Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON],\~ [PERSON],\~громадської організації\~ «[PERSON] обласна\~ асоціація редакторів», громадської організації «Центр захисту журналістів» про\~ визнання\~ недостовірною інформації та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], її спростування\~ та\~\~ відшкодування\~ моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є депутатом [PERSON] обласної ради 7 скликання, представляє [PERSON] територіальну організацію Радикальна [PERSON] Ляшка, є членом постійної комісії обласної Ради з питань законності, боротьби з корупцією, люстрації, регламенту та депутатської діяльності. 06 квітня 2016 року у випуску № 15 щотижневою газетою «33-й канал», засновником якої є [PERSON] обласна Асоціація редакторів, ВОГО «Центр захисту журналістів», опублікована стаття під заголовком «ЯК В ОБЛАСТІ ПРЕЗИДЕНТА УТВОРИЛАСЯ «ШИРКА» ІЗ БПП, ОПОБЛОКУ, РАДИКАЛІВ ТА «САМОПОМОЧІ» З АГРАРІЯМИ», автором якої є 1-й заступник головного редактора цієї ж газети [PERSON]. Принижуючи позивача автор пише: - «... Але погляньте ще на позицію голови фракції [PERSON] - той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував. А знаєте чому? Бо чекає, що ця сама «ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету (він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пасажирів...». Вказана стаття обвинувачує позивача та ображає його честь та його особистим якостям поведінці в формі, яка різко суперечить прийнятому спілкуванню між людьми. Аналогічну статтю [PERSON] опублікувала в мережі Facebook, у своєму профілі. 01 квітня 2016 року, на своїй сторінці в мережі Facebook, [PERSON] також опублікував інформацію, яка принижує позивача, як людину, громадянина та формує у свідомості читачів, колег та вінничан уявлення про нього, як про людину з низькими моральними якостями. А саме було написано наступне: цитата: - «... Ось і почали майданівці ловити депутатів... депутатів подвійних стандартів...», «Депутат радикал [PERSON] облради не підтримав Хорта...», «На акції «Голодування проти політ репресій» впіймали голову фракції Ляшків» у [PERSON] облраді». Вищенаведена інформація, що отримала широкого поширення шляхом опублікування у газеті «33-й канал», на сторінках Відповідачів у мережі Facebook порочить позивача як депутата [PERSON] обласної Ради, оскільки фактично його особа прирівнюється до вигодоодержувача, який у своїй депутатській діяльності лобіює певні інтереси, спрямовані на задоволення власних підприємницьких амбіцій, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснили, що наведена у статтях інформація отримала широкого поширення шляхомм опублікування у газеті «33-й канал», на сторінках у мережі Facebook є вигадкою, метою якої е створення негативного ставлення з боку суспільства до позивача. Наведена інформація порочить позивача як депутата [PERSON] обласної Ради, оскільки фактично особа [PERSON] прирівнюється до вигодоодержувача, який у своїй депутатській діяльності лобіює певні інтереси, спрямовані на задоволення власних підприємницьких амбіцій. Поширення вищезазначеної негативної інформації, може сформувати у громадськості думку про причетність позивача до кримінальної діяльності, що не відповідає дійсності та ганьбить його. Також зазначили, що у статті наводиться власні роздуми безпосередньо її автора, а не обговорення на Вічі, як стверджує відповідач. Відповідач\~ [PERSON], заперечив щодо задоволення позову посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, зокрема зазначив, що позивач по справі не вказав, та не довів належними та допустимими доказами, що інформація, яка на його думку, є недостовірною, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] поширена саме [PERSON], не довів що саме [PERSON] належить соціальна сторінка в мережі Facebook . Відповідач [PERSON], заперечила щодо задоволення позову, посилаючись на викладені обставини в своїх письмових поясненнях, зазначила, що не є автором публікації в газеті «33 канал», бо ж очевидно там вказаний автор - [PERSON]. Вона не писала на своїй сторінці у Фейсбуці публікацій стосовно [PERSON]. Всі роздуми, судження, точки зору, припущення, запитання наведені в публікації відповідають дійсності й вони звучали як від громадських активістів так і від її колег. Представника відповідачів\~ [PERSON], ГО « Центр захисту журналістів» [PERSON], заперечив щодо задоволення позову посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, зокрема зазначив, що поява в мережі Facebook статті з газети не є фактом, що конкретна особа, яка зареєстрована в Facebook , опублікувала цю статтю. Такі статті можуть попасти на сторінку особи незалежно від її волі. Стаття в газеті «33 канал» не містить нецензурних слів та виразів, словесних конструкції з образливим, переносним значенням або негативним емоційним забарвленням л:одо характеристики особи позивача. В тексті стверджуються як факти, що голова фракції [PERSON] «не -проголосував», «він власник компанії», що відповідає дійсності. А вживане слово „ширка" застосовано в розумінні широкої коаліції депутатів і не містить жодного образливого контексту. Доводи позивача щодо обставин приниження його честі, гідності та ділової репутації жодним доказом не підтверджено. Представник\~ відповідача\~ ГО «[PERSON] обласна асоціація редакторів» - [PERSON], в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, пояснила, що опублікована стаття в газеті "33 канал" не містить інформації, що не відповідає дійсності. Так, текст: «...Але погляньте ще на позицію голови фракції [PERSON] той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував..» - в дійсності [PERSON] є головою фракції і в дійсності не голосував за включення цього питання в порядок денний; «ширка» - в дійсності це скорочена назва терміну "широка коаліція"; «Власник компанії перевізників» - дійсно позивач є керівником та власником ПП "АТП [PERSON]", що спеціалізується на перевезенні пасажирів; «Компенсувати його бусам із бюджету» - дійсно, перевізникам, в тому числі і ПП „АТП [PERSON]" належить компенсація за перевезення громадян - пільговиків. Крім цього роздуми, думки та судження, наведені в опублікованій статті, стосуються [PERSON] не як приватної особи, а стосуються його політичної діяльності, як депутата обласної ради. Суд дослідив докази: -щотижнева газети «33-й канал» від 06.04.2016 року в якій розміщена стаття під заголовком «ЯК В ОБЛАСТІ ПРЕЗИДЕНТА УТВОРИЛАСЯ «ШИРКА» ІЗ БПП, ОПОБЛОКУ, РАДИКАЛІВ ТА «САМОПОМОЧІ» З АГРАРІЯМИ» (а.с. 11, 172-187 т.1 ); -Роздруківка скріншоту статті від 06.04.2016 р., викладеній у профілі [PERSON] в мережі Facebook (на а.с. 12-15 т.1); -Роздруківка скріншоту статті від 01.04.2016 р., викладеній у профілі [PERSON] в мережі Facebook (на а.с. 16 т.1); -[PERSON] з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на а.с. 73-77 т.1), відповідно до якого Громадська організація «[PERSON] обласна асоціація реакторів» є юридичною особою та засновником [PERSON] незалежної газети «33-й канал». -Копія Ліцензії Міністерства транспорту і зв'язку України від 06.12.2011 року (на а.с. 97 т.1), відповідно до якого ПП «АТП [PERSON]» має ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом; -Копія штатного розпису на 2014 рік та копія штатного розпису на 2015 рік ПП «АТП [PERSON]» (на а.с. 98-99 т.1); -- Копія анкети до заяви про участь у конкурі з додатком (а.с. 100-105 т.1), ПП «АТП [PERSON]» на перевезення пасажирів; -[PERSON] з інтернет-сайту ЄДР щодо ФОП [PERSON] (на а.с. 109-110 т.) та витяг з інтернет-сайту ЄДР щодо ПП "АТП [PERSON]" (на а.с. 106-108 т.1). -Звернення від 30.05.2016 року за № 02-02/06 та № 02-02/05 (на а.с. 111-112 т.1), в яких зазначено, що роздуми, думки та судження, наведені в опублікованій статті, відповідають дійсності. -Звернення від 30.05.2016 року депутатів [PERSON] обласної Ради від ВО «Свобода» (на а.с. 113 т.1), відповідно до якого роздуми, думки та судження, наведені в опублікованій статті є оціночними, висловлені активістами щодо публічних осіб, внаслідок політичної позиції під час голосування в сесійній залі; -Копія свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації (на а.с. 171 т.1), відповідно до якого співзасновником газети «33 канал» є [PERSON] обласна громадська організація «[PERSON] обласна асоціація редакторів»; -Копія установчого договору про створення друкованого засобу масової інформації «33 канал» від 17.02.2009 року (на а.с. 192-193 т.1); -Копія Свідоцтва про реєстрацію об'єднання громадян "[PERSON] обласна громадська організація "Центр захисту журналістів" від 9.12.2003 року № 325 та копію Виписки [PERSON] обласної громадської організації "Центр захисту журналістів" від 03.10.2011 року, копію Статуту [PERSON] обласної громадської організації "Центр захисту журналістів", копію Свідоцтва про реєстрацію об'єднання громадян "[PERSON] обласна Асоціація редакторів" від 8.12.2003 року № 324, копію Виписки [PERSON] обласної Асоціації редакторів від 03.10.2011 року, копія Статуту [PERSON] обласної Асоціації редакторів (на а.с. 197-206 т.1). -Лінгвістичне дослідження з запитом адвоката (на а.с.237-244 т.1), наданого завідуючим кафедри журналістики, реклами, звязків із громадськістю [PERSON] державного педагогічного університету ім.. [PERSON] [PERSON], щодо тексту, який міститься у статті «ЯК В ОБЛАСТІ ПРЕЗИДЕНТА УТВОРИЛАСЯ «ШИРКА» ІЗ БПП, ОПОБЛОКУ, РАДИКАЛІВ ТА «САМОПОМОЧІ» З АГРАРІЯМИ» . -[PERSON] обласної Ради від 7.10.2016 р. з витягом із протоколу (на а.с. 232-233 т.1), де зазначено, що під час голосування по першому питанню [PERSON], утримався. -Копії листа Управління праці та соціального захисту населення від 10.10.2016 року № 4708, звернення директора ПП „АТП [PERSON]" [PERSON] та договора № 66 (на а.с. 234-236 т.1), відповідно до яких за зверненням [PERSON], нараховано 384895,218 грн., виплат з бюджету як компенсація. -[PERSON] обласної асоціації редакторів від 28.09.2016 року (на а.с. 250 т.1), де зазначено, що [PERSON] не є псевдонімом [PERSON] і вона під ним не публікувалась в газеті «33 канал»; -Роздруківка матеріалів щодо пояснення слова „ширка" (на т.1 а.с 245-249, т.2 а.с. 1-11). Суд критично ставиться до Лінгвістичного дослідження з запитом адвоката (на а.с.237-244 т.1), наданого завідуючим кафедри журналістики, реклами, звязків із громадськістю [PERSON] державного педагогічного університету ім.. [PERSON] [PERSON], щодо тексту, який міститься у статті «ЯК В ОБЛАСТІ ПРЕЗИДЕНТА УТВОРИЛАСЯ «ШИРКА» ІЗ БПП, ОПОБЛОКУ, РАДИКАЛІВ ТА «САМОПОМОЧІ» З АГРАРІЯМИ», оскільки [PERSON], не є експертом, у відповідності до положень ЦПК України та Закону України «Про експертизу» . Інші докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів встановлено наступні факти та належні їм правовідносини: позивач є депутатом [PERSON] обласної ради 7 скликання, представляє [PERSON] територіальну організацію Радикальна [PERSON] Ляшка, є членом постійної комісії обласної Ради з питань законності, боротьби з корупцією, люстрації, регламенту та депутатської діяльності. 06 квітня 2016 року у випуску № 15 щотижневою газетою «33-й канал», засновником якої є [PERSON] обласна Асоціація редакторів, ВОГО «Центр захисту журналістів», опублікована стаття під заголовком «ЯК В ОБЛАСТІ ПРЕЗИДЕНТА УТВОРИЛАСЯ «ШИРКА» ІЗ БПП, ОПОБЛОКУ, РАДИКАЛІВ ТА «САМОПОМОЧІ» З АГРАРІЯМИ», «... Але погляньте ще на позицію голови фракції [PERSON] - той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував. А знаєте чому? Бо чекає, що ця сама «ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету (він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пасажирів...». Аналогічну статтю розміщено на сторінці [PERSON] В в мережі Facebook. На сторінці [PERSON] в мережі Facebook 01 квітня 2016 року опубліковано інформацію «... Ось і почали майданівці ловити депутатів... депутатів подвійних стандартів...», «Депутат радикал [PERSON] облради не підтримав Хорта...», «На акції «Голодування проти політ репресій» впіймали голову фракції Ляшків» у [PERSON] облраді». Також судом було встановлено та сторонами не заперечувався той факт, що позивач є керівником та співвласником ПП "АТП [PERSON]", що спеціалізується на перевезенні пасажирів. Дані обставини підтверджуються також ліцензією Міністерства транспорту і звязку України від 06.12.2011 pоку, штатні розписи на 2014, 2015 pоки, анкета про участь у конкурі з додатком, відповідь УДАІ у Вінницькій області. В 2016 році підприємству [PERSON]С, управлінням праці та соціцального захисту населення [PERSON] районної державної адміністрації нараховано 384895,218 грн виплат з бюджету як компенсація, що підтверджується листом Управління праці та соціального захисту населення від 10.10.2016 року № 4708. В судовому засіданні [PERSON] та його представник вказали, що при голосуванні за включення питання № 1 (на а.с. 222-223 т.1) в порядок денний, позивач голосував - утримався, що також витягом із протоколу пленарного засідання сесії обласної ради від 30.03.2016 року. Право на захист честі, гідності і ділової репутації закріплено Конституцією України (ч. 4 ст. 32), Цивільним кодексом України (ст. 277). Питання процедури захисту честі, гідності і ділової репутації також роз'яснив Верховний Суд України у своїй постанові пленуму № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009 р. Згідно зі ст. 28 Конституції ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Відповідні положення містять також статті 5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 р., статті 7, 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 р. У доктрині цивільного права поняття «честь» визначається як суспільна оцінка особистості, міра її духовних, соціальних цінностей. Гідність є внутрішньою самооцінкою громадянина його властивостей, здатностей, світогляду, суспільного значення. Зі словом «честь» повязується оцінка суспільством моральних та інтелектуальних особливостей людини, зі словом «гідність» усвідомлення людиною факту, що вона володіє незганьбленими моральними та інтелектуальними якостями. Гідність є не лише самооцінкою, а й сукупністю обєктивних якостей людини, які визначають її репутацію у суспільстві. Гідність людини це та цінність, якої вона набуває і яку зберігає в суспільстві. Серед складових такої цінності виокремлюють: особисту гідність (цінність конкретної особистості, сукупність притаманних їй суспільно важливих властивостей); колективну гідність (цінність людини як представника певної соціальної групи сімї, колективу тощо, належність до якої наділяє її певною значимістю); професійну, трудову гідність (цінність, яка повязана з професією особистості та визначається основними видами її суспільної діяльності); громадянську гідність (цінність людини як представника народу, як громадянина певної держави); людську гідність (цінність людини як представника всього людства). Термін «честь» у науковій літературі, періодичних виданнях набуває таких конкретних значень: позитивна моральна репутація, добре імя окремої людини чи певної спільноти людей; повага та пошана; зовнішній вияв поваги й пошани або прийняті в певному суспільстві знаки вшанування та уславлення; усвідомлення і відчуття честі; синонім найкращих духовних якостей особистості (благородство, совість та ін.); ті якості особистості чи соціальної спільноти, які мають загальне визнання, те, за що віддають шану; синонім гідності . Честь це перш за все позитивна моральна репутація, яка формується й існує у суспільній думці тієї соціальної спільноти, до якої належить певна особистість. Із цього погляду честь належить не конкретній людині, а існує у свідомості інших людей, які її знають, у думці колективу. Таким чином, честь і гідність тісно повязані між собою. Якщо гідність цінність людини, то честь це, по суті, оцінка цієї цінності. Гідність та честь є особистими немайновими благами, невіддільними від особистості. Вони виникають з моменту народження людини. Згідно зі ст. 1 Конвенції про права дитини 1989 р. дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку; ст. 16 забороняється будь-яке незаконне посягання на її честь і гідність. Відповідно до ст. 28 Конституції кожен має право на повагу до його гідності. Аналогічні положення є й у міжнародних актах з прав людини. Нормами ЦК кожному гарантується право на повагу до його гідності й честі (ч. 1 ст. 297); гідність і честь фізичної особи є недоторканними (ч. 2 цієї ж статті). У разі порушення права фізичної особи на честь і гідність вона вправі особисто звернутися до суду з відповідним позовом (ч. 3 ст. 297 ЦК), якщо згідно з чинним законодавством має повну цивільну дієздатність, або ж право звернення до суду набувають її батьки (опікуни, піклувальники, усиновителі) відповідно до норм цивільного законодавства про представництво в суді. При вирішенні цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації суди мають керуватися постановою Пленуму від 28 вересня 1990 р. № 7. Поняття «ділова репутація» вживається поряд із поняттями «честь», «гідність». У певному розумінні саме поняття «репутація» збігається з поняттям «честь» у її зовнішньому обєктивному значенні. При цьому репутація людини залежить від неї самої, формується на основі її поведінки. Наскільки людина турбується за свою репутацію, можна судити виходячи з її вчинків. Репутація може бути позитивною або негативною і має рухомий характер залежно від того, на якій інформації вона базується. Ділова репутація являє собою приватний випадок репутації взагалі, яка склалася щодо особливостей конкретної фізичної особи (її переваг та недоліків). Враховуючи те, що йдеться про абсолютні субєктивні права, суть обовязку невизначеного кола зобовязаних осіб полягає в утриманні від посягання на ділову репутацію фізичної особи. Це вказує на визначальне значення дій не самої управомоченої особи, а утримання від дій зобовязаних осіб. Протягом довгого часу в законодавстві і юридичній літературі право на честь і гідність та право на ділову репутацію обєднувалися в одне субєктивне право громадян. Згідно з положеннями ЦК право на недоторканність ділової репутації є самостійним особистим немайновим правом фізичної особи, а право на повагу до гідності та честі закріплено у ст. 297 цього Кодексу. Зі змісту ч. 1 ст. 299 ЦК можна зробити висновок про те, що ділова репутація властива фізичній особі як такій, без уточнення, які саме категорії фізичних осіб можуть її мати. Статус депутатів місцевих рад закріплено Конституцією України, законами "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів". Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/98 від 13.05,1998 р., іншими правовими актами. Депутут представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради, брати участь у роботі сесій місцевої ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано. Повноваження депутата стосуються як внутрішньо організаційних аспектів діяльності ради, так і виконання нею своїх повноважень як представницького органу місцевого самоврядування. Він користується правом голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Кожний депутат у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Основними формами діяльності депутатів у місцевій раді є: участь у її пленарних засіданнях, робота в постійних і контрольних комісіях, підкомісіях, робочих групах, виконання доручень ради та ЇЇ органів. Депутат зобов'язаний вивчати громадську думку, потреби територіальної громади, інформувати про них раду та її органи, брати безпосередню участь у їх вирішенні. Згідно протоколу пленарного засідання чергової 6 сесії обласної ради 7 скликання приголосуванні за питання № 1 [PERSON] - проголосував і "утримався", а отж виктонав свої обов"язок депутата при вирішенні питання. Тому суд вваєажє, інформація, розміщенв в статті є неправдивою і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; 3) керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; 4) не розголошувати відомостей, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, інших відомостей з питань, що розглядалися на закритих засіданнях ради чи її органів і не підлягають за їх рішенням розголошенню, та відомостей, які стосуються таємниці особистого життя депутата місцевої ради або виборця, що охороняється законом, чи стали йому відомі у зв'язку з його участю в депутатських перевірках; 5) не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад; 6) не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов'язані зі здійсненням ним депутатських повноважень. Посилання в сттті на те, що [PERSON] не голосував через те, що " чекає, що ця сама «ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету (він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пасажирів..." є посилання на порушення норм етики депутута - використання депутатського мандату в особистих цілях. Крім того суд приймає до уваги відповідь Управління праці та соціального захисту населення [PERSON] районної державної адміністратиції ( на а.с. 234), згідно якого управління праці та соціального захисту населення [PERSON] районної державної адміністрації в 2016 році ПП "АТП [PERSON]" було нараховано 384895 .18 гр-н, з яких фактично виплачено 176953.22 гр-н. Отже [PERSON] обласна рад не вповноважена розглядати питання про копенсацію коштів за пільгове перевезення пасажирів конкретиним особам. Це ще раз підтверджує хибність розміщеної інформації, та надає їй якість такої, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача. Вказані обставиним спростовують посилання представників відповідачів ГО " [PERSON] областна асоціація редакторів" та ГО " Центр захисту журналістів" на критичні зауваження зі сторони громадськості, оскільки так звані зауваження повинні містити посилання на правове підгрунття в тому числі що до порядку та способу виплати компенсації з апереведзення пільгової категорії пасажирів. Суд критино відноситься до посилання предстаника відповідача [PERSON] О,О. пр те. що текст є вирваним з контексту прямої мови наведеного виступу учасників мітінгу. Оскільки згідно підручника української мови, пряма мова це чуже мовлення, передане точно (не змінно), з дотриманням інтонації від імені того, хто це сказав або написав. Пряма мова супроводжується словами автора, які вказують, кому вона належить. Розділові знаки при прямій мові: 1. Якщо слова автора стоять перед прямою мовою, то після них ставиться двокрапка, а пряма мова береться в лапки і пишеться з великої букви. Суд ззазаначає, що викладена інформація у статті не містить розділових знаків, які передбачає правильне написання прямої мови, відсутнє і посилання на автора мовлення. Суд не приймає посилання предстаника відповаідачів [PERSON] на рішення Європейського суду захисту прав людини від 12.10.2006 року по справі " Українська прес-група проти України" , від 10.08.2005 року "Ляшко проти України" та вілд 6.09.2005 року " Салов проти України" оскільки обставини встановлені при судовому ррозгляду не є тотожними до обставин, встановлених при розгляді вказаних справ ЄСПЛ. Суд спростовує посилання предстаників відповідачів ГО " [PERSON] областна асоціація редакторів" та ГО " Центр захисту журналістів" на оціночні судження, оскільки оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). З огляду на «обов'язки та відповідальність», які випливають із прав на свободу вираження поглядів, гарантія ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод стосовно висвітлення питання загального інтересу надається журналістам із застереженням, що вони повинні діяти добросовісно й забезпечити точність та надійність інформації. ЗЖгідно практики Європейського суду з прав людини, має бути наявною достатнє фактичне підґрунтя для такого судження, оскільки навіть оціночне судження без будь-якої фактичної основи може бути надмірним. Розповсюджена інформація газетою «33-й канал» не є оціночним судженням, оскільки її можна перевірити на предмет її відповідної дійсності (перевірку істинності фактів) і спростувати. А тому вона не відноситься до оціночних суджень на підставі ст. 30 Закону України «Про інформацію». Заперечення представника відповідача і пояснення про те, що позивач є політиком і публічною особою, тому повинен бути готовий до критики своїх дій, суд вважає безпідставними, оскільки публічні звинувачення і фактичні твердження «ця сама «ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету (він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пасажирів...», не є оціночним судженням і не є критикою діяльності позивача у суспільному житті, його слів, або недоліків в роботі, оскільки такі твердження можна перевірити на предмет відповідності істинності фактів і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Таким чином, є всі підстави дійти до висновку, що поширена інформація у статті, розміщеній в щотижневій газеті " 33 канал" - викладена у формі конкретних фактів і є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, оскільки їх не можна розцінювати як гостру критичну оцінку діяльності позивача, так як в них прямо вказується на вчинення позивачем тих чи інших правопорушень чи зловживань. Судом встановлено, що газета " 33 канал" вийшла 6.04.2016 року та була розповсюджена серед населення. Механізму вилучення інформації розміщеної у пресі законодавством не передбачено. Тому в задовленні вимог [PERSON] що до вилучення недостовірної інформації належить відмовити. Задоволенню підлягають вимоги позивача про спростування не достовірної інформації про [PERSON], як передбачено законродавством в тій же газеті на тій же сторінці, тим же шрифтом. Частинами 1 та 3 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на вище викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000 грн. моральної шкоди. Таку суму, з урахуванням обставин справи, тяжкості та тривалості страждань позивача, суд вважає достатньою для компенсації моральних страждань [PERSON] Щодо вимог позовної заяви про визнання недостовірною та спростувати інформацію опубліковану «06» квітня 2016 року [PERSON] в мережі Facebook, у своєму профілі в статті під заголовком «Як в області Президента утворилася «ширка» із БПП, Опоблоку, радикалів та «Самопомочі» з аграріями», а саме: «... Але погляньте ще на позицію голови фракції [PERSON] - той навіть за включення цього питання в порядок денний не проголосував. А знаєте чому? Бо чекає, що ця сама «ширка» проголосує за те, щоб компенсувати його бусам із бюджету (він власник компанії перевізників) мільйони за перевезення пільгових пасажирів...»; та опубліковану «01» квітня 2016 року [PERSON] в мережі Facebook, у своєму профілі в статті під заголовком «... Ось і почали майданівці ловити депутатів... депутатів подвійних стандартів...», «Депутат радикал [PERSON] облради не підтримав Хорта...», а саме: «На акції «Голодування проти політ репресій» впіймали голову фракції «Ляшків» у [PERSON] облраді» - недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають з таких підстав. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що сторінка [PERSON] та [PERSON] у соціальній мережі Facebook створена та підтримується саме ними чи їх довіреними особами. Крім того, су враховує також й ті обставини, що в соціальній мережі Facebook може зареєструватись будь-яка особа та під будь-яким іменем, а тому вважає, що створити та підтримувати сторінку [PERSON] та [PERSON], у тому числі шляхом розміщення інформації , могла будь-яка особа, встановити яку під час розгляду даної справи не є можливим. Також суд враховує й ту обставину, що на сторінці користувача мережі Facebook може появитися публікація, яка поширена іншими користувачами. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з громадських організацій «[PERSON] обласна асоціація редакторів» та «Центр захисту журналістів» у відшкодування витрат по сплаті судового збору 3158,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial