Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Директор Запорізького обласного центру зайнятості Дуднік І.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, а саме допомоги по безробіттю за період з 01.04.2019 по 06.06.2019 у сумі 2990,10 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2019 до Токмацької міськрайонної філії Запорізького обласного центру зайнятості, яка відповідно до наказу Запорізького обласного центру зайнятості від 20.10.2017 №187-о, є відокремленим підрозділом Запорізького обласного центру зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного звернувся відповідач [PERSON] . Наказом від 10.01.2019 №НТ190110 з 10.01.2019 [PERSON] надано статус безробітного. На підставі наказу від 17.01.2019 №НТ190117 відповідачу [PERSON] відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.22, ч.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено допомогу по безробіттю на період з 17.01.2019 по 11.01.2020, та з 17.01.2019 розпочато виплату цієї допомоги. Наказом від 11.06.2019 №НТ190611 з 07.06.2019 припинено виплату по безробіттю та наказом від 11.06.2019 №НТ190611 з 07.06.2019 припинено реєстрацію безробітного. В ході виконання Порядку обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним Фондом України і Фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 19.09.2013 № 494, виявлено, що в період перебування на обліку в Токмацькій міськрайонній філії Запорізького обласного центру відповідач з 01.04.2019 по 30.04.2019 обліковувався у Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування, як особа, яка виконує роботи за договором цивільно-правового характеру. На підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 135 від 11.10.2019 встановлено, що під час перебування на обліку в Токмацькій міськрайонній філії Запорізького обласного центру відповідач [PERSON] у період з 01.04.2019 по 30.04.2019 виконував оплачувану роботу за договором підряду в ТОВ «Артін-експо». Таким чином, встановлено, що [PERSON] приховав факт свого працевлаштування, що призвело до незаконного нарахування та виплати йому допомоги по безробіттю у період з 01.04.2019 по 06.06.2019 у сумі 2990,10 грн. В ході досудового врегулювання спору, відповідно до наказу Філії від 22.10.2019 №112 «Про повернення коштів» [PERSON] направлено лист від 23.10.2019 №886/19 про добровільне повернення коштів та запропоновано повернути кошти в добровільному порядку. Станом на 23.12.2020 кошти відповідачем не сплачено. Стислий виклад позиції сторін. На розгляд справи в судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. На розгляд справи в судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. 10.01.2019 до Токмацької міськрайонної філії Запорізького обласного центру зайнятості, яка відповідно до наказу Запорізького обласного центру зайнятості від 20.10.2017 №187-о, є відокремленим підрозділом Запорізького обласного центру зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного звернувся відповідач [PERSON] , що підтверджується власноруч підписаною заявою [PERSON] від 10.01.2019. В заяві [PERSON] своїм підписом підтвердив, про відсутність роботи та отримання будь-яких видів доходу, за настання відповідальності за подання недостовірних даних та документів. Наказом від 10.01.2019 №НТ190110 з 10.01.2019 [PERSON] надано статус безробітного. На підставі наказу від 17.01.2019 №НТ190117 відповідачу [PERSON] відповідно до ч.ч.1, 3,, 4 ст.22, ч.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено допомогу по безробіттю на період з 17.01.2019 по 11.01.2020, та з 17.01.2019 розпочато виплату цієї допомоги. Наказом від 11.06.2019 №НТ190611 з 07.06.2019 припинено виплату по безробіттю та наказом від 11.06.2019 №НТ190611 з 07.06.2019 припинено реєстрацію безробітного, що підтверджується витягом з наказів про прийняття рішення по [PERSON] . З досліджених судом документів, слідує, що [PERSON] перебував на обліку у Філії як безробітний у період з 10.01.2019 по 07.06.2019, та з 17.01.2019 по 06.06.2019, отримував допомогу по безробіттю. В ході виконання Порядку обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним Фондом України і Фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів від 19.09.2013 № 494, виявлено, що в період перебування на обліку в Токмацькій міськрайонній філії Запорізького обласного центру відповідач з 01.04.2019 по 30.04.2019 обліковувався у Державному реєстрі загальнообов`язкового соціального страхування, як особа, яка виконує роботи за договором цивільно-правового характеру. На підставі Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 135 від 11.10.2019 встановлено, що під час перебування на обліку в Токмацькій міськрайонній філії Запорізького обласного центру відповідач [PERSON] у період з 01.04.2019 по 30.04.2019 виконував оплачувану роботу за договором підряду в ТОВ «Артін-експо». Таким чином, встановлено, що [PERSON] приховав факт свого працевлаштування, що призвело до незаконного нарахування та виплати йому допомоги по безробіттю у період з 01.04.2019 по 06.06.2019 у сумі 2990,10 грн. В ході досудового врегулювання спору, відповідно до наказу Філії від 22.10.2019 №112 «Про повернення коштів» [PERSON] направлено лист від 23.10.2019 №886/19 про добровільне повернення коштів та запропоновано повернути кошти в добровільному порядку. Станом на день розгляду справи кошти відповідачем не сплачено. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. За змістом п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення", особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку. Як слідує з п.1 ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі. Згідно з ч.1 ст.4 даного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. У відповідності до ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»,- Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд ) має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Також, ч.2 ст.36 Закону (в тому числі і в редакції чинній на момент подання заявипро надання статусу безробітного) зазначає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до ч.3 ст.36 Закону - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст.30 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, - застраховані особи зобов`язані повідомляти страховиків про обставини, що спричиняють зміни розміру матеріального забезпечення із загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядку його надання. Сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов`язків, стягується з цієї особи в судовому порядку. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено факт зайнятості [PERSON] в період отримання допомоги по безробіттю вміськрайонній філії Запорізького обласного центру зайнятості. [PERSON] не сповістив центр зайнятості про вказані обставини, що свідчить про надання недостовірних даних, що мали місце під час одержання допомоги по безробіттю. Своїми діями [PERSON] порушив свої обов`язки по наданню інформації центру зайнятості про свою зайнятість, чим створив наслідки з безпідставної виплати допомоги по безробіттю в період з 01.04.2019 по 06.06.2019 у сумі 2990,10 грн. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Висновки суду. З огляду на досліджені в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що допомога по безробіттю у сумі 2990,10 грн. за період з 01.04.2019 по 06.06.2019 отримана [PERSON] неправомірно. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 2990,10 грн. підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2102 грн. 00 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № 9884 від 10.12.2020. На підставі вищевикладеного ст.ст.1, 2, 4, 43 Закону України "Про зайнятість населення", ст.ст.34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.30 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

Outcome: approved