Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] банк розвитку» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовну зазначено, що 27.08.2014 року між ПАТ «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSTG.246395.001, відповідно до умов якого позивач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 24720,00 гривень, строком до 26.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 3,2 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. Відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує і станом на 09.12.2015 року має заборгованість в розмірі 56050,23 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту 14415,24 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 10304,76 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами 2477,34 грн.; заборгованість по комісії 12656,64 грн.; сума пені 16196,24 грн.; сума штрафу 0,00 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] банк розвитку» з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "[PERSON] Розвитку" приступив п. Міхно Сергій Семенович терміном на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно. Відповідно до статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Натомість, згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.48). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 14 липня 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.08.2014 року між ПАТ «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSTG.246395.001, відповідно до умов якого позивач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 24720,00 гривень, строком до 26.08.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 3,2 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати, що підтверджується кредитним договором (а.с. 11-15). Станом на 09.12.2015 року прострочена заборгованість [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] банк розвитку» за кредитним договором № IKCASHSTG.246395.001 від 27.08.2014 року становить 56050,23 грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту 14415,24 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 10304,76 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами 2477,34 грн.; заборгованість по комісії 12656,64 грн.; сума пені 16196,24 грн.; сума штрафу 0,00 грн. (а.с.4-10). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідачка не надала суду заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі. На піставі викладеного,

Outcome: approved