Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ КРЕДИТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Великобагачанський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання вчинити певні дії. В направленому на адресу суду позові позивач зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 25 червня 2020 року вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 1830, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОФІТ КРЕДИТ" не виплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року, укладеного відповідно до договору між позивачем та ПАТ ''ЕРСТЕ БАНК'' в сумі 60634,73 грн. (шісдесят тисяч шістсот тридцять чотири гривні 73 копійки), відповідно до якого державним виконавцем Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кікіною Сергієм Анатолійовичем 18 травня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65378952. Позивачка зазначає, що в кредитному договорі № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року підпис схожий на її, але вона даного договору не оформляла і грошей не отримувала. Ніяких платежів по даному договору не здійснювала, хто сплатив частину кредиту в ПАТ ''ЕРСТЕ БАНК'' позивачці не відомо. Позивачка дізналася про вище зазначений кредит в серпні 2020 року, коли з неї за її місце роботи відрахували кошти за виконавчим написом нотаріуса. З моменту початку відрахування зателефонувала приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Пімаховій Д.В., яка відкрила виконавче провадження, і остання запропонувала позивачці звернутися до ТОВ ''ПРОФІТ КРЕДИТ''. Після розмови стягувачем було подано заяву про повернення виконавчого документу і стягнення з позивачки були припинені. А в кінці травня 2021 року позивачці заблокували зарплатну та кредитну картки і за місцем роботи повідомили, що знову відкрито виконавче провадження, але цього разу державним виконавцем Великобагачанського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кікіною С.А. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням Порядку та статей 88, 89 Закону України ''Про нотаріат'' та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Наведені у позові обставини підтверджуються доданими до останнього доказами. Вважає, що виконавчий напис винесено в порушення вимог чинного законодавства, є протиправним та таким, що не підлягає виконанню, тому і звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала (а.с. 97). В судовому засідання представник позивача адвокат Лисенко Н.В. позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини зазначені в позовній заяві та просила позовні вимоги позивача [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ КРЕДИТ", будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляд справи в його відсутність до суду не подав, відзив на позов не подав (а.с. 99, 101). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи та про розгляду справи у її відсутність до суду не подала (а.с. 98, 102). Представник третьої особи Великобагачанського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, раніше направив до суду заяву про розгляду справи у відсутність представника відділу ДВС (а.с. 64). Суд,\~заслухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі та\~проаналізувавши їх\~в сукупності,\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 25.06.2020\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Буждиганчук\~Є.Ю.\~на підставі\~статей\~87-91\~Закону України\~''Про\~нотаріат''та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1830, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "ЕРСТЕ БАНК", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги № 10 від 29.04.2014 року право вимоги за кредитним договором № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року було відступлено ТОВ ''ГРИФОН КАПІТАЛ''. Згідно договору про відступлення права вимоги № 25122019-ГК/ПК від 25 грудня 2019 року, право вимоги за кредитним договором № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року було відступлено ТОВ "ПРОФІТ КРЕДИТ'' (а.с. 5). Згідно виконавчого напису нотаріуса, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.10.2015 року по 19.06.2020 року. Сума заборгованості складає 60634,73 грн., в тому числі: тіло кредиту в сумі 46364,50 грн.; відсотки за користування кредитом в сумі 14270,23 грн.; комісія за обслуговування кредиту в сумі 0,00 грн. (а.с. 9). 18 травня 2021 державним виконавцем Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кікіною С.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 1830 від 25.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ПРОФІТ КРЕДИТ" заборгованості в розмірі 60634,73 гривні (а.с. 29-30). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України ''Про нотаріат''\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат"\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до\~ст. 89 Закону України ''Про нотаріат''\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Як вбачається із тексту самого виконавчого напису № 1830 від 25.06.2021 року, він був вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Також із тексту виконавчого напису випливає, що стягується заборгованість відбувається за кредитним договором № 014/ZB5JH7/3/001 від 17.10.2012 року з ПАТ ''ЕРСТЕ БАНК'', яка передала право вимоги з ТОВ ''ГРИФОН КАПІТАЛ'', яке в свою чергу передало право вимоги ТОВ ''ПРОФІТ КРЕДИТ''. Стягнення проводиться за період з 16 жовтня 2015 року по 19 червня 2020 року. Відповідно до пункту 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 ''Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса'', для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №\~296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Доказів того, що при вчиненні напису нотаріусу відповідачем було надано підтвердження про отримання позивачем претензії суду не надано. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, позивач заперечує розмір боргу, а також і те, що взагалі брала кошти в кредит, також вказує, що виконавчий напис вчинений після спливу трьох років з моменту виникнення у кредитора права вимоги за кредитним договором, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До того ж як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року ''Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів'' в частині, у тому числі: ''Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості''. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №\~826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак, вказана норма ''Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів'' застосуванню не підлягала, оскільки була визнана незаконною та нечинною. В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України ''Про нотаріат'' у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України ''Про нотаріат''). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України ''Про нотаріат'', захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України ''Про нотаріат'' у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачів. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України ''Про нотаріат'' та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували його можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі ''Проніна проти України''). З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved