Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У січні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] треті особи - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя у позивача із [PERSON] не склалося, 25.07.2016 року шлюб було розірвано. При цьому, дитина залишилася проживати разом із матір»ю. Як стверджував позивач, через неприязні стосунки колишня дружина чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, обмежує його у зустрічах та спілкуванні з дитиною. З цих підстав [PERSON] просив ухвалити рішення, яким зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. Крім того, просив визначити наступні способи участі у вихованні дитини: систематичні побачення щотижня у середу з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та суботу з 8 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв.; забирати дитину із закладів дошкільного виховання у дні побачення та інші дні для супроводження дитини додому; раз в три місяці мати можливість на один тиждень їхати з сином на відпочинок, в тому числі за кордон України. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації підтримала позовну заяву та надала для долучення до матеріалів справи відповідний висновок Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, та представника Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя у позивача із [PERSON] не склалося, 25.07.2016 року шлюб було розірвано. При цьому, дитина залишилася проживати разом із матір»ю. Як пояснив в судовому засіданні позивач, між колишнім подружжям склалися неприязні стосунки, при цьому [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, обмежує його у зустрічах та спілкуванні з дитиною. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено СК України. Ч. 2 ст. 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Однак, відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Ст. 157 СК України визначає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] проживає окремо від батька. За приписами ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Зі змісту даної статті СК України вбачається, що право на зверненні до суду із позовом про вирішення спору щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною має саме той з батьків, хто проживає окремо. Таким чином, законодавством України закріплено право [PERSON] як батька [PERSON], [INFO] на спілкування зі своїм сином та право брати участь у його вихованні. Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні тому з батьків хто проживає окремо, своїх прав щодо виховання дитини та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку. При цьому, розглядаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною суд має дотримуватися розумного балансу на участь у вихованні дитини іншими членами сім'ї, яким надано таке право. Не забезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок сімейного конфлікту та неприязних стосунків [PERSON] обмежила спілкування сина [PERSON], [INFO] з його батьком [PERSON] Такі дії відповідача перешкоджають позивачеві брати участь у вихованні дитини. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації пояснила, що батько дитини неодноразово звертався до Поліції з повідомленням про чинення перешкод у спілкуванні з дитиною, дане питання було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, при цьому мати дитини на засідання комісії не з»влялась, свою думку жодним чином не висловлювала. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження застосування позивачем фізичного чи психологічного насилля, негативного впливу по відношенню до дитини. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи законодавчо закріплене право батька спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, суд вважає за необхідне усунути позивачеві перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. З урахуванням висновку про визначення участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], складеного Службою у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації 29.03.2017 року за №104-2355, суд вважає за необхідне визначити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини протягом трьох годин з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у І, ІІІ середу місяця, а також у ІІ та ІV суботу місяця протягом семи годин з 10 год.00 хв. до 17 год. 00 хв. Визначити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини надавши можливість [PERSON] забирати дитину - [PERSON], [INFO] із закладів дошкільного виховання та навчання у дні побачень для супроводження дитини додому за попереднім повідомленням матері дитини. Визначити порядок спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини надавши можливість [PERSON] один раз на три місяці, за попередньою домовленістю з матір»ю дитини [PERSON], проводити відпочинок з сином [PERSON], [INFO], протягом одного тижня підряд. Відповідач не надала належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили, що спілкування з [PERSON] очевидно негативно виплине на психоемоційний стан [PERSON], [INFO]. З аналізу положень ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 313 ЦК України ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за №57 вбачається, що задоволення позову одного з батьків на одноразове вивезення дитини без згоди іншого за межі України можливе лише у разі доведення позивачем ухилення відповідача від надання такого дозволу, або відмови у його наданні, а також того, що така відмова є необґрунтованою. При цьому, такий дозвіл має надаватися іншим із батьків у кожному випадку окремо із зазначенням періоду перебування дитини за кордоном та відповідної країни перебування. Тому, надання дозволу на неодноразовий виїзд дитини за кордон без згоди іншого з батьків на підставі одного рішення суду є неможливим та є порушенням засад рівності прав та обов»язків батьків щодо дитини. З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Outcome: partial