Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в сумі 9318,13 грн. та витрат по сплаті судового збору, в розмірі 1762 грн. обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.12.2010 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 02 вересня 2016 року позичальник [PERSON] помер, а його спадкоємцями на час відкриття спадщини є батьки, відповідачі у справі: [PERSON], [PERSON], які постійно проживали разом із спадкодавцем на час смерті. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед банком склала 9318,13 грн. Позивачем до спадкоємців було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано, у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у задоволенні позову та пояснили, що на час смерті їх син [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною по вул. Достоєвського 16/56, в м. Первомайську Миколаївської області, а зареєстрований був у квартирі своєї рідної сестри по вул. Достоєвського 4/10 в м. Первомайську Миколаївської області. На час відкриття спадщини, однією сім'єю із сином вони не проживали і спадщини не приймали. Суд, вислухавши пояснення відповідачів, показання свідка [PERSON] дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2010 року, між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. 02 вересня 2016 року позичальник [PERSON] помер (а.с. 53). [PERSON] Іванович зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на дату смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором № б/н від 28.12.2010 року становить 9318,13 грн. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обовязок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки, [PERSON] помер, то відповідати перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину. Аналогічні розяснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, ПАТ КБ "ПриватБанк" як позивач, зобовязаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцем померлого, які спільно з ним проживали та прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцями [PERSON] в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі: [PERSON], [PERSON], на підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів де в якості адреси реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж адреса: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Достоєвського 4/1. Натомість, відповідачі в судовому засіданні пояснили, що зазначена квартира по вул. Достоєвського 4/1 була продана ще за життя [PERSON], на час смерті їх син проживав разом зі своєю дружиною по вул. Достоєвського 16/56, в м. Первомайську Миколаївської області, а зареєстрований був у квартирі рідної сестри по вул. Достоєвського 4/10 в м. Первомайську Миколаївської області. На час відкриття спадщини, однією сім'єю із сином вони не проживали і спадщини не приймали. Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердила і свідок [PERSON] З відповіді Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що 02.09.2016 року за претензією кредитора від ПАТ КБ "ПриватБанк", була заведена спадкова справа № 217/2017 після смерті [PERSON]. В матеріалах спадкової справи містяться: заява-претензія з вимогами до спадкоємців № 961 від 22.08.2017 року ПАТ "Альфа-Банк" ; заява-претензія з вимогами до спадкоємців № 962 від 22.08.2017 року ПАТ "Альфа-Банк" . Також зазначено, що згідно вищевказаної спадкрової справи, спадкоємці до державної нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Тобто, зазначена відповідь не дає можливості встановити ті обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог. Будь-якої іншої відповіді нотаріальної контори стосовно спадкової справи та спадкоємців померлого позивачем суду не надано. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідачі є спадкоємцями, після померлого [PERSON], які проживали разом із ним на час відкриття спадщини, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, а також часток прийнятого спадкового майна кожним спадкоємцем, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги. Враховуючи викладене, у звязку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed