Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у березня 2021 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , визначивши третьою особою по справі Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, прохаючи суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом у квартирі [ADDRESS] (а. с. 2-4). Судові витрати по справі становлять 908 гривень (а. с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є матір`ю відповідача. В цій квартирі сім`я проживає з 1983 року. Дана квартира була надана батькові померлого чоловіка [PERSON] у зв`язку з трудовими відносинами з ПО ЮМЗ. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в квартирі залишилися проживати позивачка з відповідачем. Квартира є неприватизованою. 25 жовтня 2006 року особистий рахунок на квартиру було переоформлено на ім`я позивачки (на той час [PERSON] ). Всі роки у квартирі були зареєстровані та фактично проживали позивачка та відповідач. Однак з 2010 року відповідач став вести неправильний спосіб життя: зловживати спиртними напоями, продавати речі, працювати епізодично, отримувати кредити, які він не повертав. У березні 2017 року відповідач забрав все своє майно та пішов у невідомому напрямку. З цього часу він у квартиру не повертався, його речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, поточний ремонт не здійснює, участі в її утриманні не бере. Оскільки відповідач у квартирі не мешкає, не дивлячись на відсутність перепон у користуванні житлом, позивачка вимушена нести тягар утримання майна самостійно та сплачувати комунальні послуги за відповідача. З тих підстав, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, вважає, що на підставі норм ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, має право на задоволення позовних вимог (а. с. 2-4). Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 годину 30 хвилин 18 травня 2021 року (а. с. 23). Вказана ухвала суду надіслана учасникам справи 21 квітня 2021 року за вихідним № 9961/21-вих/2/204/10852/21 (а. с. 24). Представниця позивачки у судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити (а. с. 68). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі (а. с. 67). Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, також у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 53-54). З урахуванням викладеного, спираючись на норми ст. ст. 247, 280 ЦПК України, суд розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими письмовими доказами, суд доходить висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] у службове користування була надана квартира [ADDRESS] (а. с. 11). Після смерті [PERSON] позивачка\~є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , підтвердженням чого є виписка із рішення адміністрації та профспілкового комітету КЖЕП "Південне" від 25 жовтня 2006 року № 175 про переоформлення особового рахунку з померлого [PERSON] на його колишню невістку [PERSON] (нині [PERSON] ) (а. с. 11) та довідка № 321 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 січня 2021 року (а. с. 9). Позивачка є матір`ю відповідача, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 04 жовтня 1984 року (а. с. 10). Позивачка змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а. с. 14), а з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а. с. 16) у зв`язку з укладанням шлюбу. У вказаній квартирі крім позивачки зареєстрований, але не проживає, відповідач [PERSON] , що підтверджується актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації з березня 2017 року (а. с. 5). Відповідач [PERSON] залишається зареєстрованим у квартири [ADDRESS] , проте в ній не мешкає, особистих речей в ній не має, оплату комунальних послуг не здійснює, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Приписами ч.\~1\~ст.\~13 ЦПК\~України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормою ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду у разі: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України\~від 11\~грудня 2003\~року «Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.\~7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. З наведеним норм чинного законодавства та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивачка є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , ордер на яку видано на ім`я її свекра [PERSON] , який [INFO] помер. На теперішній час у цій квартирі зареєстрована вона та її син [PERSON] , яки є відповідачем у справі. Відповідач у квартирі не мешкає понад чотири роки, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, ремонтні роботи не проводить. З цих підстав, суд доходить висновку про те, що вимоги позивачки цілком обґрунтовані, підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, через що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до вимог ч ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved