Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтували тим, що він з 23.06.1992 року є наймачем квартири [ADDRESS]. Дана квартира знаходиться у будинку, який стоїть на балансі Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради. В квартирі також зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка в даній квартирі не проживає понад 10 років з 2004 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі не має і квартирою вона не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються, згідно численності зареєстрованих осіб. Так, як відповідач не сплачує він змушений платити все сам. Перешкод у користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з позовом, в якому вона просить суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.2-3). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Зазначила, що відповідач у квартирі не мешкає з 2004 року. Квартира не приватизована. Представники третьої особи Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради та Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с.21) причина неявки суду невідома. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 23.06.1992 року є наймачем квартири [ADDRESS]. З довідки № 2978 від 18.10.2013р. КП "ЖГ Самарського району" ДМР в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1962р.н., [PERSON], 1966р.н. (а.с.6). 21 січня 2004 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21 січня 2004 року, актовий запис № 15 (а.с.5). З акту про не проживання складеного [PERSON], [PERSON], які проживають по [ADDRESS] вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON], 1966р.н. не проживає з 2004 року й по теперішній час (а.с.7). В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дослідивши надані докази та за відсутністю підстав вважати, що за відповідачем зберігається житлове приміщення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: approved