Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 24 травня 2008 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя в результаті чого між ними постійно виникають сварки. Хоча проживають разом, шлюбних відносин не підтримують. Оскільки у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, він працює та має змогу надавати матеріальну допомогу, тому просить стягувати з відповідача 1000 гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що на розлученні наполягає, так як з відповідачем уже шість місяців не підтримують шлюбних відносин. Між ними постійно виникають суперечки. Вона від того знервована та у пригніченому стані Оскільки відповідач має доходи, з урахуванням цін на продукти харчування та одяг, просить стягувати 1000 гривень аліментів на сина. Пояснила, що вона має близько 1300 гривень доходу щомісячно. Дитина тимчасово, поки триває процес розлучення, проживає у її батьків у селі, де відвідує дитячий садок. Вона з батьками забезпечує сина матеріально. Син здоровий. Вона проживає у будинку, який належить відповідачеві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Щодо розлучення не заперечив, оскільки того бажає позивачка. Підтвердив, що шлюбні відносини не підтримуються близько 6 місяців. Між ними постійно виникають сварки. В частині стягнення аліментів пояснив, що сума в 1000 гривень для нього на даний час велика. Він, по мірі можливості, буде надавати кошти на утримання сина. Не зміг назвати суму коштів, яку має можливість сплачувати. Підтвердив, що має заробітки, його дохід складає близько 2500 гривень у місяць. Він не хворіє, не має інших утриманців. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 24 травня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6 ). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки в сторін розладналися, вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, миритися позивачка категорично не бажає, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. З довідки про склад сім'ї вбачається, що дитина зареєстрована разом з батьками ( а.с. 8). Як пояснила позивачка і це не заперечено відповідачем, дитина тимчасово проживає у її батьків позивачки, витрати на утримання сина несе вона. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Відповідач пояснив, що має доходу в близько 2500 гривень у місяць. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, дані про інші обставини, які можуть враховуватися судом при визначенні розміру аліментів. Поряд з тим, позивачка пояснила, що дитина не має хвороб. Відповідач пояснив і позивачка не заперечила, що він не має інших утриманців, не хворіє, має тимчасові заробітки, має на праві власності житло. В порядку статті 61 ЦПК України вищевказані обставини суд вважає доведеними, оскільки вони не оспорюються іншою стороною. Сімейним кодексом України на кожного з батьків покладено обов'язок забезпечити дитину матеріально. А тому, на переконання суду, з відповідача мають бути стягнуті аліменти, розмір яких має становити не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет на 2014 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2014 року складає 1032 гривні. Зважаючи на те, що відповідач не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки, не має хвороб, має на праві власності житло, зважаючи на матеріальний стан дитини, слід стягувати з відповідача аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Сплачений позивачкою судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу, підлягають стягненню на її користь з відповідача (частина перша статті 88 ЦПК України). Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: partial