Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на майно. Позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що до 1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час перебування в шлюбі подружжям було придбано в радгоспі "Радсад" житловий будинок [ADDRESS] . Зазначений правочин було укладено у формі договору купівлі-продажу від 01 червня 1990 року між радгоспом "Радсад" та [PERSON] . За умовами договору вартість житлового будинку складає 4850 рублів, з виплатою вказаної суми протягом 25 років щомісячно в розмірі не менш 1/12 від суми річного платежу, зазначеного в зобов`язанні. Право власності на спірний будинок було зареєстроване за [PERSON] . Проте, з 1994 року подружжя припинило шлюбні відносини і стало проживати окремо. З того часу позивачка самостійно доглядала за житловим будинком, сплачувала комунальні платежі та податок на землю, що підтверджується відповідними квитанціями. Разом з тим, з 1994 року радгосп "Радсад" було реорганізовано. Таким чином, зобов`язання відповідача перед радгоспом "Радсад" та його правонаступником виконане не було. Відповідно до записів погосподарської книги № 7 Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області вищезазначений житловий будинок належить [PERSON] . На даний час позивачка має намір оформити своє право власності на житловий будинок, але зробити це в позасудовому порядку неможливо. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Відзив на позовну заяву до суду не подавав. Представник відповідача Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відзив на позовну заяву до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 01 червня 1990 року між радгоспом "Радсад" та [PERSON] було укладено правочин щодо придбання " житлового будинку [ADDRESS] . За умовами п. 2 договору вартість житлового будинку складала 4850 рублів, з виплатою вказаної суми протягом 25 років щомісячно в розмірі не менш 1/12 від суми річного платежу, зазначеного в зобов`язанні, починаючи з місяця, наступного після реєстрації купівлі-продажу будинку. Окрім того, 01.06.1990 року уповноваженою особою Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на підставі ст. 54 Закону України "Про державний нотаріат" та сповіщення радгоспу "Радсад" було накладено заборону відчуження вищезазначеного будинку. Право власності на будинок [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] в ММ БТІ 03.03.1992 року за реєстровим номером 178. Відповідно до копії зобов`язання покупця будинку, графік платежів передбачав щомісячне здійснення внесків з червня 1990 року по вересень 2013 року включно. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21 листопада 1996 року. Згідно копій актів про проживання від 08 липня 2019 року, підписаних сусідами позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджується факт непроживання [PERSON] за адресою по [ADDRESS] з 1994 року. Відповідно до довідки Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 404 від 19.04.2019 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та її син [PERSON] . Факт утримання позивачкою спірного будинку знайшов своє підтвердження і узгоджується з наявними в матеріалах справи квитанціями про сплату позивачкою податку на землю та комунальних послуг. За довідкою Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 424 від 25.04.2019 року земельна ділянка під житловим будинком не перебуває у приватній власності. Відповідно до копії довідки виданої ФОП [PERSON] за вих .№ 171-19 від 25.04.2019 року боргу за комунальним платежами позивачка не має. Згідно копії довідки ВАТ "Радсад" від 02.03.2000 року [PERSON] дозволена приватизація житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] . Відповідно до даних, що знаходяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в 1994 року радгосп "Радсад" було реорганізовано в АТ "Радсад". Таким чином, зобов`язання відповідача перед радгоспом "Радсад" та його правонаступником виконане не було. Відповідно до ст. 161 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 року), що регулював спірні правовідносини на момент їх виникнення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Статтею 162 цього кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] з 1994 року не проживає в спірному будинку, не робить ремонт, не доглядає за ним та не сплачує комунальні платежі та податок на землю. Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та радгоспом "Радсад", фактично не було виконано, суд приходить до висновку про його недійсність. Разом з тим, як вбачається з копії довідки Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 422 від 25.04.2019 року, відповідно до записів погосподарської книги № 7 Радсадівської сільської ради [PERSON] є головою домогосподарства за [ADDRESS] . Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02 червня 1968 року кожна сільська рада вела погосподарські книги. В загальній частині особового рахунку записувались прізвище, ім`я, по-батькові голови сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Іншим чином реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на той час діючим законодавством передбачена не була. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відтак, відповідно до вищезазначених норм діючого в той час законодавства позивачка набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні докази і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved