Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, з 24 січня 2020 року, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням його матері: [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Відповідач по справі [PERSON] схильна до вживання алкогольних напоїв, вихованням дитини не займається, не піклуються про його здоров`я та розвиток, ніде не працює, веде сумнівний спосіб життя, приводить до дому сумнівних осіб, застосовує до дитини фізичне та психологічне насильство. У квартирі антисанітарія, сморід, безлад, речі розкидані, підлога брудна, продукти харчування в обмеженій кількості. Зі слів мешканців будинку та консьєржу було встановлено, що [PERSON] тривалий час зловживає алкогольними напоями, не приділяє належної уваги сину, не займається його вихованням, навчанням, не створює належні умови для проживання дитини, поводиться дуже агресивно по відношенню до сина, неодноразово застосовувала до нього фізичне насилля. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, відповідно до Постанови КМУ від 24 вересня 2008 № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини", було підготовлено розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2020 № 31 "Про негайне відібрання малолітньої дитини". Малолітнього [PERSON] , за клопотанням Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації та вищевказаного розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2020 № 31 "Про негайне відібрання малолітньої дитини" було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , стягнути з [PERSON] , аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, які стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Завчасно подав до суду висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився у м. Києві [INFO] , батько - [PERSON] , громадянин Словенської Республіки, мати - [PERSON] , запис про народження зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за № 2349. За інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського району м. Києва відомості про батька дітей вказані відповідно до ст. 126 СК України. Батько дитини, [PERSON] , громадянин Республіки Словенія, перебуває за межами України. На обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, з 24 січня 2020 року, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням його матері: [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Згідно Актів обстеження житлово-побутових умов від 23.01.2020 року та 24.01.2020 року квартири [ADDRESS] , де проживає малолітній [PERSON] , встановлено, що в квартирі брудно, сморід, безлад, речі розкидані, підлога брудна, продукти харчування в обмеженій кількості. Згідно інформації начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції, що на лінію «102» з 21.01.2020 року по 22.01.2020 року надходили повідомлення від [PERSON] про те, що вона не справляється з вихованням свого малолітнього сина та просить забрати його від неї. Крім того, відносно [PERSON] було складено протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 178, 184, 175-1 КУпАП. 24 січня 2020 року в.о. голови Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації було видано Розпорядження №31 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини. Відповідно до листа директора Комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району м. Києва від 28.01.2020 року №09-95 [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, декларацію щодо медичного спостереження дитини з лікарем-педіатром підписана, відвідує лікаря один раз на рік, в грудні місяці 2019 року дитина була оздоровлена в санаторії бронхо-легеневого профілю «Прикарпатський» у м. Яремча. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 11.09.2020 року №104-8409 вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, тому позов в частині відібрання дитини підлягає задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей суд першочергово приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2020 року до повноліття дитини. Дані аліменти слід стягувати на користь опікуна чи установи, під опікою якої буде знаходитись дитина. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved