Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 02 червня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого - АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 24 200 доларів США, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит. 12.11.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" зобов'язувалось відступити ТОВ "ОТП Факторинг Україна" свої права грошових вимог до боржника за кредитним договором. Позивач зазначає, що у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим, станом на 31.10.2014 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 958 грн. 23 коп., а саме: · заборгованість по відсоткам - 8 376 грн. 70 коп.; · заборгованість по пені - 30 581 грн. 53 коп. Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого - АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 24 200 доларів США, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит (а. с. 5-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 12.11.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" зобов'язувалось відступити ТОВ "ОТП Факторинг Україна" свої права грошових вимог до боржника за кредитним договором (а. с. 19-31). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором сума заборгованості станом на 31.10.2014 року становить 38 958 грн. 23 коп., а саме: заборгованість по відсоткам - 8 376 грн. 70 коп.; заборгованість по пені - 30 581 грн. 53 коп. (а. с. 32). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не наведено обґрунтований розрахунок заборгованості щодо неустойки (пені), а також суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобов'язання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим відмовити у стягненні неустойки (пені) з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 389 грн. 58 коп. (а. с. 4), тому судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial