Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт нерухомого майна, належного їй, накладеного в єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1781365 від 18.03.2005. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна зареєстровано тип обтяження арешт належного їй нерухомого майна. Після звернення для отримання інформації, їй було надано відповіді, що у відділі державної виконавчої служби відносно неї виконавчих проваджень немає. Проте 18.03.2005 Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 1781365: арешт всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] Оскільки, на сьогоднішній день, вона не є боржником, а накладений арешт обмежує її право розпоряджатися своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явилася, проте надала письмову заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з»явилася, проте надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково. Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17 лютого 2005 року, на все майно, що належить [PERSON] накладено арешт та заборонено відчуження (а.с.6). Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта №143769728 від 02.11.2018, на підставі постанови ДВС №02-17/2595 від 09.03.2005, Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження №1781365 арешт нерухомого майна [PERSON] (а.с.7). Згідно копії довідки №18-43/28/14.15/26065 від 22.10.2018, виданої Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби, арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1781365) [PERSON] (ІПН [NUMBER]) зареєстровано 18.03.2005 реєстратором Прилуцької міської державної нотаріальної контори на підставі постанови Прилуцького міського відділу ДВС №02-17/2595 від 09.03.2005. Строк зберігання виконавчих проваджень , переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, тому надати більш детальну інформацію немає можливості (а.с.8). Згідно копії повідомлення №18-43/28004 від 09.11.2018, виданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби, відкритих виконавчих проваджень щодо виконання рішень судів та інших органів про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь держави, фізичних та юридичних осіб на виконанні у відділі станом на 08.11.2018 не перебуває (а.с.8). Згідно копії довідки №1347/01-16 від 24.10.2018, виданої Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, надати копії документів, які стали підставою накладення арешту на все належне [PERSON] майно, немає можливості, в зв»язку з тим, що документи Прилуцької міської державної нотаріальної контори за 1952-2005 р.р. передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с.9). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта №157530600 від 26.02.2019, на підставі постанови ДВС №02-17/2595 від 09.03.2005, на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. Нерухоме майно складається з: земельна ділянка кадастровий номер 7410700000:03:007:0260, площа 0,0893 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Чернігівська обл., м.Прилуки, 2й пров.Коцюбинського, 1; земельна ділянка кадастровий номер 7421788400:06:000:0131, площа 3,3 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Чернігівська обл., Ічнянський р-н, Сезьківська сільська рада; будинок одноквартирний , загальна площа 55,7 кв.м., житлова площа 34,4 кв.м., що розташований за адресою: Чернігівська обл., Ічнянський р-н, с.Гейці, вул.Леніна, буд.28 (а.с.26-28). Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №271690, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с.Сезьки, Сезьківської сільської ради, Ічнянського району, Чернігівської області (а.с.29-30). Відповідно до ч.1\~ст.48 Закону України "Про виконавче провадження"\~звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стаття 15 цього Закону\~встановлює, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. Арешт майна (коштів) божника є забезпечувальним заходом, який застосовується для реального виконання рішення (ч.1\~ст.56 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до ч.2\~ст.56 Закону України "Про виконавче провадження"\~арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Майно, яке підлягає арешту без проведення його опису, зазначено у ч.7\~ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", ним є кошти боржника, що знаходяться на рахунках боржника у банках, інших фінансових установах, а також конкретне майно боржника, зазначене в заяві стягувача, право власності або інші майнові права боржника, дані на яке наявні в електронних державних базах даних та реєстрах. На рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, арешт накладається виконавцем лише після проведення його опису (абз. 2 ч. 2\~ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, як при накладенні арешту без проведення його опису, так і при накладенні арешту із застосуванням попередньої процедури опису майна, предметом арешту може бути тільки індивідуально визначене майно. Чинне виконавче законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних і ідентифікуючих характеристик. Відповідно до ч.4\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки незняття арешту з належного їй майна порушує її право власності щодо нього. Відповідно до ч.1\~ст.316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1\~ст.317 зазначеного вище Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У\~ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»\~законодавець встановив проведення виконавцем дій на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Обмеження права власності боржника у виконавчому провадженні повинне бути обґрунтованим і не суперечити загальним принципам права, зокрема, щодо реалізації права власності, що закріплені у\~Конституції України\~та\~ЦК України. Таким чином, оскільки, відповідачем не доведено та в судовому засіданні не знайшло підтвердження, що [PERSON] є боржником будь-якого виконавчого провадження, тому правових підстав наявності, а також продовження\~арешту на майно немає. Отже, позивач обґрунтовано звернулася за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. З урахуванням вищенаведеного та зібраних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, знайшли в судовому засіданні своє підтвердження та обґрунтування, в частині зняття арешту з нерухомого майна, а саме із земельної ділянки кадастровий номер 7410700000:03:007:0260, площа 0,0893 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Чернігівська обл., м.Прилуки, 2й пров.Коцюбинського, 1; земельної ділянки кадастровий номер 7421788400:06:000:0131, площа 3,3 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Чернігівська обл., Ічнянський р-н, Сезьківська сільська рада; будинку одноквартирного , загальна площа 55,7 кв.м., житлова площа 34,4 кв.м., що розташований за адресою: Чернігівська обл., Ічнянський р-н, с.Гейці, вул.Леніна, буд.28, а тому позов підлягає задоволенню частково. Доказів наявності у позивачів у власності іншого конкретно визначеного майна (рухомого, нерухомого) суду надано не було. На основі викладеного,

Outcome: partial