Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування позовних вимог, зазначивши, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2007 року був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1636-ПР, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 52\~000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2007 року був укладений Договір іпотеки №8/2007/840-К/1636-ПР/2, згідно з яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що є власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], посвідченого 05.12.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала і станом на 11.10.2013 має заборгованість в сумі 74\~927,49 доларів США, тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1636-ПР від 04.12.2007 в розмірі 598\~895,43 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № №8/2007/840-К/1636-ПР/2 від 04.12.2007, а саме на нерухоме майна, квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що є власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], посвідченого 05.12.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі правочинів 05.12.2007 за №7046. Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначене нерухоме майно в момент державної реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], шляхом продажу ПАТ КБ «Надра» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням ПАТ КБ «Надра» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ КБ «Надра» з правом заміни замків, обладнання, охоронними пристроями предмета іпотеки. Надати право позивачу отримати дублікати правовстановлюючих документів у нотаріуса та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримати витяг з реєстру прав власності нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримати довідку та документи, які необхідні для укладення та нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу та стягнути з відповідача судові витрати у виглядів судового збору у розмірі 3\~654,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином. Згідно з положеннями\~ст. 8 Конституції України\~визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України\~є нормами прямої дії. За змістом\~рішення\~Констуційного Суду України\~\~від 13 грудня 2011 року\~\~№17-рп/2011 у справі\~\~№1-9/2011\~\~вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії"\~\~визначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки. Крім того, ст. 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи, що справа перебуває на розгляді з лютого 2014 року, відповідач, на думку суду, зловживає своїми процесуальними правами, що виразилося у поданні численних апеляційний скарг на ухвалу про відкриття провадження, тоді як своїм правом надання заперечень проти позову, відповідач не скористалася, не надала доказів у разі незгоди з позовом, у звязку з чим суд відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2007 року був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1636-ПР, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 52\~000,00 доларів США. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 04 грудня 2007 року був укладений Договір іпотеки №8/2007/840-К/1636-ПР/2, згідно з яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що є власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], посвідченого 05.12.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно ст.ст.525,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Застоводавцем (Позичальником) зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Як передбачено ст.ст.572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Статтею 589 ЦК України\~та\~ст. 20 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. При вирішенні даного спору, суд зважує на те, що відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання відповідно до умов кредитного договору, заборгованість, яка виникла у нього перед ПАТ КБ «Надра» складає 598\~895 грн. 43 коп. Відповідно до змісту Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. За своїм змістом зазначений Закон є процесуальним, оскільки\~встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі\~\~не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Отже, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог кредитора саме шляхом звернення стягнення на іпотечне або заставлене майно, суд, ухвалюючи відповідне судове рішення, має відповідно до\~ст. 217 ЦПК України\~вирішити питання про зупинення стягнення на час дії Закону, а не відмовляти у позові. Беручи до уваги той факт, що боржником за кредитним договором не виконано належним чином зобов'язань з повернення кредитних коштів, а також враховуючи розмір заборгованості, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, відповідно до приписів ст.217 ЦПК України вважає необхідним зупинити стягнення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Що стосується позовних вимог про передачу на час реалізації заставленого майна в управління ПАТ КБ «Надра» з правом заміни замків, обладнанням, охоронними пристроями предмета іпотеки та наданням права позивачу отримати дублікати правовстановлюючих документів у нотаріуса та у будь-яких інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримати витяг з реєстру прав власності нерухомого майна на дане нерухоме майно в Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; отримати довідку та документи, які необхідні для укладення та нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу, то ці вимоги задоволенню не підлягають як такі що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» підлягають частковому задоволенню, а саме у рахунок погашення заборгованості [PERSON], ІПН [NUMBER], перед [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» за кредитним договором № 8/2007/840-К/1636-ПР від 04 грудня 2007 року звернути стягнення згідно договору іпотеки на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що є власністю Іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], посвідченого 05.12.2007 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі правочинів 05.12.2007 за №7046. Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначене нерухоме майно в момент державної реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного між Іпотекодавцем та [PERSON], [PERSON], шляхом продажу ПАТ КБ «Надра» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням ПАТ КБ «Надра» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. За рахунок отриманих коштів від реалізації предмету іпотеки погасити заборгованість [PERSON] за кредитним договором яка виникла станом на 11 жовтня 2013 року в розмірі 74 927 доларів США 49 центів, що в еквіваленті складає 598\~895 (пятсот девяносто вісім тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 43 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 48942,80 доларів США, заборгованість по процентам 15117,69 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 2520,69 доларів США, штраф за невиконання зобовязань за кредитним договором в розмірі 5200 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 3146,31 доларів США. В іншій частині позову відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: partial