Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду 27 листопада 2017 року було розірвано. Від шлюбу, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вона не працює, перебуває на обліку, як безробітна в Фастівському МРЦЗ з 10 листопада 2017 року. Відповідач після розірвання шлюбу не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, останній раз надавав допомогу у жовні 2017 року. Оскільки, відповідач не мав постійного заробітку з того часу, як вони одружилися, офіційно не був працевлаштований, мав нерегулярний, мінливий дохід, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та бажає отримувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 тисячі гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 600-800 грн. щомісячно. Суду пояснив, що матеріальної змоги сплачувати аліменти в розмірі, який визначений позивачкою він не може, оскільки ніде не працює та має на своєму утриманні ще малолітню доньку [PERSON], [INFO], на яку сплачує аліменти за рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, було розірвано.(а.с. 6) Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 18 березня 2014 року. (а.с.5). З Довідки від 13 січня 2018 року, виданої Головою вуличного комітету м. Фастів [PERSON], вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS], разом із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на забезпеченні мами. (а.с.7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом та не спростовано самою позивакою відповідач періодично надає допомогу для утримання малолітнього сина, однак в недостатній кількості, як того бажає позивач. Так, згідно наявних в матеріалах справи довідок, відповідач по справі ніде не працює. (а.с. 22, 23). З наданої відповідачем копії Постави про відкриття виконавчого провадження № 17907254 від 10.03.2010 року, вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-362 від 01 березня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Аліни, 20 червня 2007 року в розмірі 400,00 грн. (а.с.25). Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень;. Даним законом передбачено, що вищевказаний прожитковий мінімум на протязі року буде змінюватися. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі № 6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації у порядку передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 2000 грн. є не обґрунтованим, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Суд приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, в якого на утриманні є ще інша дитина, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 01 лютого 2018 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 01 лютого 2018 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial