Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] вказує в позовній заяві від 30 липня 2014 року, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким проживала до дня його смерті, будучи зареєстрованою за адресою [ADDRESS]. Покликається на те, що на підставі ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після його смерті. В обгрунтування цього факту доводить, що право її чоловіка на зазначений будинок стверджується випискою з погосподарської книги с. Городище № 13, особовий рахунок [NUMBER] Споруджений він був на виділеній йому рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу "Нове життя" Березнівського району Рівненської області та виконкому Городищенської сільської ради народних депутатів 26 листопада 1980 року земельній ділянці з дотриманням усіх необхідних на той час будівельних норм і правил, будівництво якого було завершено у 1984 році. Будинок не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки після ліквідації колгоспу "Нове життя" виділ часток у майні колгоспного двору не проводився. Зазначає, що відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, затверджденого заступником Міністра комунального господарства Української РСР В. Романовим та погодженої заступником голови Верховного Суду Української РСР Р. Сіденком 15 січня 1966 року, яка діяла на час будівництва будинку, а втратила чинність лише 13 грудня 1995 року, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам і селищам міського типу, але до них не приєднані. За таких обставин наявність запису в погосподарській книзі на той час була достатньою підставою обгрунтування права власності на будинок в сільській місцевості. Проживаючи постійно разом з чоловіком в цьому будинку до дня його смерті, проживає в ньому і зараз. Чоловік за життя право власності на будинок та належну йому земельну ділянку у встановленому законом порядку не оформив. Заповіту не залишив. У червні 2014 року було виготовлено технічний паспорт на будинок, надвірні будівлі і споруди. Їхні діти, відповідачі по справі, спадщини не приймали і на неї не претендують. Про це вони заявили в письмових заявах. Оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, просить визнати за нею як спадкоємцем за законом, право власності на будинок і господарські споруди в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що вказані в позовній заяві, пояснення дав аналогічні викладеному в ній, просить позов довірительки задовольнити з підстав, встановлених ст. 1268 ЦК України. На підставі свідоцтва про шлюб (а. с. 26), який [PERSON] 7 серпня 2005 року уклала з [PERSON] (актовий запис з Книги реєстрації шлюбів № 64 від 7 серпня 2005 року) відомо що після його реєстрації їй присвоєно прізвище чоловіка "[PERSON]". А тому [PERSON] є належним відповідачем у справі, а її прізвище "[PERSON]" в позовній заяві позивачем [PERSON] вказане помилково. В судовому засіданні відповідачі в повному обсязі визнали позовні вимоги [PERSON] і показали, що спадщини не приймали, на той час за місцем відкриття спадщини не проживали. [PERSON] в шестимісячний строк для прийняття спадщини перебував за межами України, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, а відповідач [PERSON], на той час [PERSON], проживала у свого майбутнього чоловіка, з яким в послідуючому зареєстрували шлюб. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши інші докази, що представлені ними, які свідчать про прийняття позивачем [PERSON] спадщини відповідно до вимог діючого законодавства, суд задовольняє позов як обґрунтований. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] (актовий запис про смерть № 2 від 7 січня 2004 року, а. с. 7), прийняла спадщину у вигляді домобудування, що належало тому на праві власності, по [ADDRESS], постійно проживаючи з ним в одному будинку. Вказана обставина стверджена довідкою виконавчого комітету Городищенської сільської ради № 463 від 11 лютого 2014 року (а. с. 18). Їх родинні відносини доведені свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 30 від 30 серпня 1980 року (а. с. 6). Виписка з погосподарської книги № 13 по Городищенській сільській раді Березнівського району на 2011-2015 роки (особовий рахунок [NUMBER]) свідчить, що житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] (а. с. 19). Ця ж обставина доводиться також будівельним паспортом на ім'я [PERSON] про виділення йому в с. Городище Березнівського району земельної ділянки розміром 0.12 га для будівництва житлового будинку. Повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] № 37/01-09 від 17 вересня 2014 року та інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 38394461 від 17 вересня 2014 року доводять, що спадкова справа на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], не заводилась. Нотаріусом 7 липня 2014 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за зверненням [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. У відповідності з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Подібний факт безспірно доведений позивачем [PERSON] в судовому засіданні. Вона прийняла спадщину, проживаючи однією сім'єю зі спадкодавцем на день його смерті в належному спадкодавцю на праві власності будинку в [ADDRESS]. Про відмову від її прийняття не заявила. Таким чином вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Технічним паспортом на імя спадкодавця [PERSON], що виготовлений 12 червня 2014 року, доведено технічні характеристики будинку та його інвентаризаційна вартість, яка становить 148 289 гривень.

Outcome: approved