Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» та громадянин Вєтнаму [PERSON] (надалі по тексту Позивачі) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазура Руслана Леонідовича (надалі по тексту Відповідач), у якому просили суд визнати незаконною відмову відповідача у вчиненні нотаріальної дії шляхом нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельних ділянок, яка викладена у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №56 від 30 листопада 2015 року. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 25 листопада 2015 року вони звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазура Р.Л. з метою вчинення нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу шести земельних ділянок, що знаходяться за адресою [ADDRESS] між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» як продавцем та громадянином Вєтнаму [PERSON] як покупцем. Додатком до звернення до нотаріуса було подано відповідний перелік документів, що передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про нотаріат», а саме: витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та документи, що посвідчують повноваження представників ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та громадянина Вєтнаму [PERSON]. Між тим, за наслідками перевірки вказаних документів Відповідачем винесено постанову від 30.11.2015 р. № 56 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вигляді посвідчення запропонованого договору купівлі-продажу земельних ділянок між позивачами на підставі п.1 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв'язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України. Вказана постанова мотивована тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно попереднім власником земельних ділянок за адресою [ADDRESS] була юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства Республіки Панама ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки укладених з ТОВ «КС Сервіс Груп» та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О. 15.09.2014 р. На думку Відповідача наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки за визначеними адресами містять суперечності, оскільки відсутні підстави для припинення зареєстрованого за ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) права власності на них, а відтак подальше відчуження цих земельних ділянок може порушувати права останньої. Позивачі вважають відмову Відповідача у вчиненні нотаріальної дії протиправною, оскільки права ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) (Республіка Панама) не можуть бути порушені, оскільки договори, на підставі яких був зареєстрований перехід права власності на користь ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. є нікчемними в силу ст..12 Закону України «Про іпотеку» зважаючи на реєстрацію право власності на вказані ділянки без згоди позивача 1. Позивачем 1 було отримано в іпотеку вказані земельні ділянки в 2006 році від ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» та від [PERSON] у зв»язку з видачею їм кредиту в банку, що вказує лише на його право на отримання у власність вказаних ділянок. Внаслідок неправомірних дій державного реєстратора та за допомогою підробленого рішення Апеляційного суду м.Києва від 27.06.2014 року з вказаних ділянок були знято обмеження іпотекою без згоди іпотеко держателя та їх спочатку було незаконно відчужено на користь ТОВ «КС Сервіс Груп», а потім їх було продано ЛІРМУЛ ІНвест С.А. В подальшому рішенням Господарського суду м.Києва від 23.01.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом ЗАТ «Авіакомпаніія Воларе» перед ПАТ «Банк кредит Дніпро», за останнім було визнано право власності на вказані земельні ділянки. Зазначені обставини вказують на законність отримання у власність позивачем 1 цих ділянок, а відтак протиправність відмови відповідача у реєстрації договору їх купівлі-продажу за участю позивача 1 як продавця. В судовому засіданні представники позивача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та позивача громадянина Вєтнаму [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазур Р.Л. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримавши свої письмові заперечення, у яких вказав на те, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні підстави для припинення права власності на вказані земельні ділянки за ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А., а відтак подальше їх відчуження може порушувати права останньої. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії або відмови у їх вчиненні, нотаріальні акти можуть бути оскаржені в судовому порядку. Судом встановлено, що 19 квітня 2006 року між ЗАТ «Комерційний банк «Кредит Дніпро» та ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» було укладено Договір про надання кредитної лінії № 190406-Л/1. Відповідно до цього Договору (з урахуванням Договору № 1 про внесення змін від 25.05.2006 p., Договору № 2 про внесення змін від 27.03.2007 p., Договору № 3 про внесення змін від 19.04.2007 p., Договору № 4 про внесення змін від 19.06.2007 p., Договору № 5 про внесення змін від 11.07.2008 p. та Договору № 6 про внесення змін від 13.08.2008 р.) ЗАТ «Комерційний банк «Кредит Дніпро» зобов'язався надавати ЗАТ «Авіакомпанія Воларе», починаючи з 19 квітня 2006 року, кредити у гривнях та доларах США (валюта кредиту) в межах ліміту кредитування в сумі еквівалентній 3 044 726,65 доларів США, - для ведення статутної поточної діяльності в тому числі для поповнення обігових коштів у період до 09 жовтня 2009 року на умовах платності та повернення, а ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» зобов'язалося використовувати кредити на зазначені у Кредитному договорі цілі та повертати одержані кредити (відповідні частки кредиту) починаючи з 01 травня 2008 року і зробити остаточне погашення кредиту не пізніше 09 жовтня 2009 року (п. 4.1 Кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання кредитної лінії № 190406-Л/1 від 19.04.2006 р. між ЗАТ "Комерційний банк "Кредит-Дніпро", правонаступником якого є ПАТ "Банк Кредит Дніпро" (іпотекодержатель) та ЗАТ "Авіакомпанія Воларе" (іпотекодавець), [PERSON] (іпотекодавець), були укладені іпотечні договори № 301006-І/5 від 30.10.2006 р., № 100708-І/1 від 10.17.2008 р., № 301006-І/1 від 30.10.2006 р., № 301006-І/2 від 30.10.2006 р., № 301006-1/4 від 30.10.2006 р. та № 301006-І/3 від 30.10.2006 р. При цьому, предметом вказаних договорів іпотеки стали вищевказані земельні ділянки, в тому числі і за адресами: [ADDRESS]. За наслідками порушення ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» умов Кредитного договору, ПАТ "Банк Кредит Дніпро" звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на заставне майно. Відтак, рішенням 11.10.2012 р. Святошинським районним судом м. Києва у справі № 2-7074/11 звернуто на користь ПАТ "Банк Кредит Дніпро" стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0.0991 га., що розташована на [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], а також на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0.0941 гектара, що розташована на [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Банк Кредит Дніпро" за кредитним договором № 190406-Л/1 від 19.04.2006 року на загальну суму 32 580 785,60 грн. та встановлено спосіб реалізації вказаного нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Банк Кредит Дніпро" за кредитним договором № 190406-Л/1 від 19.04.2006 року на загальну суму 32 580 785,60 грн. шляхом продажу їх на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Рішення набрало законної сили - 27.03.2013 р. Крім того, 23.01.2014 р. Господарським судом м. Києва винесено рішення по справі № 54/480, яким в рахунок погашення заборгованості ЗАТ "Авіакомпанія Воларе" перед ПАТ "Банк Кредит Дніпро" за договором про надання кредитної лінії № 190406-Л/1 від 19.04.2006 р. в розмірі 32 580 785,60 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами № 301006-І/2 від 30.10.2006 р., № 301006-І/1 від 30.10.2006 р., № 301006-І/3 від 30.10.2006 р., № 100708-І/1 від 10.07.2008 р., № 290606-І/1 від 29.06.2006 р., № 29606-І/2 від 29.06.2006 р., № 290606-І/3 від 29.06.2006 р., № 2760307-І/1 від 27.03.2007 р., № 301006-І/8 від 30.10.2006 р., зокрема, земельні ділянки, що розташовані на [ADDRESS], та встановлено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаними іпотечними договорами шляхом визнання права власності на них за ПАТ "Банк Кредит Дніпро" з початковою ціною відповідно до резолютивної частини вказаного рішення. Рішення набрало законної сили - 08.02.2014 р. З метою проведення за ПАТ "Банк Кредит Дніпро" державної реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно, останній звернувся до реєстраційної служби, де дізнався про реєстрацію усіх вищезазначених земельних ділянок за ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) у вересні 2014 р., на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 27.06.2014 р. у справі № 22-ц/799/1155/2014, яким одночасно було припинено дію іпотечних договорів та скасовано заборони на відчуження нерухомого майна. Вказані обставини зумовили звернення позивача 1 до суду за захистом своїх порушених права. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2015 р. у справі № 826/20809/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 р., було задоволено позов ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до Державної реєстраційної служби України, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Євдаханова М.Ш., треті особи: [PERSON], ПАТ «Авіакомпанія Воларе» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії. Цією постановою були визнані протиправними та скасовані рішення державного реєстратора щодо припинення іпотеки та скасування заборони на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язано реєстраційну службу поновити державну реєстрацію обтяжень цих земельних ділянок іпотекою. При цьому, вказаною постановою від 22.04.2015 р. у справі № 826/20809/14 Окружний адміністративний суд м. Києва встановив, що в Апеляційному суді м. Києва справа № 22-ц/799/1155/2014 за позовом [PERSON], ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» до ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві, ВПВР ДВС Міністерства юстиції України, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. про припинення договорів іпотеки, скасування заборон на нерухоме майно та скасування арештів нерухомого майна в 2014 році не розглядалася (згідно листа Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2014 року). Окрім того, встановлено, що за фактом підроблення рішення Апеляційного суду м.Києва у справі № 22-ц/799/1155/2014 розпочато досудове розслідування. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із вищенаведеної постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2015 р., то земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] виступали предметом іпотеки, якою забезпечувалося належне виконання зобов'язань ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором. На підставі неправомірного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Євдаханова М.Ш. з цих земельних ділянок були зняті обтяження іпотекою і вони без згоди іпотекодержателя спочатку були відчужені на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КС Сервіс Груп», а після цього продані ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) (Республіка Панама). Таким чином, вказаними судами різних інстанції достовірно встановлено обґрунтованість посилання позивача 1 на те, що тільки він є власником предмета іпотеки, щодо якого він має намір укласти договір купівлі-продажу із позивачем 2. Разом з тим, відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Між тим, відмова відповідача згідно постанови від 30.11.2015 р. №56 у посвідченні договору купівлі-продажу земельних ділянок позбавляє позивача на розпорядження своєю власністю щодо можливості скористатись ним своїм правом на укладення такого договору із позивачем 2. У відповідності до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Згідно частин 3 та 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії; на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Згідно п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. не надано жодних доказів в розумінні вимог ст..ст.58-60 ЦПК України на підтвердження правомірності своїх дій з винесення оскаржуваної постанови від 30.11.2015 року, а відтак вказана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат», що є наслідком визнання цієї нотаріальної дії незаконної. Поряд з цим слід зазначити, що відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Умовами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Таким чином, усі договори купівлі-продажу земельних ділянок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], укладені за участю ЗАТ «Авіакомпанія Воларе», [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «КС Сервіс Груп» та ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) (Республіка Панама) є нікчемними в силу ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» з урахуванням вимог ст..ст.203, 215, 216 ЦК України у зв'язку з тим, що ПАТ «Банк Кредит Дніпро», як іпотекодержатель, не надавав своєї згоди на відчуження переданого в іпотеку майна. При цьому, слід зазначити, що на підставі ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України визнання цих правочинів недійсними в судовому порядку не вимагається. В той же час ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було правомірно оформлене на себе право власності на ці земельні ділянки в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку» на підставі іпотечних договорів в рахунок погашення заборгованості ЗАТ «Авіакомпанія Воларе» за Договором про надання кредитної лінії № 190406-Л/1 від 19.04.2006 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазура Р.Л. у вчиненні нотаріальної дії на підставі можливого порушення прав ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) (Республіка Панама) внаслідок укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та громадянином Вєтнаму [PERSON] є такою, що не обґрунтованою і тому підлягає визнанню незаконною в судовому порядку. За умовами п.1ё4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмови у їх вчиненні» від 31.01.1992 року за №2 оскільки на справи за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні поширюються загальні правила цивільно-процесуального законодавства (ст.255 ЦПК), рішення в цих справах мають відповідати вимогам статтей 203, 231, 283 ЦПК. В резолютивній частині зокрема повинно бути зазначено про задоволення скарги або про повне чи часткове залишення її без задоволення. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що нотаріусом при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не було перевірено дійсність прав ЛІРМУЛ ІНВЕСТ С.А. (LIRMUL INVEST S.A.) на земельні ділянки, порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому позов підлягає задоволенню шляхом визнання незаконною відмови відповідача у вчиненні нотаріальної дії, яка викладена у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2015 року № 56. На підставі викладеного,

Outcome: approved