Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду із позовом [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення аліментів. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] 22.09.2015 року звернувся до суду зі зміненою позовною заявою, яка і є предметом розгляду. В обґрунтування зміненої позовної заяви, зазначено, що Позивач перебувала у шлюбі з Відповідачем, зареєстрованому 15 січня 2014 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №154. 20 березня 2014 року відділом державної РАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб було розірвано між сторонами. Від спільного подружнього життя у сторін народилась малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день Відповідач проживає окремо від мене та їх дитини, та всупереч ст. 180 СК України, ухиляється від обов'язку утримувати її до досягнення повноліття, матеріальної допомоги не надає, а саме : не виділяє грошей на придбання їжі, взуття одягу, елементарних побутових речей, в котрих мають щоденну потребу дитина. У зв'язку із чим Позивач вимушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання сина. Крім того , Відповідач має реальну можливість надавати їх синові матеріальну дорогу, оскільки Відповідач на даний момент зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує високий та стабільний заробіток. У зв'язку із вище викладеним Позивач просить суд, стягнути з Відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, оскільки він є підприємцем і його дохід має мінливий та нерегулярний характер, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. Присутня у судовому засідання представник відповідача [PERSON] заперечувала щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, правом присутності у судовому засідання не скористувалась. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 15.01.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №54 (а.с. 3). 20.03.2014 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу , актовий запис №108 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), та не заперечується Відповідачем. Син проживає разом з Позивачкою, що підтверджується довідкою КП "ЖЕО №20" за №5509 від 26.11.2014 року (а.с. 6). Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.02.2015 року були внесені зміни до актового запису цивільного стану №741 від 15 жовтня 2014 року в графу "прізвище дитини" замість [PERSON] - [PERSON] (а.с. 35) Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.10.2014 р. по 02.06.2017 року включно, що підтверджується витягом з наказу №84-В від 10.10.2014 року Департаменту культури "Центр концертних та фестивальних програм" (а.с. 10). Відповідач матеріальну допомогу прагне надавати та надсилає грошові перекази, купує дитячі речі, та все повертається з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 39-47). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки КП "ЖЕО №20" за №5509 від 26.11.2014 року (а.с. 6) син мешкає разом із позивачем (а.с.6). В судовому засіданні сторони по справі не заперечують тієї обставини, що дитина мешкає з позивачем. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, та те, що відповідач є працездатною особи, фізична-особа підприємець, отримує нерегулярний та мінливий дохід, має можливість забезпечувати їх малолітню дитину , а також з урахуванням того, що він не має на утриманні інших дітей, а позивач на момент пред'явлення позову та розгляду справи є непрацездатною у зв'язку із здійсненням догляду за дитиною, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів - 2000 гривень щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 551,20 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial