Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

В липні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200/603/08-0588 від 24.07.2008 р. в розмірі 235714,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2008 року ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 200/603/08-0588, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 163000,00 на наступних умовах: строком погашення - 10.07.2015 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 19,50% річних, згідно п.1.1 Додаткової угоди № 1 від 09.06.2009 року відсоткова ставка змінена на 20,50% річних. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по кредитному договору станом на 25.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складає 235714,50 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом: 80178,20; сума заборгованості за відсотками: 60420,44 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту: 38730,71 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків: 13995,98грн.;розмір інфляційних витрат за кредитом: 30575,35 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками: 11813,82грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2016 р. позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05.11.2019 р. залучено в якості позивача у цивільній справі 243/5908/16-ц АТ «Альфа-Банк» як правонаступника АТ "Укрсоцбанк" (а.с. 84-85 т.1) Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2020 р. заочне рішення від 15.08.2016 р. у цивільній справі 243/5908/16-ц скасовано та призначено справу до розгляду . (а.с. 141 т.1) Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2020 р. справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. (а.с. 135 т.2) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.09.2020 р. призначено спрощене позовне провадження у цивільній справі для розгляду по суті. (а.с. 143 т.2) У відзиві на позов відповідач позов визнав частково. В зв`язку з пропуском строку позовної давності заперечує щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту за період з 11.07.2012 р. по 11.07.2013 р. в розмірі 28107,02 грн, погоджується з нарахованими відсотками в розмірі 32377,71 грн, які нараховані за період з 22.07.2013 р. по 11.07.2015 р. Нарахування пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів вважає неправомірним, оскільки він був зареєстрований в м. Горлівка на території проведення АТО. При розрахунку інфляційних позивачем не враховані період дефляції, в зв`язку чим завищено розмір інфляційний на 8802,32 грн. (а.с. 149-152 т.2) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, вважає, що позивачем завищено розмір заборгованості на суму 117678,76 грн. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24.07.2008 року ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 200/603/08-0588, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 163000,00 грн, строком погашення - до 10.07.2015 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 19,50% річних, згідно п.1.1 Додаткової угоди № 1 від 09.06.2009 року відсоткова ставка змінена на 20,50% річних. У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. (п. 4.1) Згідно абз 2 п. 1.1. додатково угоди №1 про внесення змін до договору № 200/603/08-0588 від 24.07.2008 р. погашення залишку кредиту здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 01.03.2009 р. (останній платіж 10.07.2015 р.) Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 13-14 т.1) заборгованості вбачається, що відповідачу нараховано 235714,50 грн заборгованості, з яких: сума заборгованості за кредитом: 80178,20; сума заборгованості за відсотками: 60420,44 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту: 38730,71 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків: 13995,98грн.;розмір інфляційних витрат за кредитом: 30575,35 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками: 11813,82грн. У відзиві на позов представник позивача просить застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки останній платіж за договором відповідачем вчинено 16.05.2012 р. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та підтримана Верховним Судом в постанові від 21.09.2020 р. у справі № 314/5082/17. Щодо суми заборгованості за кредитом, яку банк просив стягнути в розмірі 80178,20 грн, варто зазначити наступне. Як підтверджено матеріалами справи, [PERSON] здійснив останній платіж на погашення заборгованості 16.05.2012 року. Беручи до уваги наявність у відповідача переплати щодо погашенню заборгованості станом на 10.06.2012 р., прострочена заборгованість зі сплати кредиту починається з 11.07.2012 р. Тому обґрунтованими є посилання відповідача щодо неможливості стягнення заборгованості за кредитом за період з 11.07.2012 по 11.07.2013 р. в розмірі 28107,02 грн за межами строку позовної давності. Щодо суми заборгованості за процентами, яку банк просив стягнути в розмірі 60420,44 грн, варто зазначити наступне. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом 22.07.2016 р., обґрунтованим є стягнення з відповідача заборгованості за процентами, яка виникла за останні три роки перед зверненням до суду, тобто за період з 22.07.2013 р. по 10.07.2015 р. в розмірі 32377,71 грн. При визначені розміру процентів суд враховує, що кінцевий строк погашення кредиту - до 10.07.2015 р., а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12) Щодо суми заборгованості за пенею, яку банк просив стягнути за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 38730,71 грн, за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 13995,98 грн. Згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідач був зареєстрований в м. Горлівка Донецької області з 07.07.1996 р. по 04.01.2019 р., що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а.с. 17-20 т.2) Згідно Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Горлівка (Донецької області) входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В зв`язку з чим позовна вимоги про стягнення з відповідача пені суперечить ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім цього, судом було перераховано суми інфляційних витрат, виходячи з розміру заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, що складає 36 556 грн. 10 коп. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги заяву відповідача по застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд приходить про необхідність стягнуення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №200/603/08-0588 від 24.07.2008 року у розмірі основного боргу в сумі - 52 071 грн. 18 коп.; проценти за користування кредитом в сумі - 32 377 грн. 71 коп.; інфляційних нарахувань на суми заборгованності по сплаті кредиту та відсотків за користування ним в сумі - 36 556 грн. 10 коп. а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1815 грн. 00 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial