Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.07.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що після звільнення від відповідача 09.10.2017 року їй не виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 23 840,89 грн.. Просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «Київдіпротранс» в сумі 23 840,89 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 09.10.2017 по 22.08.2018 р. у розмірі 15073,20 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства "Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва "Киїдніпротранс" повторно в судове засідання не з'явився, про день час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Заперечень та відозву на позов не надіслав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, а представник відповідача Державного підприємства "Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва "Киїдніпротранс" будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з'явився, поважності причин своєї неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису в трудовій книжці (а.с.5) наказом №92/к від 09.062003 року позивач [PERSON] була прийнята на посаду інженера 3 категорії у відділ зв'язку Державного підприємства "Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва "Киїдніпротранс". Наказом №149/к від 09.10.2017 року позивач звільнилась з підприємства за згодою сторін (а.с.7). На момент звільнення підприємство мало заборгованість перед позивачем по заробітній платі в сумі 23 840,89 грн.. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати підлягає до задоволення. На день звільнення середньомісячний заробіток позивача [PERSON], відповідно до довідки №266 від 26.10.2017 року, складає за 42 робочих дні в вересні-жовтні 2017 року 1997.08 грн. ( а.с.9). Таким денний заробіток позивача становив 1997.08:42=47.55 грн.. Час затримки виплати заробітної плати становить 317днів х 47.55=15073.18 грн. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved