Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду в інтересах позивача з позовом до відповідача про визнання права приватної власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за набувальною давністю, в якому зазначив, що позивачка є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою провулок Садовий, будинок 7а, місто Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області. Речові права власності позивачем набуто в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 06.01.2004 року. В будинку позивачка проживає постійно протягом більше 20 років, а саме з часу одруження з [PERSON], - з 17.12.1994 р., і до теперішнього часу, а з 21.01.2004 року вона зареєстрована в будинку і користується ним виключно сама. Впродовж 1994-2003 років позивачка спільно з чоловіком [PERSON] утримували будинок, а за період 2004-2016 років утримання цього житла, вона забезпечує виключно сама. Протягом всього часу проживання позивачка робить в будинку систематично, а головне вчасно, всі необхідні ремонтні роботи, здійснює оплату комунальних послуг. Власником іншої 1/2 частини даного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд є [PERSON] . Протягом 1994-2016 років в будинку відповідачка не проживала, всі ці роки будинком (присадибними будівлями) не цікавилася, їх не утримувала, хоча в будинку зареєструвалася 23.01.2004 року. Вказані вище обставини свідчать про безперервність, добросовісність та відкритість користування позивачкою усім будинком та будівлями, а не 1/2 їх частинами, з 1994 року по даний час, а тому вона вважає, що в неї виникло право власності за набувальною давністю на вищевказаний будинок та прибудинкові будівлі в цілому, що спонукало представника позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні позовній заяві. Крім того позивач зазначила, що їй було відомо з моменту набуття права власності на будинок, що вона є власником 1/2 частина, а власником іншої 1/2 частини будинку була [PERSON], яка з моменту реєстрації права власності на частину будинку не цікавилась про його стан та не вчиняла жодних дій щодо утримання будинку. Представник позивача доповнив, що бездіяльність відповідача по відношенню до будинку вказує на його фактичну відмову від власності, водночас позивачка безперервно, добросовісно та відкрито користується будинком більше 10 років. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову до суду не надала. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути по суті у відсутності відповідача та винести очне рішення по справі. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 17 грудня 1994 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області уклала шлюб з [PERSON] ( свідоцтво про одруження серії 1-ОЛ № 067076 видане повторно 11.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області, а.с.6). [PERSON] помер 06.01.2004 року в м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області( свідоцтво про смерть серії № 188800, видане 06.01.2004 року Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, а.с.7). Згідно заповіту від 14.02.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори [PERSON] встановлено, що [PERSON], який проживав в [INFO] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: одна друга частина житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована в місті Помічна по провулку Садовому, 7-а Добровеличківського району, Кіровоградської області заповів [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.2004 року встановлено, що на підставі заповіту від 14.02.1997 року спадкоємцем майна [PERSON] померлого 06.01.2004 року є [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з однієї/другої частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходяться в м. Помічна, провул. Садовий 7-а, Добровеличківського району, Кіровоградської області, який належав спадкодавцю на підставі рішення Добровеличківського народного суду від 11 грудня 1991 року та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації від 21 липня 2004 року за № 2767/16. Житлова площа будинку становить: 23,9 кв. м., літер Ааа', до нього примикають господарсько-побутові будівлі - гараж "Б", літня кухня "В", погріб " В' ", баня "Г". Оцінка спадкового майна становить - 8315 гривень( а.с.8). З архівної довідки № 42 виданої 15.04.2016 року Помічнянським відділенням Ульяновського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації Кіровоградського обласного управління ЖКГ встановлено, що будинок за адресою провулок Садовий 7 а в м.Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області за архівними даними реєстрових книг "Ульяновського КМБТІ", за станом до 01.01.2013 року належало: 1/2 частина - [PERSON] на підставі рішення Добровеличківського народного суду від 11.12.1991 року; 1/2 частина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Добровеличківською нотаріальною конторою 04.08.2004 року №1186 (а.с.10). [PERSON] [INFO] дійсно проживає та зареєстрована за адресою : [INFO] а, в м. Помічна та є власником 1/ 2 частини будинку про що свідчить довідка Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 12.04.2016 року ( а.с. 11). Згідно довідки Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 14.04.2016 року встановлено, що [PERSON] [INFO], яка проживає та зареєстрована за адресою [INFO] а, з 21.01.2004 року по теперішній час, самостійно утримує будинок та прилеглі господарські будівлі( а.с. 12). Крім того, з довідки Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 14.04.2016 року встановлено, що [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 23.01.2004 року по теперішній час, але за даною адресою з дня реєстрації не проживала ( а.с.13). Згідно довідки вуличного комітету № 27 Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 04.05.2016 року, який здійснив огляд та обстеження будинку по провулку Садовому 7 а в м. Помічна, [PERSON] проводила ремонтні роботи в будинку, а саме: перекриття покрівлі, заміна вікон на пластикові, заміна дверей, затірка тріщин, заміна забора на металевий, поклейка обоїв, ремонт бані, покраска полів, стін, заміна полів, асфальтування двору, ремонт колодязя ( а.с.14). Також факт заміни вікон у будинку позивач підтверджує договорами доручення від 10.07.2012, 07.08.2012, 08.08.2012. Згідно наданих в судове засідання квитанцій, позивач сплачувала кошти за використану електроенергію з 2014 по 2016 роки за адресою: провул. Садовий 7а, м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області. Судом з'ясовано, що квитанції по сплаті за електроенергію до 2014 року у неї не збереглись. Згідно звіту про визначення вартості житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по провул. Садовий 7а, м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, виконаного ФОП [PERSON], встановлено, що вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями станом на 29.02.2016 року становить 109923 гривні ( а.с.21). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, що проживає у будинку за адресою провул. Садовий 7, м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, тобто по сусідству із позивачкою починаючи з 2005 року. Пам'ятає, що [PERSON] з 2005 року постійно проживала у сусідньому будинку. Також [PERSON] з 2005 року постійно доглядає за будинком по провул. Садовий 7а, м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області . Про [PERSON] йому нічого не відомо. Свідок [PERSON], яка являється дочкою позивачки надала показання, що її мати проживає в будинку за адресою провул. Садовий 7 а, м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області досить довгий час, та проживала ще з її померлим чоловіком [PERSON]. За даним будинком [PERSON] постійно доглядає, робила за власні кошти ремонти та встановлювала нові вікна. Про [PERSON] їй нічого не відомо. Суд дослідивши письмові докази та допитавши свідків зазначає, що відповідно до ч.1 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на вказаній підставі, можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до приписів ч. 4 статті 344 ЦК України, права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справа від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в правах про захист права власності та інших речових прав», роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. За змістом ч.1 ст. 344 ЦК України, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто володілець не повинен був та не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали б найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Також судом з'ясовано, що позивач будь-яких договорів щодо володіння 1/2 частини будинку з відповідачем не укладала. Таким чином, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий. В судовому засіданні з'ясовано, що позивачу був відомий власник 1/2 частини будинку, а саме [PERSON]. Оскільки позивачу було відомо про відсутність у неї законних підстав для набуття права власності на спірне майно, то її володіння 1/2 частини квартирою не є добросовісним і правовий механізм для набуття у власність такого майна, передбачений ст.344 ЦК України, в даному випадку не застосовується. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, при відмові в позові понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed