Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулось із позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором №252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року в розмірі 627985 грн. 54 коп., з яких: тіло кредиту 394466 грн. 77 коп.; відсотки 217096 грн. 78 коп.; комісія 16422 грн. та витрати по сплаті судового збору. В позові покликається на те, що 16.08.2007 року між ТзОВ "Український промисловий банк" та [PERSON], був укладений кредитний договір №252/ФКВ-07 згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі - 35000,00 доларів США з розрахунку 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.08.2007 року по 15.08.2032 року. 30 червня 2010 року між ТзОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк". Відповідно до п.4.1 даного договору в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ "Укрпромбанк" передав (відступив) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінив ТзОВ "Укрпромбанк" як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. А згідно п.4.2 договору, до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимагати (замість ТзОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги за кредитним договором №252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року. Відповідно до п.2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 117,00 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п.1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Згідно п.1.7, 2.10 договору, щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1% від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок банку. Відповідно до п.6.2 договору, банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пунктами а-ж, в тому числі і в випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного між ТзОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] договору поруки №252/П-07 від 16.08.2007 року, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, про що неодноразово повідомлялась в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Станом на 13.10.2014 року за [PERSON] була наявна заборгованість в розмірі 627985 грн. 54 коп., з яких: тіло кредиту 394466 грн. 77 коп.; відсотки 217096 грн. 78 коп.; комісія 16422 грн. В ході розгляду справи ПАТ "Дельта Банк" подало заяву про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути заборгованість за кредитним договором вже станом на 23.02.2015 року в розмірі 1158255 грн. 09 коп., з яких: тіло кредиту 848589 грн. 23 коп.; відсотки 299911 грн. 73 коп.; комісія 9754 грн. 13 коп. [PERSON] подав до ПАТ "Дельта Банк" зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки припиненим. В позові покликається на те, що в своєму позові, ПАТ "Дельта банк" посилається на те, що згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, ТзОВ "Укрпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком. Тобто, у позивача виникло право начебто внаслідок купівлі боргових зобов'язань попереднього позичальника ТзОВ "Укрпромбанк". [PERSON], як позичальником, неодноразово здійснювалось звернення до ТзОВ "Укрпромбанк", з метою виконання зобов'язань за кредитним договором, здійснення певних проплат по рахунках, на що кредитором було відмовлено отримувати кошти і не надано позичальнику належних доказів переходу права вимоги за кредитним договором до ПАТ "Дельтабанк". З липня 2010 року Івано-Франківська філія ТзОВ "Укрпромбанк" припинила приймати платежі за погашення коштів по кредитному договору. До цього часу ним як і позичальником, не отримувалось двохсторонньої копії чи нотаріально посвідченої копії витягу з акту передачі активів за договором від 30.06.2010 року. Хоча, пунктом 4.8. [PERSON] передбачено, що ПАТ "Дельтабанк" та ТзОВ "Укрпромбанк" погоджують наступний порядок повідомлення боржника про передачу активів від ТзОВ "Укрпромбанк" ПАТ до "Дельтабанк". Пункт 4.8.1. договору передбачає, що ПАТ "Дельтабанк" та ТзОВ "Укрпромбанк" зобов'язані письмово повідомити боржників про передачу активів від ТзОВ "Укрпромбанк" до ПАТ "Дельтабанк" відповідних прав вимог, шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою ПАТ "Дельтабанк" та ТзОВ "Укрпромбанк" в усіх істотних аспектах впродовж 5-ти робочих днів з дати укладення цього [PERSON]. Пунктом 4.8.2. [PERSON] передбачено, що Повідомлення, вказані в п.4.8.1. [PERSON] направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Вказані положення [PERSON] банками не виконані. Таким чином, ТзОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельтабанк", вчинено дії, які підпадають під прострочку кредитора, що у відповідності до ст. 613 ЦК України дає відповідачу право не виконувати зобов'язань до отримання належного підтвердження. 12 грудня 2012 року у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором перед банком, йому була предявлена письмова вимога як до поручителя про дострокове повернення кредиту та процентів протягом тридцяти календарних днів від дати отримання цієї вимоги. Позичальник після отримання кредитних коштів за укладеним кредитним договором у 2007 році, не погашала грошові зобовязання у порядку передбаченому кредитним договором (не вносила щомісячні платежі), а відповідно [PERSON] звернувся із позовом до суду у 2014 році, то порука поручителя припинилась, згідно ч.4 ст.559 ЦК України. Отже, пропуск шестимісячного строку для звернення із позовними вимогами про стягнення грошових коштів до поручителя є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Банка. Оскільки, договором поруки було встановлено строк її припинення 15.08.2032 року, а банком направлено вимогу по кредитному договору 12.12.2012 року про дострокове погашення, то днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік є термін з 12.12.2012 року по 12.06.2013 року. В той же час, [PERSON] звернувся з позовом до суду 20.11.2014 року, тобто, пропустив шестимісячний строк звернення до суду відносно нього, як поручителя. Представник позивача/відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що відповідно до кредитного договору № 252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українським промисловим банком» та [PERSON] банк надав кредит позичальнику ([PERSON]С.) в розмірі 35000.00 дол. США з розрахунку 12% річних на весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.08.2007 року по 15.08.2032 року. Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором 16.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українським промисловим банком» та [PERSON] укладено договір поруки № 252/П-07, відповідно до умов договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Представник відповідачів/позивача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав ПАТ»Дельта Банк» не визнав, позов [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» підтримав. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON], який одночасно являється представником відповідача/позивача [PERSON] просить у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" відмовити, а позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, вислухавши доводи сторін та їх представників, суд вважає, що позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає до часткового задоволення, а позов [PERSON] до задоволення, виходячи із таких підстав. Судом встановлено, що 16.08.2007 року між ТзОВ "Український промисловий банк" та [PERSON], був укладений кредитний договір №252/ФКВ-07 згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі - 35000,00 доларів США з розрахунку 12% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 16.08.2007 року по 15.08.2032 року. Згідно п.п.1.11. позичальник зобов'язалась сплачувати платежі за кредитним договором у розмірі, порядку та строки, встановлені договором та графіком платежів. Підпунктом 2.4. [PERSON] передбачено що повернення кредиту має здійснюватися щомісячно частинами в розмірі не менше як 117 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Згідно встановленого графіка платежів за кредитним договором повернення боргу відповідачем повинно здійснюватись кожного поточного місяця у визначених сторонами розмірах щомісячних платежів, включаючи внески для погашення основного боргу, процентів та комісії за користування кредитом. Уклавши із ТзОВ "Укрпромбанк" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.02.2015 року становить 1158255 грн. 09 коп., з яких: тіло кредиту 848589 грн. 23 коп.; відсотки 299911 грн. 73 коп.; комісія 9754 грн. 13 коп. Однак, на думку суду, заборгованість у такому розмірі не може бути стягнена з боржника з наступних підстав. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З положень ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання є правовідносини, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання). Відповідно до\~\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1\~ст. 252 ЦК України). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті\~530,631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно п.п.1.2.-1.3. [PERSON] строк кредитування - 300 місяців, дата повернення кредиту визначена - 15.08.2032 року. Пунктом 7.3. [PERSON] передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань. Згідно п.4.3.7. [PERSON] має право змінювати черговість платежів у випадках недостатності грошових коштів для повного повернення заборгованості позичальником за цим договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості кожен місяць банком нараховувалась сума, яку [PERSON] повинна була сплачувати, що включає черговий платіж (прострочену заборгованість), відсотки за користування кредитними коштами, комісію. Відповідач здійснила останній платіж до 30.06.2010 року, в подальшому платежі нею не здійснювались, що сторонами не заперечується. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Якщо умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення (постанова Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13). Відповідно до вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~дана правова позиція є обов'язковою для всіх судів України. Початок перебігу позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із щомісячних зобов'язань. ПАТ "Дельтабанк" звернулось з позовом до суду за захистом своїх прав 20.11.2014 року.\~\~Тобто,\~позов може бути задоволений\~в частині вимог про стягнення кредитної заборгованості по строкових платежах, що виникла\~\~з 20.11.2011 року,\~\~в межах передбаченого законом трирічного строку позовної давності. В той же час, Банком включено до заявленої суми заборгованості частину платежів до 20.11.2011 року, строк позовної давності на звернення до суду за якими вже минув. Про пропуск ПАТ "Дельтабанк" строку позовної давності було заявлено представником відповідача та зокрема вказано у зустрічній позовній заяві самим відповідачем. Одночасно, представником відповідача надано альтернативний розрахунок заборгованості [PERSON] з врахуванням пропуску трьохрічного строку позовної давності. Згідно даного розрахунку, без врахування заборгованості боржника до 20.11.2011 року, її заборгованість за період з 31.12.2011 року по 30.11.2014 року повинна була складати 40150,59 доларів США, з яких: тіло кредиту 29033 доларів США; відсотки 9857,59 доларів США; комісія 1260 доларів США. Суд не має підстав не довіряти такому розрахунку, оскільки він відповідає умовам договору, а крім того є більш детальним за розрахунки надані представником банку. Окрім того, суд звертає увагу на надані суду квитанції по платежах повернення кредиту на суму 5525,77 доларів США, здійснені Позичальником в період з вересня 2007 року по травень 2010 року. Крім того, слід врахувати, що 30 червня 2010 року між ТзОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк". Відповідно до п.4.1 даного договору в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТзОВ "Укрпромбанк" передав (відступив) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінив ТзОВ "Укрпромбанк" як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. А згідно п.4.2 договору, до АТ "Дельта Банк" перейшло право вимагати (замість ТзОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до положень\~статей 512-514 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. До нового кредитора переходять у повному обсязі права первісного кредитора у зобов'язанні. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом вказаних норм закону для заміни кредитора у зобов'язанні необхідно укласти правочин в письмовій формі, що і було зроблено шляхом укладення у письмовій формі договору від 30.06.2010 року про передачу активів та зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк". Відповідно до умов згаданого договору, зокрема п.п. 4.8.1 та 4.8.2. його сторони (ТзОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк") зобов'язані були повідомити письмово боржників про передачу ТзОВ "Укрпромбанк" відповідних прав ПАТ "Дельта Банк" протягом 5 робочих днів з дати укладення договору. Повідомлення повинні були направлятися рекомендованими листами з повідомленнями або цінними листами за рахунок ПАТ "Дельта Банк". За приписами ч. 2\~ст. 517 ЦК України\~боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. За змістом\~ст.613 ЦК України,\~ кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Даних про те, що позивач виконав п.п. 4.8.1 та 4.8.2. договору щодо своєчасного повідомлення боржника, суду позивачем не надано. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в категоричній формі заперечував направлення на його адресу чи на адресу боржника належним чином оформленого письмового повідомлення про зміну кредитора в зобов'язанні. В той же час, в матеріалах справи наявна копія досудової вимоги ПАТ "Дельта Банк" від 19.01.2012 року щодо повернення заборгованості за кредитним договором від 16.08.2007 року. В даній вимозі, зокрема вказано про передачу ТзОВ "Укрпромбанк" відповідних прав ПАТ "Дельта Банк" (право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами та забезпечувальними договорами). Оскільки, норми чинного законодавства не містять вимог щодо форми повідомлення про зміну кредитора, то слід вважати що саме цією вимогою боржника та поручителя було повідомлено про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк". Отже є підстави для звільнення [PERSON] від сплати відсотків за кредитним договором за період з 30.06.2010 року по 01.02.2012 року та сплати комісії. Крім того, суд враховує, що відповідно поданого розрахунку Позивачем, ПАТ "Дельта Банк" з 08.02.2013 року припинив нарахування процентів за користування кредитними коштами. Тобто, із боржника слід стягнути заборгованість по відсотках з 01.02.2012 року по 08.02.2013 року в розмірі 3434,07 доларів США. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що з боржника може бути стягнута заборгованість за кредитним договором №252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року станом на 28.04.2015 року в розмірі 32467,07 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 763311 грн. 69 коп., з яких: тіло кредиту 29033 долара США (682575 грн. 55 коп.); відсотки - 3434,07 доларів США (80736 грн. 13 коп.). Що стосується позовних вимог [PERSON] до ПАТ "Дельта Банк" про визнання договору поруки припиненим, то суд вважає їх законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного між ТзОВ "Укрпромбанк" та [PERSON] договору поруки №252/П-07 від 16.08.2007 року, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, тобто відповідати перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. За положеннями ч.4\~ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 постанови №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі\~статтею 526 ЦК\~України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. З матеріалів справи вбачається, що в договорі поруки зазначено, що він діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником та поручителем. Такі умови не свідчать про те, що цими договорами установлено строк припинення поруки в розумінні ст.\~251, ч.4 ст.\~559 ЦК України\~(така правова позиція зроблена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 р. в справі №6-53 цс14). А тому, у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4\~ст.559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що 19.01.2012 року ПАТ "Дельта Банк" на адресу [PERSON] була направлена письмова вимога про дострокове повне виконання зобов'язань за кредитним договором не пізніше 5-ти днів з моменту отримання цієї вимоги. Отже, банком встановлений новий граничний строк для дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором - 24.01.2012 року. А тому, строк виконання основного зобов'язання вважається таким, що настав саме з\~24.01.2012 року. Згідно з правовим висновком, зробленим Верховним Судом України за результатами розгляду вищевказаної справи №6-53 цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, застосоване в другому реченні частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті61,\~64 ГПК України,\~статті 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.\~ Оскільки ПАТ "Дельта Банк" позовні вимоги до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання заявив 20.11.2014 року, тобто за спливом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, порука вважається такою, що припинена. Суд не бере до уваги доводи представника ПАТ "Дельта Банк" про те, що після повідомлення від 19.01.2012 року, банк двічі звертався з позовом до суду, а саме в лютому 2013 року та в березні 2012 року, оскільки в обох випадках позовна заява залишалась без розгляду, що представником банку не заперечується. В той час, як чинним законодавством не передбачено переривання перебігу шестимісячного строку встановленого ч.4\~ст.559 ЦК України. Також, згідно ст.265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №252/ФКВ-07 від 16.08.2007 року станом на 03.12.2014 року в розмірі 32467,07 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 743494грн. 30 коп. Крім того, підлягає до задоволення позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. У відповідності до ч.1ст. 88\~ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки вимоги банку є частково підставними, то згідно ч.ч. 1 і 5\~статті 88 ЦПК України\~та ч.6\~ст. 6 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] за розгляд справи повинна сплатити позивачу 3654 грн. судових витрат. В той же час, з ПАТ "Дельта Банк" на користь [PERSON] з тих же підстав слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст.\~509,\~525,\~526,\~530,\~543,\~554,\~610,\~611,\~615, 625,\~1050,\~1054 ЦК України,та

Outcome: partial