Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтуванні свого позову позивач вказав, що 25.02.2008 року між АКБ «МЕРКУРІЙ», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 22-12-40, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 300 000,00 грн. зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 10.02.2034 року. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав, відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав кредит. 25.02.2008 року у забезпеченні виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем - іпотекодавцем, був укладений Іпотечний Договір № 22-1-05-39, посвідчений 25.02.2008 року Літвіновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу зареєстрованим № 1539, предметом якого є нерухоме майно, яким є житловий будинок в цілому, загальною площею 95,10 кв.м., житловою площею, 46.10 кв.м. з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на майно належить відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 08.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Погрібним Д.І. за р. № 372 та зареєстроване 09.02.2007 року Чугуївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1300, записано у реєстрову книгу № Д-8. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що належить іпотекодавцю на підставі державного акту на праві власності на землю від 11.02.2006 року серія [NUMBER], Чугуївською міською радою Харківської області та зареєстрованого за № 010668200054 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Вартість іпотеки за згодою сторін становить 429 000,00 грн. Вартість земельної ділянки, згідно зі звітом по експертно-грошову оцінку земельної ділянки виданим 21.02.2008 року ПП «Ескорт», становить 40 000,00 грн. Відповідно умов іпотечного договору, відповідач узяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати пені у разі невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань . Відповідач не виконав обов'язки за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем, яка станом на 07.07.2014 року складає 284 026,61 грн. Позивач свій позов підтримав, просить суд розглядати справу за відсутності його представника, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що 25.02.2008 року між АКБ «МЕРКУРІЙ», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО БАНК «МЕРКУРІЙ» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 22-12-40, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 300 000,00 грн. зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 10.02.2034 року. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав, відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав кредит. 25.02.2008 року у забезпеченні виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем - іпотекодавцем, був укладений Іпотечний Договір № 22-1-05-39, посвідчений 25.02.2008 року Літвіновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу зареєстрованим № 1539, предметом якого є нерухоме майно, яким є житловий будинок в цілому, загальною площею 95,10 кв.м., житловою площею, 46.10 кв.м. з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на майно належить відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 08.02.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Погрібним Д.І. за р. № 372 та зареєстроване 09.02.2007 року Чугуївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1300, записано у реєстрову книгу № Д-8. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, що належить іпотекодавцю на підставі державного акту на праві власності на землю від 11.02.2006 року серія [NUMBER], Чугуївською міською радою Харківської області та зареєстрованого за № 010668200054 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Вартість іпотеки за згодою сторін становить 429 000,00 грн. Вартість земельної ділянки, згідно зі звітом по експертно-грошову оцінку земельної ділянки виданим 21.02.2008 року ПП «Ескорт», становить 40 000,00 грн. Відповідно умов іпотечного договору, відповідач узяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати пені у разі невиконання або неналежного виконання кредитних зобов'язань . Відповідач не виконав обов'язки за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем, яка станом на 07.07.2014 року складає 284 026,61 грн. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку", передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" за № 5 від 30.03.2012 року було роз'яснено, що у разі, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (відповідне застереження в іпотечному договорі, прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання ), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. В даному випадку ПАТ Банк "Меркурій", на захист свого права мав би подати позов у відповідності до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", яка передбачає спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, що відповідно надає відповідачу інший обсяг прав, як зокрема і при позасудовому врегулюванні, оскільки рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (ст.37 Закону України "Про іпотеку"). З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial