Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи: приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В., [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 12.04.2019 року). На день смерті вона була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка, площею 2,3300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, розташована на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683000-01-003-0127, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №116716 від 30.04.2002 року. За життя [PERSON] 31 липня 2003 року склала заповіт, яким все належне їй на день смерті заповіла йому. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №58. 29 жовтня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса від 29 жовтня 2019 року йому було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище, ім`я та по батькові померлої вказане " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть та в заповіті померла вказана " [PERSON] ". Також, в свідоцтві про його народження серії [NUMBER] від 26.09.1961 року в графі мати зазначено " [PERSON] ". [PERSON] , його брат та син померлої, який має право на обов`язкову частку в спадковому майні, відмовився від своєї частки в спадщині, подавши до нотаріуса у встановлений законом строк заяву про відмову від спадщини. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості отримати, а тому був вимушений звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1233 ЦК України, прохає суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] , та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ткаленко М.Д. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. в підготовче засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] в підготовчому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в підготовчому засіданні пояснила, що є дружиною позивача і дійсно померла мати [PERSON] заповіла чоловікові належну їй земельну ділянку, проте при оформленні спадщини виявилися розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах. Свідок [PERSON] в підготовчому засіданні пояснив, що є односельчанином позивача, дійсно померла [INFO] [PERSON] є матір`ю позивача. Сім`ю позивача знає з 1970 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи [PERSON] , покази свідків, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 12.04.2019 року). На день смерті вона була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка, площею 2,3300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, розташована на території Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683000-01-003-0127, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №116716 від 30.04.2002 року (а.с.11-16). За життя [PERSON] 31 липня 2003 року склала заповіт, яким все належне їй на день смерті заповіла позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №58 (а.с.10). 29 жовтня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса від 29 жовтня 2019 року йому було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище, ім`я та по батькові померлої вказане " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть та в заповіті померла вказана " [PERSON] ". Також, в свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] від 26.09.1961 року в графі мати зазначено " [PERSON] " (а.с.18). [PERSON] , брат позивача та син померлої, який має право на обов`язкову частку в спадковому майні, відмовився від своєї частки в спадщині, подавши до нотаріуса у встановлений законом строк заяву про відмову від спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Вказаний в позовній заяві факт позивачу необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи та показами свідків [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні, згідно яких позивач [PERSON] дійсно є сином померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому, згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved