Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

В лютому 2020 року виконавчий комітет Бердичівської міської ради звернувся до суду із зазначеним вище позовом відповідно до якого просить суд виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з наданням їм кімнати [ADDRESS] , житловою площею 16 кв.м. у житловому фонді для тимчасового проживання. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до довідки виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 31.01.2020 року № 86 право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за Бердичівською міською радою на підставі реєстраційного посвідчення від 02.11.1990 р. виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 18.04.1990 р. № 197, записано в реєстрову книгу № 46 та перебуває на балансі приватного підприємства " Житлоремекс 2". Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 25.01.1979 № 34 "Про затвердження списків аварійних житлових будинків, що належать міськвиконкому" будинок [ADDRESS] було визнано аварійним. Квартира № 1 в даному будинку не приватизована. На даний час в квартирі проживає лише [PERSON] 1953 р.н., місце перебування [PERSON] , [INFO] невідоме. 17.10.2019 року, 16.12.2019 року та 28.01.2020 року комісією позивача було проведено обстеження технічного стану житлового будинку [ADDRESS] , та встановлено, що будинок знаходиться в занедбаному стані, вікна та двері перекошені, частина будинку зруйнована. В результаті довготривалої експлуатації та замокання зовнішніх стін мають місце значні випадання глиняного розчину. Провести обстеження квартири [PERSON] не дозволила. Також [PERSON] було запропоновано влаштування до Бердичівського геріатричного пансіонату, надавалися пропозиції щодо обслуговування територіальним центром, надання безкоштовних гарячих обідів від чого відповідачка відмовилася, крім того позивачем було запропоновано [PERSON] відселення її у впорядковане житло, однак вона категорично відмовилася від такої пропозиції, тому позивач змушений звертатися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 03.06.2020 року закрито провадження в частині позовних вимог виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог приватне підприємство "Житлоремекс 2" про виселення з квартири з наданням іншого житлового приміщення в зв`язку з відмовою представника позивача від даної частини позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить Акт судового розпорядника від 02.07.2020 року. В судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подавала. Представник третьої особи - приватного підприємства "Житлоремекс 2" також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до відомостей наданих КП "Бердичівське МБТІ" від 31.01.2020 року, станом на 31.12.2012 року згідно наявних даних паперових носії за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно зареєстровано за Бердичівською міською радою народних депутатів на підставі реєстраційного посвідчення від 02.11.1990 виданого на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 18.04.90 № 197 та записано в реєстрову книгу за № 46 стр. 221 № 1027 ( а.с.7). Згідно рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області від 18.04.90 року № 197 "Про оформлення права особистої власності на житлові будинки, які належать Бердичівський міській Раді народних депутатів і відомчим підприємствам м. Бердичева" виконком міської Ради народних депутатів рішає : п. 1 оформити право особистої власності на житлові будинки за Бердичівською міською Радою народних депутатів і житлові будинки за відомчими підприємствами м. Бердичева згідно додатку № 1, де зокрема зазначено будинок [ADDRESS] ( а.с. 8-13 ). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області від 25.01.1979 року № 34 "Про затвердження списків аварійних житлових будинків, що належать міськвиконкому" виконком міської Ради народних депутатів рішає: п. 1 затвердити списки аварійних житлових будинків, представлених житлоуправлінням, згідно з додатком. Відповідно до Списку аварійних будинків по Бердичівському міському житловому управлінню на 01.01.1979 рік, зазначено ЖЕК № 2, [ADDRESS] ( а.с. 14-16). Як вбачається з Акту обстеження технічного стану житлового будинку [ADDRESS] від 17.10.2019 року комісія з обстеження технічного стану житлового фонду в присутності майстра ПП "Житлоремекс 2" [PERSON] та [PERSON] провела обстеження технічного стану житлового будинку по [ADDRESS] , який перебуває в управлінні ПП "Житлоремекс 2". Було встановлено, що будинок одноповерховий, одноквартирний, до 1917 року забудови, стіни дерев`яно - вальковані, простінки дерев`яні штукатурені, перекриття дерев`яні балки підшиті дошками, поли дощаті, вікна та двері дерев`яні, покрівля 2-х скатна металева, крокв`яна система дерев`яна. В будинку проживає [PERSON] 1953 р.н. Будинок відключений від газо- та електропостачання, їжу [PERSON] готує на вулиці. Будинок знаходиться в занедбаному стані. Вікна та двері перекошені, частина будинку зруйнована. В результаті довготривалої експлуатації та замокання зовнішніх стан мають місце значні випадання глиняного розчину. Провести обстеження квартири [PERSON] не дозволила. Комісія рекомендувала: з метою забезпечення [PERSON] впорядкованим житлом їй було запропоновано наступні варіанти: житло у багатоквартирному будинку, частину приватного житлового будинку ( а.с. 34). Аналогічна інформація міститься в Акті обстеження від 16.12.2019 року. 16.12.2019 року [PERSON] було запропоновано переїхати до геріатричного пансіонату, було запропоновано обслуговування територіальним центром та доставка гарячих безкоштовних обідів, від чого вона також відмовилась ( а.с. 35-37). Відповідно до Акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] від 28.01.2020 року комісія провела зустріч з [PERSON] , яка мешкає в аварійному житловому будинку по [ADDRESS] , стосовно її відселення у впорядковане житло. [PERSON] категорично відмовилась переїжджати в інше житло ( а.с. 38). Поквартирна карточка за адресою: [ADDRESS] , свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за вказаною адресою з 15.09.1982 р. На карточці стоїть відмітка про те, що будинок є аварійним згідно рішення від 31.03.1978 р. Згідно довідки ПП "Житломемекс 2" №230 від 15.10.2019 р., будинок [ADDRESS] визнаний аварійним рішенням виконкому від 31.03.1978 р. Квартира не приватизована. В ній зареєстровані [PERSON] , 1919 р.р., та її дочка [PERSON] , 1953 р.н., яка фактично мешкає одна. Умови для проживання відсутні. Будинок відключено від електро- та газопостачання. Як вбачається з довідки АТ "Житомиробленерго" за №1566 від 16.10.2019 р., за адресою [ADDRESS] договори про надання послуг з розподілу електричної енергії за вказаною адресою відсутні. (а.с.26) Відповідно до довідки Бердичівського відділення АТ "Житомиргаз" від 17.10.2019 року, газопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] , демонтовано механічним шляхом. Виклики за даною адресою до аварійно-диспетчерської служби протягом останніх трьох років не надходили. (а.с.27) ПП "Житлоремекс 2" в довідці за №191 від 04.02.2020 вказує, що [PERSON] , 1953 р.н., проживає по [ADDRESS] , одна. (а.с.33) Як вбачається з рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради за №1160 від 13.04.2020, "Про знесення аварійного будинку [ADDRESS] , виконавчий комітет міської ради вирішила директору ПП "Житлоремекс 2" Белінській Г.М. (за згодою): забезпечити розбирання аварійного будинку по [ADDRESS] , матеріали від розбирання оприбуткувати на склад підприємства та використати на ремонт житлового фонду. Рішенням №109 від 18.03.2013 р. Бердичівська міська рада вирішила гуртожитки за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] визнати житловим фондом для тимчасового проживання. Рішенням №202 від 29.05.2013 р., виконавчий комітетБердичівської міської ради вирішив визнати з 01.08.2013 р., виконавцем житлово-комунальних послуг житлових багатоквартирних будинків, які обслуговуються міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №7 та передати йому на баланс житловий фонд згідно з додатком №1 до цього рішення, де вказано гуртожиток по [ADDRESS] . Відповідно до Акту МК ВЖРЕП №7 м.Бердичева від 17.06.2020 р., проведено обстеження кімнати [ADDRESS] . Загальна площа кімнати 23,9 кв.м, житлова 16,4 кв.м.. В кімнаті на стінах поклеєні шпалери, підлога дерев`яна, пофарбована, в стіні вмонтована шафа та антресоль. В кімнаті є світло, кран холодної води, централізоване опалення. Кімната відповідає санітарним, гігієнічним, технічним вимогам та придатна для проживання. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно положень ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Статтею 109 ЖК Української РСР визначено, що виселення із займаного житлого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як визначено ст. 110 ЖК Української РСР громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Правовий статус та порядок надання житлових приміщень, які відносяться до фонду тимчасового проживання для громадян, визначається ст. ст. 132-1, 132-2 ЖК Української РСР та постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 422 «Про затвердження порядку формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання». Згідно п. п. 3, 15, 16 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються за рішеннями виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, Київської і Севастопольської міськдержадміністрацій: громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на житлові приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного приміщення; біженцям, які набули цього статусу відповідно до Закону України «Про біженців», та громадянам, які вимушені залишити житлові приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного приміщення. Відповідно до ст. 132-1 Житлового кодексу Української РСР, до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання. Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, у порядку, встановленому цим Кодексом. Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання також надаються особам, яких визнано біженцями чи особами, які потребують додаткового захисту, та громадянам, які вимушені залишити жиле приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного жилого приміщення, у порядку, встановленому законом. Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання відносяться до спеціалізованих жилих приміщень, які повинні відповідати санітарним та технічним вимогам. Жила площа в жилих приміщеннях з фондів житла для тимчасового проживання надається за нормами, встановленими для проживання громадян у гуртожитках. Згідно ч.1, 4 ст. 132-2 Житлового кодексу Української РСР жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, що для них таке житло є єдиним місцем проживання і їх сукупний доход недостатній для придбання або найму іншого жилого приміщення. Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альтернативне місце проживання. Підставами для дострокового припинення права громадянина на користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: надання громадянину або придбання ним іншого жилого приміщення; підвищення доходів громадянина до рівня, який дозволяє йому укласти договір найму іншого жилого приміщення; порушення громадянином правил користування жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем жилого приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання; інші підстави, встановлені законом. Відповідно до положень ч.2 ст.111 ЖК України якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв`язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним з цього будинку громадянам державною, кооперативною або іншою громадською організацією, якій належить будинок, що підлягає знесенню, а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення- виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Згідно ч.1 ст. 50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Враховуючи, викладене вище, те що власником кв. [ADDRESS] , будинок значиться в списках аварійних житлових будинків та підлягає розбиранню (знесенню), відповідачці позивачем пропонується придатне до проживання житло, проте в добровільному порядку виселятись вона не бажає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно вимог діючого законодавства, виселення особи на підставі судового рішення є достатньою підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: approved