Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна, посилаючись на те, що за рішенням Чемеровецького районного суду від 24.12.2013 року шлюб який зареєстрований 01.12.1990 року Зарічанською сільською радою Чемеровецького району, актовий запис № 15, розірвано. За час проживання в шлюбі з відповідачем вони спільно вели господарство, провели капітальний ремонт ремонт будинку, що по вул. Миру,8 в с. Зарічанка, Чемеровецького району, здійснено оплату майстрів, куплено автомобіль, загалом загальна сума майна набутого спільно [PERSON] та [PERSON] у період спільного проживання та перебування у подружніх відносинах становить 214\~441,00 грн. Крім того, враховуючи, те, що у сторін був відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння [PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, що за адресою с.Зарічанка, вул.. Миру,8 Чемеровецького району. Зважаючи на те, що станом на час розірвання шлюбу дочка сторін по справі [PERSON] 1997 року була неповнолітня, а тому [PERSON] не мав права залишати дочку без житла, у звязку з чим позивач просить визнати за [PERSON], право власності на ? чистину житлового будинку відповідною частиною надвірних споруд, що за адресою с. Зарічанка, вул.. Миру,8 Чемеровецького району. Угоди про поділ спільного майна вони не досягли, а тому звернулася в суд з даним позовом. Позивач в судових засіданнях неодноразово уточняла позовні вимоги, згідно останніх просила визнати житловий будинок по вул.. Миру, 8 в с. Зарічанка Чемеровецького району спільною сумісною власністю сторін по справі, визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Миру, 8 в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області, як на частку і спільному майні, визнати за позивачем право власності на ? частину легкового автомобіля [NUMBER], 1989 року випуску та залишити за [PERSON] речі домашнього вжитку згідно доданих переліку до цієї заяви, а саме: холодильник ціна 4200,00 грн, мікрохвильова піч ціна 700,00 грн, пральна машина автомат ціна 4280,00 грн., мотокоса ціна 800,00 грн., плита газова «Дружківка» ціна 380,00 грн, спальний гарнітур «Антоніна» ціна 3000,00 грн, шафа коридорна ціна 400,00 грн, стіл компютерний ціна 259,00 грн, стіл чорний під телевізор ціна 100,00 грн., системний блок ціна 600.00 грн., бойлер (100 л) ціна 1600,00 грн, насос глибинний ціна 1800,00 грн., розширювальний бюак з нержавіючої сталі ціна 699,00 грн., пилосос ціна 380,00 грн., мякий куток (зелений) ціна 1400,00 грн., телевізор «Самсунг» ціна 1500,00 грн., супутникова антена ціна 900,00 грн, ковбик зал ціна 500 грн., крісло комятерне ціна 250 грн., а всього на загальну суму 23710 грн. та речі подаровані батьком, а саме: чайний сервіз, електровізка, кришталевий посуд, штори коричневі і органза (зал). В судове засідання позивач та її представник зявилися позовні вимоги уточнили в частині визнання легкового автомобіля [NUMBER], 1989 року випуску спільною сумісною власністю сторін по справі та просили визнати за [PERSON] право власності на ? частину легкового автомобіля [NUMBER], 1989 року випуску, номер кузова [NUMBER], як на частку у спільному майні. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду з поміткою про причини невручення, а саме: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України «у разі відсутності осіб, які беруть участь в справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.12.1990 року, який був розірваний Чемеровецьким районним судом 24.12.2013 року. Згідно рішення Чемеровецького району суду від 18.04.2013 року за [PERSON] визнано право власності з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Зарічанка по вул. Миру Чемеровецького району та зареєстровано право власності за ним, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2013 року. В період шлюбу сторони проживали за адресою [INFO] та [PERSON] була зареєстрована з 01.12.1990 року до 24.02.2016 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Чемеровецького району за № 371 від 13.04.2016 року. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 31.10.2016 року за зазначеною справою було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, проведення яких було доручено Хмельницькому відділенню Київського НДІСЕ та було зобовязано відповідача надати експертам технічну документацію на домоволодіння, що по вул..Миру, 8 с. Зарічанка Чемеровецького району. Однак на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 6116-6120/16-26 від 24.05.2017 року у звязку із незадоволенням клопотання експерта від 30.01.2017 року щодо надання експерту додаткових матеріалів та не забезпеченням безперешкодного доступу до обєкта дослідження. В судовому засіданні позивач зазначила, що у період шлюбу на спільні грошові кошти було закуплено будівельні матеріали, здійснено капітальний ремонт всіх будівель та споруд що по вул. Миру, 8 в с.Зарічанка, було здійснено закупку предметів домашнього вжитку, куплено автомобіль. Загальна сума майна набутого спільного сторонами по справі позивач зазначила у сумі 214 441,00 грн.. Згідно додатку №1 переліку речей до заяви про уточнення позовних вимог,що стосується виділенню [PERSON] майна, то суд вважає за необхідне виділити позивачу слідуюче майно на підставі придбаних нею речей, які підтверджуються у справі накладними від 09.12.2005 року, № 94 від 15.07.2005 року, № 75 від 14.06.2009 року, № 67 від 12.07.2012 року, № 36 від 18.07.2012 року, а саме: мікрохвильову піч вартістю 700 грн.; мотокосу вартістю 800 грн.; шафу коридорну вартістю 400 грн.; стіл компютерний вартістю 250 грн.; стіл чорний під телевізор вартістю 100 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 1500,00 грн.; супутникову антену вартістю 900 грн., крісло компютерне вартістю 200 грн. та подаровані речі батьком: чайний сервіз, електровізка, кришталевий посуд, штори коричневі і органза (зал). Так, згідно отриманого повідомлення виданого регіональним сервісним центром в Хмельницькій області від 11.10.2017 року за № 31/22-4344 згідно регіональної автоматизованої бази даних «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та їх власників за [PERSON] [INFO], зареєстрований транспортний засіб автомобіль [NUMBER], 1989 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Тобто законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, і обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, або іншої особи покладений на останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч.1 ст. 71 Сімейного Кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до пп.2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Згідно ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідност.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна. У пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України). Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково визнати житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Миру, 8 в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області та легковий автомобіль [NUMBER], 1989 року випуску, номер кузова [NUMBER] спільною сумісною власністю сторін по справі та визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Миру, 8 в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області та право власності на ? частину легкового автомобіля [NUMBER], 1989 року випуску, номер кузова [NUMBER] як на частки у спільному майні, а також виділити [PERSON] вищезазначене майно придбане нею на підставі накладних. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 2420 грн. 60 коп. та 8473,60 грн., витрат за проведення експертизи та 420 грн. 00 коп. витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик, а всього 8893,60 грн. судових витрат по справі.

Outcome: partial