлягає стягненню заборгованість за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2017 рік у розмірі 3 237,01 гривень, а з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 7 223,99 грн., а всього 10 461 грн. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] з 25.02.2009 року по 23.06.2018 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за опалення води та підігрів води в солідарному порядку за період часу з 01.04.2015 року по 01.03.2018 рік у розмірі 12 079,51 грн., підлягають задоволенню. Оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідачі є споживачами послуг, які надає позивач і відповідачі порушили свої зобов'язання по сплаті отриманих послуг, то позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за опалення підлягають частковому задоволенню. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу позову покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial