Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із позовом до ТзОВ «Будова-Захід» відповідно до якого просить розірвати договір №16/02/12-Ті від 16 лютого 2012 року, укладений між ТзОВ Будова-Захід та [PERSON] щодо завершення будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса); визнати за [PERSON] право вимоги майнових прав щодо завершення будівництва, визнати за [PERSON] майнові права на 37,32 кв.м. незавершеної будівництвом однокімнатної квартири [ADDRESS] , оплаченою вартістю 145\~133,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» на користь [PERSON] 5 000 грн.; скасувати реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТзОВ Будова-Захід (ЄДРПОУ 34938625) права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6125280600:02:001:3590. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що нею та ТзОВ "Будова-Захід» укладено договір за №16/02/02-Ті від 16.02.2012 року, за умовами якого, ТзОВ Будова-Захід за дорученням позивачки, в рахунок отриманих від неї кредиторських вимог до ПП Тернопільська фірма Будівельник в сумі 145\~133,00 грн., зобов`язувалась в строк до закінчення ІІ кварталу 2014 року завершити розпочате будівництво двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 у справі № 10/б-5022/1319/2011 про визнання Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельник банкрутом, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Будова-Захід кредитором - на суму 65 931 248 грн.43 коп. (у тому числі й за договорами про відступлення права вимоги до ПП «ТФ Будівельник», які укладено між пайовиками, які у 2009-2010 роках сплатили на користь ПП Тернопільська фірма Будівельник вартість будівництва квартири за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . У загальну суму кредиторських вимог ТзОВ Будова-Захід входить переуступлене позивачкою відповідачу право вимоги. Відступлення права вимоги, пов`язані з майновими правами на вищевказану квартиру, що виникли на підставі договору, укладеного з ПП «Тернопілська фірма «Будівельник», що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яким за позивачем визнано майнові права на квартиру в зв`язку з оплатою, яку сторони погодили у п. 1.2., п.2.5. Договору. Відповідно до п. 1.2 Договору, викуплена вартість 37,32 кв.м. спірної квартири становить 145\~133,00 грн., та є незмінною до кінця будівництва. Не викуплені квадратні метри проектної загальною площі квартири у 9-ти поверховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , становить 39\~174,00 грн., в грошовому еквіваленті. Залишкову вартість квартири позивач повинна сплатити на протязі 9 місяців (березень - листопад 2012 року) до 20 числа кожного місяця. На виконання умов договору позивачем сплачено 5\~000,00 грн. Проте, позивач зазначає, що відповідач істотно порушив взяті на себе зобов`язання, не виконав необхідного обсягу робіт та не розпочинав будівництво на блоці Б. Тому, вважає, що договір має бути розірваним в судовому порядку, із поверненням їй майнових прав переданих за договором. Представник ТзОВ «Будова-Захід» подало суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що позивач коштів товариству не оплачувала, а укладений між сторонами договір є лише договором про відступлення права вимоги, а не договором підряду. Товариством укладено договір на виготовлення проекту, розроблено проектну документацію, отримано дозвіл на виконання будівельних робіт. [PERSON] не є замовником будівництва. Зауважує, що самими фізичними особами чиняться перешкоди в завершенні будівництва житлового будинку. ТОВ «Будова-Захід» намагалася врегулювати ситуацію шляхом домовленостей. Вважає, що невиконання умов договору відбулося не з вини відповідача, а через форс-мажорні обставини, зокрема, через відсутність земельної ділянки. Звертає увагу, що позивачу був повернутий оригінал договору, який укладений нею з ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», а тому саме вона не виконала умови п.2.5 та 5.9 договору. Зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2011 р. у справі №2-4607/11 за [PERSON] визнано майнові права на 37,32 кв.м. на квартиру [ADDRESS] . Тому вважає, що позовна вимога про визнання майнових прав не підлягає до задоволення. Щодо вимоги про скасування реєстрації, вважає, що така реєстрація відбулася у відповідності до вимог закону. Також, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності, оскільки, відповідно до п. 1.3 укладеного договору, строк виникнення зобов`язань за договором, укладеним між сторонами другий квартал 2014 року. Провадження у даній справі відкрито 23 квітня 2021 року, тобто майже через 06 років з початку перебігу строків позовної давності. [PERSON] надала суду відповідь на відзив, де вказує на те, що відповідач, який визнаний Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року кредитором ПП «Тернопільська філія «Будівельник» на суму 65 931 248 грн. 43 коп., в суму якої входять майнові права позивача на квартиру, і як зазначено у рішенні суду:... наведена сума кредиторських вимог підтверджена договорами на пайове будівництво квартир по [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , квитанціями про сплату грошових коштів, рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про визнання майнових прав на квартири..., не здійснивши будівництво житлового будинку зареєстрував за ТОВ «Будова-Захід» право власності на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] , чим порушив майнові права позивача на незавершену будівництвом квартиру за вищенаведеною адресою. Безпідставним вважає посилання відповідача на невиконання позивачем п.5.9. Договору від №16/02/12-Ті від 16.02.2012 року та повернення відповідачем позивачу за актом приймання - передачі від 03.12.2014 року оригінали договору та квитанції. Як вбачається із оспорюваного договору, п.5.9. Договору, до підписання договору Сторона 2 (позивач) передала, а Сторона 1 (відповідач) прийняла документи, що підтверджують відступлене (передане) право вимоги Стороні 1 до Організації за Основним договором, а саме: оригінал договору та квитанції про оплату. Договір підписано сторонами. Відповідно до п. 5.1. договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, що свідчить про наявність у відповідача оригіналу договору та квитанцій, які в подальшому стали підставою для ТОВ «Будова-Захід» кредиторських вимог до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник». Зазначає, що договір з ТзОВ Будова-Захід підписано 18.02.2012 року, Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року, відповідача ТзОВ Будова-Захід визнано кредитором на суму 65 931 248 грн.43 коп.. і як зазначено у рішенні суду: «... наведена сума кредиторських вимог підтверджена договорами на пайове будівництво квартир по [ADDRESS] , в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , квитанціями про сплату грошових коштів, рішеннями Тернопільського міськрайонного суду про визнання майнових прав на квартири..., а тому є доказом того, що відповідач із заявою про визнання кредиторських вимог на вищенаведену суму врахував як договори так і квитанції про оплату. Як зазначено в ухвалі суду, сам відповідач провів розрахунок кредиторських вимог на підставі переданих документів, які згідно ухвали суду становить 65 931 248 грн., 43 коп., а тому повернення наведених документів позивачу за актом приймання-передачі від 03.12.2014 року не мають юридичного значення для розгляду справи по суті. Зазначає, що в ухвалі суду про визнання відповідача кредитором також наведено, що кредиторські вимоги підтвержуються квитанціями про оплату, договорами про пайову участь у будівництві, рішеннями Тернопільського міськрайонного суду про визнання майнових прав на квартири, в тому числі майнові права і позивача на незавершену будівництвом квартири за адресою [ADDRESS] , яке в подальшому, незавершене будівництво квартир відповідач безпідставно зареєстрував за ТОВ «Будова-Захід» на праві власності. Позовними вимогами позивача є повернення належних їй майнових прав на квартиру, набутих за договором укладеним із ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та переданих відповідачу, як відступлення права вимоги із зарахуванням оплаченої вартості квартири. (Ухвала Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року про визнання відповідача кредитором). Підставою таких вимог є те, що внаслідок розірвання договору відпадає правова підстава для виконання відповідачем зобов`язання по будівництву квартири. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано договірні зобов`язання, що стало підставою розірвання договору. а тому відповідно до ст. 1212 ЦК України, якою передбачено повернення майна, як безпідставно набутого, відповідач повинен повернути позивачу право вимоги, яке пов`язано з її майновими правами на квартиру, яка оплачена позивачем, а тому позовні вимоги про повернення майнових прав та визнання майнових прав на незавершену будівництвом квартиру за [ADDRESS] , загальною проектною площею 45,75 кв.м., підлягають до задоволення. Що стосується строку позовної давності, зазначила, що відповідно до розділу 5 п.5.1. Договору за № 16/02/12-Ті від 16.02.2012 року договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.5.2. на момент підписання договору Стороною 2 здійснена повна оплата вартості частини об`єкта будівництва (квартири [ADDRESS] , оплаченою вартістю 145 133 грн. Таким чином, позивачем взяті за умовами договору зобов`язання виконані у повному обсязі, що повністю спростовує твердження відповідача, що порушення щодо невиконання умов договору мали місце з боку позивача. Договір є діючим оскільки зобов`язання не виконані і договір не розірваний в порядку передбаченому чинним законодавством. Як вбачається із договору дата здачі житлового будинку ІІ квартал 2014 року. Однак, в силу обставин, ТзОВ Будова-Захід з моменту визнання кредитором, не здійснював будівництво житлового будинку в силу вирішення організаційних питань, щодо земельної ділянки виділеної для будівництва, отримання дозволів на будівництво, при цьому нових етапів будівництва сторони не погоджували, таким чином підстав для застосування строку позовної давності, щодо виконання зобов`язань немає. Додатковим доказом безпідставності заяви про застосування строку позовної давності є те, що сам відповідач зазначає у відзиві, що саме відповідні дії, з боку органу місцевого самоврядування, зробили неможливим завершення будівництва, а тому виконати зобов`язанння по здачі будинку у строки обумовлені договором не було можливим в силу обставин. Наступних дат здачі об`єкта будівництва та строки поетапного виконання робіт сторонами не обумовлювались та не погоджувались, а тому дія договору продовжується до моменту повного виконання зобов`язань за договором. Крім того, після 01.07.2014 року відповідач двічі (03.12.2014 року та 27.03.2015 року) звертався до Байковецької сільської ради з заявами про надання дозволу на відведення йому земельної ділянки для будівництва групи житлових будинків у зв`язку з закінченням строків дії договорів оренди та суборенди, а прийняте 03.07.2015 року Байковецькою сільською радою рішення № 824 про поділ земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на три окремі ділянки було ним оскаржено до господарського суду, з приводу чого 06.04.2017 року Господарським судом Тернопільської області в справі № 921/510/16-г/6 прийнято рішення про задоволення позову ТОВ «Будова- Захід» і визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки. Наведені обставини свідчать про переривання строку позовної давності. Майнові права відповідно до умов спірного договору передані відповідачу, які враховані при визнанні відповідача кредитором у справі № 10/6-5022/1319/11, що в подальшому на незавершене будівництво відповідачем зареєстровано право власності, чим порушено права та інтереси позивача, що і стало підставою звернення до суду за захистом порушеного права. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Представник ТзОВ «Будова-Захід» подало суду заперечення на відповідь на відзив у якому зазначило, що [PERSON] не сплатила належних коштів ТОВ «Будова-Захід» згідно умов договору. Позивач сплачувала кошти ПП «ТФ «Будівельник», однак остання не виконала свої зобов`язання. Будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ТОВ «Будова Захід» фінансувало за кошти із власного рахунку. Також позивач не вірно зазначає, що відступлення права вимоги пов`язано з майновими правами. Позивач не передавала ТзОВ «Будова Захід» майнові права на квартиру, в договорі укладеного між сторонами. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.04.2012 р. у справі №10/б-5022/1319/2011 визнано кредиторські вимоги, які є відмінними від майнових прав. Майнові права позивача на квартиру знаходяться у розпорядженні позивача, яка не передавала жодних майнових прав ТзОВ «Будова-Захід». Договір між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник» є чинним. ТОВ «Будова Захід» вживає всіх належних заходів для завершення будівництва житлового будинку. Вважають, що позивач у відповіді на відзив не спростувала обґрунтованість підстав, які стали основою для відповідного клопотання ТОВ «Будова-Захід». Представник позивача [PERSON] адвокат Ловчук М.В. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Представник ТзОВ «Будова-Захід» - Петльований О.О. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, надав суду додаткові письмові пояснення, згідно яких зазначає, що позивачем не було доведено належним чином підстави для скасування реєстрації права власності на недобудову в частині скасування Державної реєстрації права власності на незавершене будівництво 3% за адресою [ADDRESS] , в частині майнових прав на квартиру. Враховуючи, що позивач не здійснювала витрат у будівництві будинку право власності на недобудову якого зареєстровано за відповідачем, а лише уклала договір уступки права вимоги до боржника ПП «ТФ «Будівельник» справа, щодо банкрутства якого ще не вирішена, а зобов`язання кредитора в частині відступлених майнових прав на квартиру позивача не визначені. Позивач не здійснивши витрати на будівництво та не довівши їх належними доказами, не має права ставити вимоги, щодо об`єкту будівництва, який будувався за кошти інших осіб, а тим більше ставити питання про його скасування. Натомість, відповідач визнає за позивачем її майнові права на квартиру грошові кошти за яку, вона сплатила ПП «ТФ Будівельник» відповідно до Договорів уступки права вимоги прав які уступив Відповідачу. На підставі викладеного, відповідач визнає за позивачем майнові права та визнає вимоги щодо розірвання Договору уступки майнових прав, однак заперечує в частині скасування Державної реєстрації права власності на недобудову готовністю 3% розташовану за адресою [ADDRESS] , в частині майнових прав на квартиру. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07 червня 2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив Відповідно до договору від 09 березня 2010 року Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» приймає грошові кошти [PERSON] для будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] , планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію: ІІ квартал 2012 року. Планова вартість квартири становить 191 324 грн. Кошти у розмірі 108\~109 грн., що еквівалентно 27,05 кв.м., надаються ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» у термін до 09 березня 2010 р. Решта коштів сумою 83\~215 грн., що еквівалентно 18,7 кв.м. надаються рівними частинами щоквартально в строк до 23.03.2012 р. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року у справі №2-4607/11 за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» визнано за [PERSON] майнові права на 37,32 кв.м. однокімнатну квартиру [ADDRESS] , згідно договору від 09 березня 2010 року та додатку до Договору від 09.03.2010 року, укладених з Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник». Між [PERSON] та ТзОВ «Будова-Захід» укладено Договір №16/02/02-Ті від 16.02.2012 року, за умовами якого, ТОВ «Будова-Захід» за дорученням позивачки, в рахунок отриманих від неї кредиторських вимог до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» в сумі 145\~133 грн., зобов`язувалась в строк до закінчення ІІ кварталу 2014 року завершити розпочате будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно з умовами вказаного договору сторони, окрім іншого, домовились про те, що викуплена вартість 37,32 квадратних метрів квартири становить 145\~133 грн. оплати, і є незмінною до кінця будівництва. Не викуплені 8,43 квадратні метри, проектної загальної площі квартири у 9-ти поверховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , становлять 39\~174 грн. 21 коп. в грошовому еквіваленті. Залишкову вартість квартири сплатити на протязі 10 місяців (березень 2012 року грудень 2012 року) до 20 числа кожного місяця. Початок будівництва - ІІ квартал 2012 року. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового житлового будинку в експлуатацію - ІІ квартал 2014 року (п.1.3 Договору). Згідно з п. 2.5 договору, сторони домовились про відступлення права вимоги [PERSON] ТОВ «Будова-Захід» (згідно із ст. 512-519 ЦК України) за договором від 09.03.2010 р., укладеним між [PERSON] та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва житлового будинку на [ADDRESS] , а ПП «ТФ «Будівельник» взяла на себе зобов`язання збудувати та по закінченні будівництва передати [PERSON] частину новозбудованих приміщень, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов п. 2.6 Розділу 2.4 договору вартість права вимоги до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», що передається ТОВ «Будова-Захід» за даним договором, за домовленістю між останніми становить 163\~347,19 грн. Згідно з п. 5.9 Договору, до підписання даного Договору [PERSON] передала, а ТОВ «Будова-Захід» прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТОВ «Будова-Захід» до організації за основним договором, а саме: договір від 09 березня 2010 року та квитанції до прибуткового касового ордеру. Відповідно до п. 2.1 Договору ТОВ «Будова-Захід» зобов`язується забезпечити належне виконання умов договору та покладених обов`язків; передати [PERSON] квадратні метри незавершеної будівництвом квартири 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з врахуванням частково викупленої вартості 37,32 кв.м. проектної загальної площі квартири, які сплачені, згідно платіжних документів ПП ТФ «Будівельник»; завершити виконання всіх будівель-монтажних робіт, включаючи цементну стяжку під підлогу, штукатурку стін (крім стель), пластикові вікна, вхідні двері, лічильники електроенергії, води, газу, ліфт, та забезпечити якість будівельно-монтажних робіт, відповідно до ДБН України; після здачі будинку в експлуатацію видати [PERSON] всі необхідні документи для оформлення права власності на вказану в договорі квартиру. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 у справі № 10/6-5022/1319/2011 про визнання Приватного підприємства Тернопільська фірма Будівельник банкрутом визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Будова-Захід кредитором - на суму 65 931 248 грн.43 коп. (у тому числі й за договорами про відступлення права вимоги до ПП ТФ Будівельник» які укладено між пайовиками, які 2009-2010 роках сплатили на користь ПП Тернопільська фірма Будівельник вартість будівництва квартири за адресою [ADDRESS] , 3В, [ADDRESS] . У загальну суму кредиторських вимог ТОВ «Будова-Захід» входить переуступлене позивачкою відповідачу права вимоги. Відділом містобудування та архітектури Тернопільської РДА ТОВ «Будова Захід» 27.02.2012 видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки с.Байківці Тернопільського району, видані за №07-15/12 для об`єкта будівництва під назвою "Забудова ділянки групою багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району (Корольова 3Б,3В,3Г)" для забудови трьома багатоповерховими житловими будинками (почергово), на земельній ділянці загальною площею 1,8536 га,\~\~під загальною площею забудови 5707 кв.м. у с.Байківці Тернопільського району. 05.06.2012 Інспекцією ДАБК в Тернопільській області зареєстровано Повідомлення від 24.05.2012 про початок виконання підготовчих робіт ТОВ "Будова-Захід" щодо будівництва групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району (Корольова, 3Б, 3В, 3Г) (з них І-ша черга будівництва - це будинок 3Б). 25 липня 2012 року між ДП «Тернопільський Промбудпроект» як підрядником та ТОВ «Будова-Захід» як замовником укладено договір про виконання проектно-кошторисних робіт, відповідно до якого замовник доручив підряднику виконання проектно-кошторисної документації згідно ДБН на будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байківецької сільської ради Тернопільського району (Корольова, 3Б, 3В, 3Г) (1-ша черга), загальна вартість якого становить 881\~842, 72 грн. 25 лютого 2013 року ТОВ «Будова-Захід» отримано відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт у зв`язку з ненаданням необхідного пакету документів. З приводу даної відмови ТОВ Будова-Захід 01.04.2013 року на адресу Управління дозвільних процедур Держархбудконтролю надіслано необхідні документи, що стверджується наявним у справі листом від 01.04.2013 року за № 234/Т. 20 червня 2013 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України повторно надано відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 135131720153, у зв`язку з ненаданням необхідного пакету документів, наданий генплан не затверджений в установленому порядку; минув термін дії технічних умов на електропостачання від 26 квітня 2010 року №34-58/16. 25 липня 2013 року Державна архітектурно-будівельна інспекція надала дозвіл ТОВ Будова Захід на виконання будівельних робіт за № ІУ 115130022918 щодо групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байківецької сільської ради Тернопільського району (Корольова, 3Б, 3В, 3Г) (І-ша черга), поштова/будівельна адреса якого: вул. Корольова, 3, блок Б, с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області. 21 жовтня 2013 року ТОВ «Будова-Захід» подало до Байковецької сільської ради та у Тернопільську районну державну адміністрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року (справа №921/510/16-г/б) скасовано рішення Байковецької сільської ради від 03 липня 2015 року №824 «Про надання дозволу на поділ земельної ділянки» визнано недійсним. З зазначеного рішення вбачається, що суд прийшов до висновку, що рішення про поділ вже сформованої земельної ділянки площею 1,8535 га, з кадастровим номером 6125280600:02:001:3590, за адресою вул. Корольова, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області на менші, прийнято без належної документації. ТзОВ «Будова-Захід» зареєструвало право приватної власності\~на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3%, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Об`єкт нерухомого майна знаходився на земельній №6125280600:02:001:3590, на що вказує витяг № 247124565 від 05.03.3021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.\~\~ Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт перший частини першої статті 611 ЦК України). Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За своїм змістом укладений між сторонами в справі договір є змішаним договором, який містить елементи угоди про послуги з будівництва житла та договору побутового підряду. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною першою статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно вимог частини першої статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Згідно з частиною другою статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-75цс13. Судом установлено, що ТзОВ «Будова Захід» не забезпечило отримання позивачем завершеної будівництвом квартири, оскільки на час розгляду справи готовність об`єкта незавершеного будівництва становила лише 3%, в той час, коли планове завершення будівництва встановлено ІІ квартал 2014 року. Відтак, [PERSON] позбавлена права розраховувати на закінчення будівництва і отримати житло за внесені кошти. Таким чином, ТзОВ «Будова-захід» було допущено порушення умов вказаного договору щодо обов`язку збудувати та по закінченні будівництва передати позивачу у власність спірну квартиру, що є істотним порушенням договору та є підставою для його розірвання. Відповідачем не доведено належними, достатніми та достовірними доказами належність виконання ним умов договору. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що ТзОВ «Будова Захід» істотно порушило умови договору, не виконало зобов`язання, передбачене умовами договору, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору між [PERSON] та ТзОВ "Будова-Захід» укладено договір за № 16/02/12-Ті від 16.02.2012 року підлягають до задоволення. Докази представника ТОВ «Будова-Захід» про те, що істотне порушення умов договору мало місце саме з боку позивача, яка всупереч п. 5.9 укладеного з товариством договору звернулася з вимогою про повернення їй оригіналу договору укладеного із ПП «ТФ «Будівельник» та квитанцій про оплату коштів, суд вважає безпідставними, оскільки повернення документів відбулося після визнання господарським судом на підставі вказаних документів права вимоги до ТФ «Будівельник», а також після настання строку виконання зобов`язань закінчити будівництво, а тому жодного правового значення для відповідача в даній справі не має. Крім цього, незважаючи на повернення документів, ТОВ «Будова-Захід» здійснило реєстрацію за собою права власності на незавершене будівництво готовністю 3%. Безпідставними суд вважає доводи відповідача щодо відсутності вини у діях Товариства з посиланням на вчинення ним усіх необхідних дій, пов`язаних з одержанням дозволу на будівництво та наявністю форс-мажорних обставин (бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо надання в оренду земельної ділянки Товариству та рішення ради про поділ земельної ділянки, на якій велось будівництво), оскільки обставини, які визначені договором, як форс-мажорні виникли вже після того, як зобов`язання Товариством не було виконано в строк (ІІ квартал 2014 року), у зв`язку з чим не можуть мати правового значення для висновку про відсутність вини. Разом з тим, всупереч положенню частини другої статті 614 ЦК України відповідачем не доведено наявності форс-мажорних обставин, які б існували до того, як зобов`язання мало бути виконано. Самі по собі дії Товариства, проведені до закінчення виконання зобов`язання, що пов`язані лише з отриманням дозволу на виконання будівельних робіт, не можуть вважатися доказом відсутності вини у несвоєчасному виконанні зобов`язання, оскільки матеріали справи не містять жодних фактичних даних, що зволікання в отриманні такого дозволу мало місце з обставин незалежних від відповідача. Натомість, матеріалами справи підтверджено факт отримання Товариством відмови у видачі дозволу з підстав неподання необхідного пакету документів, що може вважатися доказом зволікання саме товариства у несвоєчасному отриманні дозволу та невиконанні тих чи інших будівельних робіт. Відповідно до\~статті 190 ЦК\~України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю та визнаються речовими правами. Закон України\~«Про оцінку\~майна,\~майнових прав\~та професійну\~оціночну діяльність\~в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. З цього випливає, що захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Законом України «Про інвестиційну діяльність»\~визначено загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Закон спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна суб`єктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції. Згідно зі статтями\~1,\~2\~цього\~Закону,\~інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права (частина 1\~статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). За змістом статті 5\~цього Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. Відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України (частина 1\~статті 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). Статтею 7\~зазначеного Закону передбачено права суб`єктів інвестиційної діяльності та установлено, що всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті\~15,\~16 Цивільного кодексу України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, повернення майна,\~визнання права\~власності (частина 2\~статті 16 Цивільного кодексу України). Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) ЄСПЛ зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачені Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Як встановлено судом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року у справі №2-4647/11, визнано за [PERSON] майнові права на на 37,32 кв.м. однокімнатної квартири [ADDRESS] відповідно до договору від 09 березня 2010 року та додатку до Договору від 09.03.2010 року, укладених з Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник». Згідно з статтею 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Договір, укладений між позивачем [PERSON] та ТзОВ «Будова-Захід», спрямований на продовження виконання домовленостей щодо будівництва квартири, які існували між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник». Кошти від [PERSON] на будівництво цієї квартири залучало ПП «ТФ «Будівельник». [PERSON] , в свою чергу, відповідно до 2.5 договору №16/02/12-Ті відступила ТОВ «Будова-Захід» право вимоги до ПП «ТФ Будівельник», відтак відступлення цього права вимоги, згідно з п. 2.9 договору, вважається здійсненим з моменту підписання цього договору. Оскільки відповідач не виконав договірні зобов`язання, що має наслідком розірвання договору, враховуючи, що статтею 653 ЦК України при розірванні договору передбачено заборону сторони договору вимагати повернення лише того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, зважаючи на засади справедливості, добросовісності та розумності, що передбачено пунктом шостим статті 3 ЦК України, суд вважає, що відповідач повинен повернути позивачу майнове право на 37,32 кв.м. однокімнатної квартири [ADDRESS] відповідно до сплачених коштів згідно договору від 09 березня 2010 року. З урахуванням характеру спірних правовідносин, що склались між сторонами та з метою належного захисту порушених прав позивача, у зв`язку із задоволенням позову про розірвання договору №167/02/12-Ті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача шляхом повернення їй права вимоги за договором, укладеним між [PERSON] та Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник», вартістю 145\~133,00 грн. на однокімнатну квартиру [ADDRESS] відповідно до сплачених коштів згідно договору від 09 березня 2010 року, визнавши за нею право на майнові права на 37,32 квадратних метрів вказаної квартири. Крім цього, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення із ТзОВ «Будова-Захід» на користь [PERSON] 5\~000 грн., які було сплачено нею згідно квитанцій №111135588 від 20.03.2012 року на суму 1000 грн. та №0000634639 від 11.04.2013 року на суму 4000 грн. на виконання договору між [PERSON] та ТзОВ "Будова-Захід» за № 16/02/12-Ті від 16.02.2012 року підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача про скасування реєстраційного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Будова-Захід (ЄДРПОУ 34938625) права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6125280600:02:001:3590, суд зазначає наступне. Частинами другою та третьою статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо\~право власності\~на нерухоме\~майно відповідно\~до закону\~підлягає державній\~реєстрації,\~право власності\~виникає з\~моменту державної\~реєстрації. До\~завершення будівництва\~(створення\~майна)\~особа вважається\~власником матеріалів,\~обладнання тощо,\~які були\~використані в\~процесі цього\~будівництва (створення\~майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Пунктом першим частини першої статті 4, статтею 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації\~прав підлягають право\~власності та\~право довірчої\~власності як\~спосіб забезпечення\~виконання зобов`язання\~на нерухоме\~майно,\~об`єкт незавершеного\~будівництва.\~Для державної\~реєстрації права\~власності на\~об`єкт незавершеного\~будівництва подаються\~такі документи: 1)\~документ,\~що посвідчує\~речове право\~на земельну\~ділянку під\~таким об`єктом\~(у\~разі відсутності\~у Державному\~реєстрі прав\~зареєстрованого відповідного\~речового права\~на земельну\~ділянку); 2)\~документ,\~що відповідно\~до законодавства\~надає право\~на виконання\~будівельних робіт\~(крім\~випадків,\~коли реєстрація\~такого документа\~здійснювалася в\~Єдиній державній\~електронній системі\~у сфері\~будівництва); 3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта (крім випадків, коли такий документ внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва). Оскільки позивач наділений лише майновими правами, які виникли внаслідок виконання ним договору про дольову участь від 09 березня 2010 року, укладеного між позивачем та Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» вартістю 145\~133,00 грн. загальною проектною площею 45,75 кв.м. що знаходиться на восьмому поверсі за адресою: [ADDRESS] , відтак право власності на момент розгляду справи у [PERSON] на зазначений об`єкт нерухомості відсутнє, а тому, суд приходить до висновку, що вимога позивача про скасування реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] , не підлягає до задоволення. Також, суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк звернення із позовом суд, до уваги не бере, як необґрунтовані, виходячи з такого. Так, за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Встановлено, що у пункту 5.1 Договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Згідно з вимогами статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог статті 257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. В силу вимог частини п`ятої статті 261\~ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У відповідності до положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.\~ Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.\~Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя статті 264 ЦК України). Тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову. Судом установлено, що відповідач звертався до Байковецької сільської ради з заявами про надання дозволу на відведення йому земельної ділянки, а прийняте 03.07.2015 року Байковецькою сільською радою рішення № 824 про поділ земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на три окремі ділянки оскаржив до господарського суду, з приводу чого 06.04.2017 року Господарським судом Тернопільської області в справі № 921/510/16-г/6 прийнято рішення про задоволення позову ТОВ «Будова-Захід» і визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки, про що представником відповідача наголошувалось впродовж розгляду справи та відображено в наявних письмових заявах по суті справи. Перелічені дії Товариства, такі як звернення до органу місцевого самоврядування з заявами про виділення земельної ділянки для будівництва багатоквартирних будинків, оскарження рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки до суду тощо, на думку суду, є доказом визнання Товариством свого обов`язку перед замовниками, однією з яких є [PERSON] , збудувати багатоквартирний будинок і передати квартиру позивачу згідно укладеного з нею договору, що дає підстави зробити висновок про наявність обставин, які свідчили про переривання строку позовної давності. З урахуванням пункту 5.1 договору, у якому сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, та виходячи з того, що відповідач умов договору та своїх зобов`язань не виконав, то строк виконання зобов`язання не закінчився, а отже доводи касаційної скарги, що позивач пропустив строк позовної давності, є безпідставними. Аналогічний правовий висновок у тотожних правовідносинах неодноразово було викладено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 20 травня 2021 року у справі № 607/1569/19, 09 вересня 2020 року у справі № 607/1585/19, від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19, від 06 квітня 2021 року у справі № 607/1576/19. Тому, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. Із врахуванням викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, розірвати договір №16/02/12-Ті від 16.02.2012 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід», повернути [PERSON] право вимоги за договором від 09 березня 2010 року, укладеним між [PERSON] та Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник», вартістю 145\~133,00 грн. визнавши за [PERSON] майнове право на 37,32 кв.м. однокімнатної квартири [ADDRESS] , стягнути із відповідача у користь позивача сплачені нею кошти у розмірі 5000 грн. на підставі укладеного спірного договору №16/02/12-Ті від 16.02.2012 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. В силу частини першої статті 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути 1816 грн. судового збору пропорційно до задоволених позивних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial