Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У серпні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем [PERSON] до 27 жовтня 2009 року перебувала у шлюбі, від якого є дочка [PERSON], [INFO]. Згідно з виконавчим листом, виданим на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду 01 жовтня 2009 року, з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі по 215 грн. щомісячно до її повноліття. [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення аліментів припинено. Дочка навчається в Дніпропетровській медичній академії Міністерства охорони здоров'я на ІІ курсі першого медичного факультету денного відділення бюджетної форми навчання, що потребує значних витрат, оскільки потрібні кошти на проживання у гуртожитку, на харчування, одяг, а також проїзд. Вона працює у Камінь-Каширській центральній районній лікарні молодшою медичною сестрою поліклінічного відділення і на її утриманні є ще неповнолітня дочка [PERSON]. [PERSON] не працює, але постійно виїжджає на сезонні роботи і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дочки, а тому просить стягувати з нього аліменти на користь дочки [PERSON], яка навчається, у розмірі місячної мінімальної заробітної плати по Україні щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь дочки [PERSON] у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення з позовом до суду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що ніде не працює, на сезонні заробітки не їздить, оскільки у березні 2015 року внаслідок ДТП був травмований (перелом ноги), і на даний час позбавлений можливості заробляти кошти, проте не заперечував стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], яка навчається, у розмірі 215 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилася [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Камінь-Каширського район (а.с. 5). Шлюб між сторонами розірвано 27 жовтня 2009 року (а.с.6). Повнолітня [PERSON] навчається з 01 вересня 2014 року на 2 курсі 1 медичного факультету Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» ІV рівня акредитації денного відділення, бюджетної форми навчання, термін навчання в академії 6 років (а.с. 9). Згідно з повідомленням деканату медичного факультету від 08 жовтня 2015 року № 849, студентка [PERSON] за результатами сесії з 01.07.2015 року по 31.01.2016 року стипендію не отримує (сер. бал. 3,0). Судом також встановлено, що дочка сторін [PERSON] перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Видертської сільської ради № 1513 від 07 серпня 2015 року (а.с. 5, 7) і чого відповідач у судовому засіданні не заперечив. Згідно з довідкою Камінь-Каширської центральної районної лікарні, розмір заробітної плати [PERSON] за період з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2015 року становить 9864 грн. 45 коп. З медичної документації хворого [PERSON], яка надійшла з Камінь-Каширської центральної районної лікарні, вбачається, що у відповідача в березні 2015 року діагностовано перелом ноги. Будь-яких доказів про те, що [PERSON] працює або виїздить на сезонні заробітки, на що позивачка посилається як на підставу стягнення з нього аліментів у розмірі 1300 грн. на користь повнолітньої дочки, яка навчається, матеріали справи не містять. Разом з тим, беручи до уваги, що відповідач частково визнав позов і обов'язок утримати дитину покладається на обох батьків та виходячи з вимог розумності, добросовісності, суд вважає за доцільне та можливе стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 20 серпня 2015 року до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. При цьому суд враховує те, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження можливості надання відповідачем утримання своїй повнолітній дочці, яка навчається, в тому числі й у розмірі 1300 грн., про який [PERSON] просить у позові, як і не надано достатньо доказів щодо взаємозв'язку продовження [PERSON] навчання та потреби у зв'язку з цим матеріальної допомоги, що повинно доводить позивачкою. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як роз'яснено у п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч. 1 ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).Судові витрати, згідно зі ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково (на 23,08%). За таких обставин та з врахуванням того, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до підпунктів 1 п. 1. ч. 2 ст. 4 цього Закону з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 56 грн. 22 коп. (з розрахунку 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Outcome: partial