Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "ВУСО", третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення страхового відшкодування. Свій позов обґрунтовував тим, що він, керуючи автомобілем HYUNDAI Elantra, д.н. [NUMBER] 21.09. 2013, скоїв у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль зазнав механічних пошкоджень. В зв'язку з тим, що 10 липня 2013 року між позивачем та відповідачем Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № 934697-02-19-01, позивач 24.09.2013 року звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки відповідач відмовив у його виплаті, просив суд стягнути з відповідача на користь ПАП "Ідея Банк " 32 025 грн. 06 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги змінив та просив стягнути зазначену суму коштів на користь позивача [PERSON], відповідно зменшивши її на суму франшизи 1182,60 грн., тобто стягнути з відповідача 30 842,46 грн. Також на запитання суду пояснив, що після того, як відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, [PERSON] відремонтував пошкоджений автомобіль у ФОП [PERSON], для чого також придбав ряд запчастин для ремонту у ПП [PERSON] На підтвердження своїх слів надав суду для огляду оригінали документів про понесені позивачем витрати на загальну суму 33 255 грн., копії яких просив долучити до матеріалів справи( а.с.128-132). Не зважаючи не те, що сума, витрачена на ремонт автомобіля є більшою, просив стягнути суму коштів, яка вказана в рахунку фактурі № СМ -00035549 від 26 вересня 2013 року, що видана ТОВ «Богдан авто Суми» після огляду пошкодженого автомобіля, а саме 32 025,06 грн., віднявши від неї суму франшизи в розмірі 1182,6 грн. за договором страхування. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки вчасно не повідомив, надав до суду письмові заперечення, відповідно до яких відповідач не вважає зазначену подію страховим випадком, а тому відмовив у виплаті страхового відшкодування. Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України у зв'язку з неявкою представника відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, справи про адміністративне правопорушення, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України «Про страхування». Судом встановлено, що 10 липня 2013 року між позивачем [PERSON] - Страхувальником та Страховиком - відповідачем ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО( далі - договір страхування). Відповідно до цього договору позивач застрахував свої майнові інтереси пов'язані з володінням користуванням і розпорядженням автомобілем HYUNDAI Elantra MD1.6 д.н. [NUMBER] . Вигодонабувачем за Договором страхування зазначено Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк». За умовами цього договору Страховик зобов'язується відшкодувати Страхувальнику або Вигодонабувачу прямі збитки, що сталися внаслідок ризиків, позначених у цьому договорі як прийняті під страховий захист ( П.7.2 Договору). 21 вересня 2013 року позивач, керуючи застрахованим автомобілем потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 10.10.2013 року (а.с.9). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. За фактом дорожньо-транспортної пригоди органами ДАЇ Богуславського РВ складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.09.2013 року, відповідно до якого [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя дороги по ходу свого руху та здійснив наїзд на дерево, в наслідок чого з'їхав у кювет, чим порушив вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України. Про скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивач повідомив відповідача страхову компанію "ВУСО" та 24 вересня 2013 року звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується копією зави ( а.с.6-8). Цього ж дня представником відповідача Сідельником К.А. за участі позивача проведено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено акт огляду пошкодженого автомобіля від 24.09.2013 та проведено його фотографування ( а.с. 94-100). Відповідно до рахунку фактури № СМ-0003549 від 26 вересня 2013 року, виданого ТОВ "Богдан-авто Суми" (СТО, рекомендоване Страховиком відповідно до п.16.4.1 договору страхування), вартість запчастин та ремонтних робіт пошкодженого автомобіля склала 32 025, 06 грн. (а.с.101). Відповідно до страхового акту від 02.12.2013 р. № 5166-02( а.с.82) відповідач ПАТ "СК "ВУСО" 02.12.2013 р. направив позивачу листа за № 6004, яким відмовив в виплаті страхового відшкодування з мотивів порушення позивачем п.2.3.-б, п.10.1 и п.19.3 ПДР України, які відповідно до п. 17.2.14 договору страхування не є страховим випадком (а.с.11). З таким висновком відповідача погодитися не можливо з огляду на наступне. У п.17.2 договору страхування визначено випадки, які не є страховими. Зокрема у п.17.2.4., на який посилається і відповідач зазначено, що не страховими випадками є ДТП з урахуванням умов договору страхування позначених як «Застереження», а саме: - у разі страхування з застереженням «порушення» (що визначено в п.5.5 цього ж договору) не є страховим випадком подія, яка відбулася внаслідок: порушення «Страхувальником» (водієм ТЗ) розділів 10,12,13 ПДР, порушення умов проїзду перехресть відповідно до р.16 ПДР, здійснення обгону у забороненому місці (відповідний дорожній знак або п.14.6ПДР), виїзду на смугу зустрічного руху в місці, де такий виїзд заборонено ( подвійнаодинарна лінія розмітки або відповідний знак). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.09.2013 року [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя дороги по ходу свого руху та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого з'їхав у кювет, чим порушив вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України. Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2013 року [PERSON] за зазначене порушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказана постанова не оскаржувалась та на даний час набрала законної сили. Суд не може взяти до уваги експертне заключення № 13115 від 14.11.2013 року, яким обґрунтовує свою позицію відповідач, як належний доказ, оскільки воно не відповідає вимогам ст.147 ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу». Крім того, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, оскільки [PERSON] при вчиненні ДТП порушив вимоги п.2.3.б ПДР, які не включено до пункту 17.2.4 договору страхування, пошкодження транспортного засобу HYUNDAI Elantra MD1.6, д.н. [NUMBER] за таких обставин є страховим випадком і ПАТ "СК "ВУСО" зобов'язана виплатити [PERSON] страхове відшкодування . Відповідно до п.16.4 договору страхування при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку Страховик або уповноважена ним особа (аварійний комісар) складає кошторис збитків, в який включається вартість запчастин, деталей, матеріалів (з урахуванням чи без урахування зносу згідно цього договору) та ремонтних робіт. В п.16.4.1 зазначено, що кошторис збитків складається на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО, рекомендованої Страховиком. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин і матеріалів, необхідних для виконання ремонту. Відповідно до рахунку-фактури № СМ-0003549 від 26 вересня 2013 року, виданого ТОВ "Богдан-авто Суми", (СТО, рекомендоване Страховиком), вартість запчастин та ремонтних робіт склала 32 025, 06 грн.( а.с.101). З урахуванням франшизи, яка відповідно до п. 4.1.1.2 договору страхування становила 1182, 60 грн., страхове відшкодування мало б складати 30842,46 грн. У зв'язку з відмовою у виплаті страхового відшкодування [PERSON] здійснив ремонт автомобіля за власні кошти, витративши на проведення цих робіт та придбання запчастин 33 255 грн., що підтверджується Товарними чеками № 129 та № 128 (а.с.129-130) від 7 грудня 2013 року, актом виконаних робіт від 15 грудня 2013 (а.с.131) та квитанцією до прибуткового касового ордера № 11 від 15 грудня 2013 року про сплату [PERSON] за ремонт автомобіля 21 120 грн. (а.с.128). Не зважаючи на те, що витрачена позивачем сума коштів на ремонт автомобіля є більшою ніж сума коштів зазначена в рахунку-фактурі № СМ-0003549 від 26 вересня 2013 року, виданого ТОВ "Богдан-авто Суми", позивач просить стягнути суму коштів відповідно цього рахунку-фактури за мінусом франшизи, а всього стягнути з відповідача 30 842,46 грн. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначений в ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] саме в такому розмірі. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору при поданні позову відповідно до п.7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 308 грн. 42 коп. на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved