Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2019 року є власником будинком [ADDRESS] . В належному йому будинку зареєстровані його мати [PERSON] , відповідач [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] нетривалий час була співмешканкою його сина [PERSON] , який помер [INFO] . Його син познайомився з відповідачкою в той період, коли вона була вагітна від іншого чоловіка, спільну заяву про визнання батьком дитини його син не подавав, а прізвище " [PERSON] " відповідачка отримала на підставі її заяви про зміну прізвища, тому дитина, також, має таке прізвище, але не є дитиною його сина, а [PERSON] має статус одинокої матері. Через місяць після смерті його сина [PERSON] забрала дитину і переїхала жити до своєї бабусі, де мешкає по теперішній час. Йому відомо, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, відносно старшої дитини позбавлена батьківських прав. В будинку проживає його мати, яка отримує мізерну пенсію і не має змоги оформити житлову субсидію, оскільки реєстрація відповідачів перешкоджає їй скористатися таким правом. Добровільно знятися з реєстраційного обліку [PERSON] не бажає, тому вимушений звернутися до суду з таким позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Пояснив, що бажає виписати відповідачів, так як вони не є близькими родичами, з 25 травня 2019 року в належному йому будинку не проживають, виїхали з будинку добровільно, а він не має змоги належним чином користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Крім того, просить уточнити його анкетні дані, оскільки в позові його по-батькові зазначено " [PERSON] ", в той час як він по-батькові, згідно паспорта, є " [PERSON] ", а також, просить уточнити найменування третьої особи, оскільки в позові вказано " Підлипенська сільська рада, а вірним є назва " Підлипненський старостинський округ Конотопської міської ради". Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує . Відповідач [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , повторно в судове засідання не з`явилися, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. ( а.с. 43). Представник третьої особи Підлипненського старостинського округу Конотопської міської ради до судового засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, покладаються на розсуд суду.( а.с.21) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.( а.с.22) Представник органу опіки та піклування Конотопської міської ради Петруша В.Ю. в частині позовних вимог щодо відповідача [PERSON] не заперечує, однак, заперечує проти визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, оскільки при знятті його з реєстраційного обліку він вважатиметься таким, що не має місця проживання, оскільки до теперішнього часу він не досяг повноліття, а відтак, не набув повної цивільної дієздатності, що свідчить про поважність причин непроживання його в будинку, так як через свій вік не має можливості самостійно приймати рішення про вибуття до іншого місця проживання. Втрата права користування житлом та проживання без реєстрації малолітнього [PERSON] обмежить його в праві користування правами і свободами, гарантованими Конституцією України. Надала висновок органу опіки та піклування щодо розгляду спору про втрату права користування житлом малолітньою дитиною. Суд, заслухавши позивача, його представника, представника третьої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2019 року, спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями , що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). З довідки виконавчого комітету Конотопської міської ради від 26 травня 2020 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . ( а.с.4). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] (син позивача) помер [INFO] ( а.с.8) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради від 26 листопада 2020 року, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03 листопада 2020 року, [PERSON] нерухомим майном на праві власності не володіє. Згідно з інформацією, наданою відділом організаційної та кадрової роботи виконавчого комітету Конотопської міської ради від 03 листопада 2020 року №1044, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з п.4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. До теперішнього часу [PERSON] , [INFO] , не досяг повноліття, а відтак не набув повної цивільної дієздатності, що свідчить про поважність причин не проживання його у вищезазначеному будинку, так як через свій вік не має можливості самостійно прийняти рішення про вибуття до іншого місця проживання. Втрата права користування житлом за адресою: [ADDRESS] та проживання [PERSON] , [INFO] , без реєстрації місця проживання, обмежить його у користуванні правами і свободами, гарантованими Конституцією України та законами України, зокрема правом на освіту, на охорону здоров`я, на соціальний захист тощо. Несплата дитиною [PERSON] , [INFO] , коштів за користування житлово-комунальними послугами, також не може бути підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки заявник не позбавлений можливості ставити питання про їх відшкодування до законних батьків малолітньої дитини. Вивчивши ситуацію, орган опіки та піклування Конотопської міської ради (протокол засідання Комісії з питань захисту прав дитини №32 від 26.11.2020) дійшов висновку про недоцільність визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , за відсутності у нього іншого належного йому на праві власності чи постійного користування житла. Так як це порушує охоронювані законом інтереси дитини, порушує гарантії збереження права дитини на житло, а також обмежує її права та інтереси при користуванні житловим приміщенням . Свідки [PERSON] та [PERSON] , в судовому засіданні кожен окремо показали, що [PERSON] та її син [PERSON] проживали в [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] він помер і через місяць вона забрала сина і виїхала жити до своєї бабусі в м. Конотоп. У суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення свідків. З огляду на вимоги ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника втрачає право користування житлом, якщо він не проживає протягом року саме без поважних причин. Право на житло є конституційним правом людини, яке гарантується Основним Законом України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а тому позбавлення цього права, в тому числі шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, можливо лише на підставі закону, мати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності втручання. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» кожен громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані зареєструвати своє місце проживання.... Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі, якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2003 року, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року). Крім того, втручання держави у право на повагу до житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві», інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною метою (рішення у справі «Зехентнер проти Австрії», 2009 року). Згідно п.1-2, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Відповідно ч.1-2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] проживала у помешканні, належного на праві власності позивачу, в якості співмешканки його сина, однак, після смерті [PERSON] , відповідач через місяць забрала дитину і виїхала до іншого місця проживання, а саме до своєї бабусі в м. Конотоп. Тому, відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Однак, малолітній [PERSON] , [INFO] , не досяг повноліття, а відтак не набув повної цивільної дієздатності, що свідчить про поважність причин не проживання його у вищезазначеному будинку, так як через свій вік не має можливості самостійно прийняти рішення про вибуття до іншого місця проживання. Належних доказів на підтвердження того, що малолітній [PERSON] набув право власності або право постійного користування іншим житлом, позивач не надав. У статті 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються , як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На переконання суду позивач не довів, що малолітній [PERSON] , [INFO] не проживає у спірному помешканні з поважних причин, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial