Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності від 05.12. 2013 року, звернувся до суду з позовом до відповідача в особі ВАТ НАСК "ОРАНТА" про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 41 097, 56 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2013 року в м. Києві по Старообухівській дорозі, 21, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля “Skoda Fabia ”, д/н [NUMBER], що належить [PERSON], [INFO] працюючого охоронцем ТОВ «Комерційна охоронна діяльність» та автомобіля марки “Subaru Forester”, д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП. Позивач стверджує, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, завдану застрахованою особою в розмірі 41 097, 56 гривень, але фактично відмовився від виплати, чим порушив права позивача. Представник позивача [PERSON] за довіреністю від 05.12.2013 року в судовому засіданні просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 41 097, 56 гривень, суму пені у розмірі 650, 98 гривень , суму витрат на огляд транспортного засобу у розмірі 350,88 гривень. Відповідач ВАТ НАСК "ОРАНТА" про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки 13.06. 2014 року, однак в судове засідання - не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому судом визнано за можливе розглянути справу в її відсутність. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України, за згодою представника позивача, відповідно до його заяви за вх. № 29682 від 26.06. 2014 року Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04.11.2013 року, [PERSON] 15.10.2013 року приблизно о 08 год.15 хв. в м. Києві по Старообухівській дорозі, 21 , водій керуючи автомобілем “Skoda Fabia ”, д/н [NUMBER] , під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем “Subaru Forester”, д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, у зв'язку із чим [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху , визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 ( двадцяти п»яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 ( чотириста двадцять п»ять) гривень (а.с. 11). Згідно полісу № АЕ/1248617 від 15.03.2013 року автомобіль “Skoda Fabia ”, д/н [NUMBER] застрахований у ВАТ НАСК "Оранта" (а.с. 18). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль “Subaru Forester”, д/н [NUMBER], належить [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки від 15.10. 2013 року про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль “Subaru Forester”, д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: задній бампер, задня права стоп-фара, заднє праве крило, задня дверка, скло задньої дверки, внутрішні пошкодження ( а.с.10). [PERSON] подав до НАСК "Оранта" заяву про страхове відшкодування за № 13493 від 21.11.2013 року про виплату суми страхового відшкодування (а.с. 14-15). Згідно страхового акту № ОЦВ-13-13493/1, наданого НАСК "Оранта", сума страхового відшкодування становить 41 097,56 гривень (а.с. 19). 08 січня 2014 року за № 09-02-09/37 [PERSON] надіслано листа від НАСК "Оранта" про те, що виплату суми страхового відшкодування в розмірі 41 097,56 гривень буде здійснено найближчим часом на рахунок Головний офіс ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 18). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору страхування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Наявними у справі доказами підтверджується те, що позивачем були виконані вимоги статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", натомість, доказів виплати відповідачем позивачу страхового відшкодування за шкоду, завдану йому транспортному засобу, суду не було надано. Враховуючи те, що відповідач своєчасно не виплатив позивачу страхове відшкодування, то з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 41 097,56 гривень. Разом з тим , не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 650 гривень 98 коп., оскільки відповідно до пункту 37.2 статті 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961 , яким встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня, так як вказана норма регулює відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є суб"єктом цього договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, а отже підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідача сума витрат на огляд транспортного засобу у розмірі 350 гривень 88 коп. На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, а тому приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення основного боргу , оскільки вимоги в частині стягнення пені надумані та такі, що суперечать чинному цивільному законодавству. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України , якщо сторону. на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial