Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської окружної (місцевої) прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Любецької селищної ради з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього шкоду, завдану навколишньому природному середовищу у розмірі 617572,01 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 09.02.2018 не дотримався вимог законодавства в частині забезпечення належних лісозаготівельних робіт, не виконав умови договору № 10 від 17.01.2018, своєчасно не виявив порушень, не вжив відповідних заходів щодо їх усунень, не проконтролював працівників, які здійснювали порубку та допустив порубку дерев породи сосна у кількості 65 шт. (60 дерев сироростучих, 5 дерев сухостійних) у кварталі 126, виділу 13 Любецького лісництва ДП «Чернігівський лісгосп» без дозвільних документів, тобто на ділянці не призначеній для вирубки, чим порушив законодавство у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, завдавши шкоду лісовим ресурсам, яка згідно розрахунку розміру шкоди від 28.03.2018 та висновку судово-економічної експертизи № 20 від 01.11.2018, складає 617572,01 грн. За даним фактом лісничим [PERSON] 12.02.2018 щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП. Однак, 13.02.2018 інженером з охорони та захисту лісу ДП «Чернігівське лісове господарство» справу про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] було закрито з обґрунтуванням наявності в діях останнього ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. 23.02.2018 відомості про дану подію були внесені до ЄРДР за № 120827001000117. Проте, у зв`язку з декриміналізацією відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» від 06.09.2018 року, кримінальне провадження 21.11.2019 за даним фактом було закрито на підставі п .4 ст. 1 ст. 284 КПК України. Оскільки шкода заподіяна незаконним випилюванням лісу залишилася не відшкодованою, тому заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду із вищезазначеним позовом в інтересах держави в особі Любецької селищної ради. У судовому засіданні прокурор Драшпуль Н.О. підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що факт незаконної порубки лісових дерев [PERSON] підтверджується протоколом огляду місця події від 05.04.2018, показами свідків, допитаними як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час розгляду зазначеної цивільного справи, договорами, актами, та додатками до них. Представник позивача Любецької селищної ради у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Суть його заперечень зводилась до того, що він не мав умислу на незаконну порубку дерев, адже працівниками лісництва йому було показано лише загальну межу ділянок, де підлягали вирубці дерева. Оскільки між лісовими ділянками йшла дорога, а біля ділянки, де дерева не підлягали вирубці, були відсутні відповідні стовпчики, то вона знаходилася в середині ділянок, які підлягали вирубці, тому його працівники, яким він особисто показував межі вирубки лісу, випадково випиляли дерева, які не підлягали вирубці згідно укладеного між ним та лісництвом договору. [PERSON] зазначив, що 17.01.2018 він як ФОП підписував договір та відповідні акти приймання-передачі лісосіки для розробки на кожну лісову ділянку за договором після того, як лісничими йому були показані межі цих ділянок. Під час підписання зазначеного договору він не знав, що його підприємницька діяльність була зупинена. Також відповідач зазначив, що вирубку дерев здійснювали його наймані працівники, які працювали на нього за домовленістю, а він в цей час перебував у Житомирській області по особистих справах та не здійснював контролю за їх роботою. Представник відповідача\~-\~адвокат Паламарчук О.В. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з тих підстав, що обставини, викладені у позовному заяві, не відповідають дійсності. Так, з плану лісонасаджень ДП "Чернігівське лісове господарство" Любецького лісництва не видно розташування лісових ділянок. У 13 виділі 126 кварталу не позначені ділянки, які не підлягали вирубці, а межі лісових дерев, які підлягали вирубці у січні 2018 року, відповідачу показали працівники лісництва, і саме в цих межах робітники відповідача, орієнтуючись на відповідні візири, не виходячи за їх межі, здійснювали вирубку дерев. Більш того, у висновку експерта був визначений розмір шкоди незаконно зрублених дерев 13 виділу, без конкретизації ділянок, на якій ці дерева знаходилися. В той же час, 13 виділ поділяється на ділянки, частину яких відповідачу, згідно договору, було надано в розробку для вирубки дерев. Відтак, та обставина, що відповідач дійсно незаконно здійснив вирубку дерев, підлягає сумніву. Також, адвокат зазначив, що лісова ділянка, на якій, за думкою прокурора, відповідачем було незаконно спиляні дерева, в подальшому за договором № 109 від 09.08.2018 була передана відповідачу в розробку для вирубки на ній лісових дерев. Представник третьої\~особи,\~ДП "Чернігівське\~лісове господарство", Рудь О.Ф. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Додатково пояснив, що виконавець робіт по вирубці лісових дерев, згідно укладеного з ним договору, несе повну відповідальність, в тому числі за дії його працівників. Перед підписанням кожного акту приймання-передачі лісосіки для розробки, представники лісового господарства разом з [PERSON] виїжджали на місцевість і вказували на межі кожної лісової ділянки, на яких дерева підлягали вирубці, оскільки виконавець під час огляду ділянок має право відмовитися прийняти їх в розробку. Відтак, підписані [PERSON] акти підтверджують ознайомлення останнього з межами лісових ділянок, на яких дерева підлягали вирубці. Викопіювання з Плану лісонасаджень та з Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Чернігівське лісове господарство", а саме Таксаційного опису, відомостей поквартальних підсумків щодо кварталу 126, є загальними документами, з яких не видно помічених засаджень, які підлягають чи не підлягають вирубці. [PERSON] зазначив, що виділи у кварталах поділяються на підвиділи тоді, коли дерева на них підлягають вирубці, а тому вони не прив`язані до плану, оскільки їх у кожному виділі може бути велика кількість різної площі. А відтак, передані лісництвом у серпні 2018 року [PERSON] в розробку лісові дерева підвиділу 6 та 7 виділу 13 кварталу 126 не підтверджують, що це саме ті лісові ділянки, на яких у лютому 2018 року [PERSON] було незаконно вирублено дерева. Незаконно вирублені дерева частково були реалізовані, а кошти з їх реалізації перераховані до державного бюджету, проте, це не є частковим відшкодуванням відповідачем завданої ним незаконною порубкою дерев шкоди. Крім того, [PERSON] зазначив, що під час укладання договору з [PERSON] у січні 2018 року їм не було відомо, що останній не є підприємцем. Представник третьої\~особи,\~Державної екологічної\~інспекції у\~Чернігівській області, у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Допитаний у\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~показав,\~що у\~січні \~лютому 2018\~року він\~працював лісничим\~у ДП\~"Чернігівське\~лісове господарство",\~тоді ж\~між лісництвом\~та ФОП\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~виконання робіт,\~пов`язаних з\~лісництвом,\~згідно якого\~останньому було\~передано в\~розробку більше\~10\~лісових ділянок.\~Свідок разом\~із майстрами\~лісу [PERSON] \~і [PERSON] \~особисто показували\~відповідачу межі\~кожної лісової\~ділянки,\~дерева на\~якій підлягають\~вирубці.\~Також свідок\~зазначив,\~що на\~деревах,\~які не\~підлягають вирубці,\~ставиться тавро,\~проставлення на\~них будь-яких\~інших маркувань та стрічок законодавством не передбачено. У січні лютому 2018 року до вирубки входила лише частина дерев виділу 13 кварталу 126, а саме відповідні 3 ділянки, на які були складено акти прийому-передачі лісосік. Лісова ділянка, на якій не підлягали вирубці дерева знаходилася поряд, близько 20 м, від лісових ділянок, на якій дерева підлягали вирубці. [PERSON] повинен був контролювати роботу своїх працівників під час вирубки дерев, які можливо помилково сприйняли насічку на деревах, які не підлягали вирубці, за позначки, що свідчили про те, що дерева підлягають порубці. У свою чергу, насічки на деревах навпаки підтверджують їх технічну придатність і були проставлені, оскільки частина лісу в цьому кварталі була після пожежі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він на час спірних правовідносин працював майстром лісу у ДП "Чернігівське лісове господарство". Свідок з ще з одним майстром та лісничим [PERSON] особисто показували межі кожної лісової ділянки, дерева на яких підлягають вирубці. Також свідок підтвердив, що лісова ділянка, на якій не підлягали вирубці дерева, знаходилася поряд, а не в середині, з лісовими ділянками, на якій дерева підлягали вирубці. Допитаний свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він у січні лютому 2018 року працював лісорубом 6 розряду у ФОП [PERSON] за домовленістю. Відповідач свідкові та його колезі особисто показував межі лісових ділянок, на яких слід було здійснювати порубку дерев. Їх кількість свідок не знає. Свідок з колегою здійснювали рубку дерев на цих лісових ділянок 2 дні, а на 3 день приїхало керівництво лісництва і повідомило, що ними вже спиляно дерева, які не підлягали вирубці. Також свідок зазначив, що під час порубки дерев, він з колегою орієнтувалися по візирах (білих полосах). Крім того, [PERSON] зазначив, що [PERSON] з ними не було та він не здійснював контроль за їх роботою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він працював майстром лісу у Любецькому лісництві, до обов`язку якого входить охорона лісу, проте з грудня 2017 року по липень 2018 року перебував на лікарняному. Свідок зазначив, що приблизно у лютому 2018 року йому зателефонував лісничий [PERSON] і повідомив, що у лісництві було незаконно випиляні дерева, після чого свідок приїхав на місце і дійсно побачив, що здійснено порубку дерев, які не підлягали вирубці. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.05.2021 позов було забезпечено, шляхом заборони [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) відчужувати земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 1824487601:03:003:0013. Вислухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» та наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» з 15.03.2021 Чернігівська місцева прокуратура змінила назву на Чернігівську окружну прокуратуру. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З листів Любецької селищної ради № 03-06/68 від 18.01.2021 та № 03-06/114 від 04.02.2021 вбачається, що Любецька селищна рада з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних незаконною порубкою дерев, до суду не зверталася та не має наміру звертатися. Таким чином, прокурором обґрунтовано пред`явлено позов в інтересах держави в особі Любецької селищної ради до [PERSON] , оскільки орган місцевого самоврядування ухилився від вжиття заходів, спрямованих на забезпечення відшкодування заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди, що вбачається з матеріалів справи. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. За змістом ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконною визнається порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; не на призначених ділянках чи понад встановлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З урахуванням викладеного та визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, у деліктних правовідносинах на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини, якщо позивачем доведено завдання йому шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. З протоколу № 1 про адміністративне правопорушення, складеного 12.02.2018 лісничим Любецького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» Єленичем В.Д., вбачається, що ФОП [PERSON] об 11 год. 09.02.2018 в кварталі 126, виділу 13 здійснив незаконну заготівлю дерев сосни звичайної в кількості 65 шт. (60 дерев сироростучих, 5 дерев сухостійних), що є порушенням ст. 69, 105 Лісового кодексу України. Дії [PERSON] були кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП. У протоколі [PERSON] зазначив, що лісопорушення вчинене не навмисно, без намірів наживи та зловживань, внаслідок помилкового визначення меж лісосіки. З обставинами викладеними в протоколі він погодився. Постановою № 1 інженера з охорони та захисту лісу І категорії ДП «Чернігівське лісове господарство» Бабича М.С. від 13.02.2018 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 12.02.2018 щодо [PERSON] закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, та постановлено матеріали справи направити за належністю. З постанови про закриття кримінального провадження від 21.11.2019, внесеного до ЄРДР № 120827001000117 від 23.02.2018, вбачається, що воно закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки 01.01.2019 набрав чинність ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» від 06.09.2018, на підставі якого відбулася часткова декриміналізація діяння, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме сума заподіяної [PERSON] шкоди є меншою за суму шкоди, заподіяння якої є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої диспозицією ст. ч. 1 ст. 246 КК України. Так, постанова у справі про адміністративне правопорушення або вирок суду про визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного або кримінального правопорушення були б преюдиційним судовим рішенням у цивільній справі про відшкодування нею шкоди і, відповідно, преюдиційним доказом. Проте, у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Не притягнення особи до адміністративної або кримінальної відповідальності з будь-яких причин не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку. Така позиція, крім іншого, узгоджується з висновками, викладеними у Постанові ВС від 18.12.2019 (справа № 569/13962/17). Отже, встановлення вини відповідача [PERSON] у заподіянні шкоди незаконною виробкою дерев підлягає доведенню у порядку, визначеному ЦПК України, на підставі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, постановою начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури Артеменка О.С. від 20.11.2019 надано дозвіл керівнику, першому заступнику керівника та заступникам керівника Чернігівської місцевої прокуратури, прокурорам Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури та прокурорам управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Чернігівської області на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні в ЄРДР № 120827001000117 від 23.02.2018 з метою вжиття заходів представницького характеру щодо стягнення шкоди за незаконну вирубку дерев на території Любецького лісництва ДП "Чернігівське лісове господарство". З витягу з ЄРДР, сформованого 16.04.2018, вбачається, що 23.02.2018 було зареєстровано кримінальне провадження № 120827001000117 за ч. 1 ст. 246 КК України на підставі матеріалів, які надійшли до ЧВП 22.02.2018 з УЗЕ в Чернігівській області за заявою ДП «Чернігівське лісове господарство» від 13.02.2018 № 137 про незаконну порубку ФОП [PERSON] 65 дерев на території Любецького лісництва на суму 617571,99 грн. З матеріалів вищезазначеного кримінального провадження вбачається, що згідно лісорубного квитка серії ЧН ЛРК № 001889 від 12.01.2018, Любецькому лісництву ДП «Чернігівське лісове господарство», надано дозвіл, на підставі акту лісопатологічного і санітарного обстеження від 05.01.2018, здійснити суцільну санітарну рубку дерев, загальною площею 13 га, з метою вжиття заходів з формування і оздоровлення лісів відповідно до завдань 2018 року у кварталі 53 виділу 3.1, кварталі 53 виділу 6.5, кварталі 120 виділ 4.1, кварталі 126 виділ 13.3, кварталі 126 виділ 13.4, кварталі 126 виділ 9.2, кварталі 126 виділ 9.1, кварталі 126 виділ 15.2, кварталі 126 виділ 15.1, кварталі 126 виділ 14.1, кварталі 126 виділ 13.2, кварталі 126 виділ 13.1, кварталі 126 виділ 14.2, кварталі 126 виділ 13.5, кварталі 119 виділ 18.1, кварталі 119 виділ 12.2, кварталі 117 виділ 3.2, кварталі 117 виділ 3.1. 17.01.2018 між ДП «Чернігівське лісове господарство», в особі директора Ревко Ю.А. та ФОП [PERSON] було укладено договір №10 про виконання робіт, пов`язаних з лісництвом. Згідно умов договору ФОП [PERSON] мав право та зобов`язувався на власний ризик, власними силами і силами найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги пов`язані з лісництвом за завданням замовника, який в свою чергу має право та зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги. Документальний супровід і надання/прийняття Сторонами послуг, відповідно до умов договору, здійснювався за встановленими формами у Додатках, які є не від`ємною частиною даного Договору. Строк закінчення заготівлі встановлено до 31.12.2018. У відповідності до Додатку № 3 технічного завдання переліку послуг, пов`язаних з лісництвом, які надаються за Договором, а саме плану заготівлі деревини та актів приймання-передачі лісосіки для розробки № 1-16, головним лісничим [PERSON] було передано, а ФОП [PERSON] прийнято для проведення суцільної санітарної рубки ділянки Любецького лісництва, розміщені у кварталі 120 виділ 4.1, кварталі 126 виділ 13.3, кварталі 126 виділ 13.4, кварталі 126 виділ 9.2, кварталі 126 виділ 9.1, кварталі 126 виділ 15.2, кварталі 126 виділ 15.1, кварталі 126 виділ 14.1, кварталі 126 виділ 13.2, кварталі 126 виділ 13.1, кварталі 126 виділ 14.2, кварталі 126 виділ 13.5, кварталі 119 виділ 18.1, кварталі 119 виділ 12.2, кварталі 117 виділ 3.2, кварталі 117 виділ 3.1. Протоколами № 1, 2, 3 від 17.01.2018 між замовником директором Любецького лісництва [PERSON] та виконавцем ФОП [PERSON] було погоджено тверду договірну ціну робіт, які надаються за вищезазначеним Договором. З пояснень [PERSON] від 09.02.2018 та від 19.03.2018, які були відібрані під час досудового розслідування кримінального провадження вбачається, що перед укладенням договору №10 від 17.01.2018 про виконання робіт, пов`язаних з лісівництвом його робітникам та йому особисто працівники Любецького лісництва показали межі рубок, про що було складено акти передачі лісосік для розробки. Фактично після складання даних документів йому були передані лісосіки в кв.126 вид. 15.2, 14.1, 13.1, 14.2, 9.1, 9.2, 13.2, 13.5, 13.4, 13.3; кв.119 вид. 18.1, 12.2; кв.117 вид 3.2, 3.1; кв.120 вид. 4.1. Після того як наймані працівники почали здійснювати вирубку дерев лісник його повідомив про незаконну порубку 65 дерев. Зазначив, що бригади, які здійснювали розробку лісосіки, помилково переплутали межі лісосік та почали розробку в іншому місці. Додав, що в день, коли здійснювалася порубка дерев, він фактично не був присутній на ділянці порубки, оскільки виїхав до Житомирської області по особистим справам. Свою вину в незаконній порубці 65 дерев визнав частково. З протоколів допиту лісничого Любецького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» [PERSON] від 12.06.2018 та майстра лісу [PERSON] , які знаходяться у матеріалах кримінального провадження вбачається, що працівники Любецького лісництва, після підписання 17.01.2018 з ФОП [PERSON] договору №10, показали останньому межі кожної лісосіки, запланованої в розробку, склавши відповідні документи. Під час здійснення планового об`їзду об`єктів на яких проводились лісозаготівельні роботи в кварталі 126 виділу 13 Любецького лісництва було виявлено незаконну порубку 65 дерев, породи «Сосна», здійснену працівниками [PERSON] . Після чого відразу було припинено виконання робіт та повідомлено про даний факт керівництву підприємства. Зазначають, що працівниками [PERSON] були випадково вирубані дерева за межами переданої йому ділянки. Крім того, протоколом огляду місця події від 05.04.2018 підтверджується факт виявлення самовільної рубки 65 дерев сосни в кварталі 126 виділу 13 Любецького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство». Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, кадастрового плану та схеми, земельна ділянка з кадастровим номером: 7424482500:09:001:0209, на якій здійснено незаконну вирубку дерев (квартал 126, виділ 13) перебуває в постійному користуванні ДП «Чернігівське лісове господарство». Доводи представника відповідача про те, що лісова ділянка, на якій відповідачем нібито було незаконно спиляні дерева, в подальшому за договором № 109 від 09.08.2018 була передана йому ж в розробку для вирубки на ній дерев, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 між ДП «Чернігівське лісове господарство», в особі директора [PERSON] , та ФОП [PERSON] було укладено договір № 109 про виконання робіт, пов`язаних з лісництвом. У відповідності до Додатку № 3 технічного завдання переліку послуг, пов`язаних з лісництвом, які надаються за цим Договором, а саме плану заготівлі деревини та актів приймання-передачі лісосіки для розробки № 15,16, головним лісничим [PERSON] було передано, а ФОП [PERSON] прийнято для проведення суцільної санітарної рубки ділянки Любецького лісництва, розміщені у кварталі 126 виділ 13.6, кварталі 126 виділ 13.7. З актів приймання-передачі лісосіки для розробки № 2, 3, 9, 10, 12 до Договору № 10 від 17.01.2018 площа лісових ділянок кварталу 126 виділу 13.3 складає 0,3 га, виділу 13.4- 1,0 га, виділу 13.2 0,8 га, виділу 13.1 0,9 га, виділу 13.5 1,0 га. З актів приймання-передачі лісосіки для розробки № 15,16 до Договору № 109 від 09.08.2018 площа лісових ділянок кварталу 126 виділу 13.6 складає 0,3 га, виділу 13.7- 0,9 га. Отже, [PERSON] в розробку було передано лісові насадження у виділі 13 кварталу 126, загальною площею 5,2 га (0,3 +1,0+0,8+0,9+1,0+0,3+0,9). В той же час, з викопіювання з Проекту організації та розвитку лісового господарства, а саме Таксаційного опису відомостей поквартальних підсумків ДП "Чернігівське лісове господарство" Любецького лісництва кварталу 126, вбачається, що загальна площа виділу 13 кварталу 126 складає 5,7 га. Відтак, [PERSON] в розробку не було передано лісові насадження які знаходяться на лісовій ділянці площею 0,5 га виділу 13 кварталу 126, на якій [PERSON] було здійснено незаконну порубку дерев у лютому 2018 року. З урахуванням наведеного, матеріалами справи, а також показами свідків підтверджується винність [PERSON] у заподіянні ним шкоди державі, в особі Любецької селищної ради, внаслідок незаконної порубки дерев у кількості 65 шт. на території ДП "Чернігівське лісове господарство" Любецького лісництва. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев у 2018 році на дільниці № 9 квартал 126 виділ 13 Любецького лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство», який було виконано по Таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 № 665, додаток № 1, польової переліскової відомості пнів незаконної рубки дерев від 12.02.2018 та висновку експерта № 20 від 01.11.2018, складеного за результатами проведеної судової економічної експертизи за експертною спеціальністю 11.2 «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій», загальний розмір шкоди, пов`язаної із незаконним вирубуванням дерев сосни у кількості 65 шт. складає 617572,01 грн. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.01.2021, [PERSON] з 09.12.2000 по 19.04.2017 та з 13.06.2018 здійснював економічну діяльність з лісозаготівлі. В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Таким чином, оскільки [PERSON] шкода завдана не внаслідок вчинення злочину, враховуючи його матеріальне становище, суд дійшов до висновку про зменшення розміру відшкодування ним завданої шкоди до 308786 грн. Відповідно п. б ч. 2 до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури та необхідність стягнення з [PERSON] шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, у розмірі 308786 грн, шляхом перерахування коштів одержувачам: 108075 грн 10 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України; 46318 грн до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 154393 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області. Оскільки, згідно платіжного доручення Держказначейської служби України № 143 від 02.02.2021, Чернігівською обласною прокуратурою за подання позову до [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 9263 грн 58 коп., то, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь Чернігівської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 4631 грн 80 коп.

Outcome: partial