Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У листопаді 2021 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (Далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 17163,29 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що між сторонами 22 травня 2012 року був укладений кредитний договір № б/н, який складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За даним договором позивач виконав свої зобов`язання. Проте відповідачка, зобов`язавшись повернути отриманий кредит разом з процентами в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 18.10.2021 року за ним утворилася вказана заборгованість, яка складається: з 14 890,23 грн. - тіла кредиту та 2273,06 грн. - заборгованості за простроченими відсотками , яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовими витратами, які становлять 2 270,00 грн. Ухвалою судді від 16 листопада 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судова влада України (а.с.71), а тому вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] о тримала кредит за укладеним з ПАТ КБ ПриватБанк кредитним договором № б/н від 22.05.2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний кредит складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку (а.с.6-13, 21-60). У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 17.10.2021 року за відповідачкою утворилася заборгованість у розмірі 17163,29 грн. (а.с. 5-8), яка складається з 14 890,23 грн. - тіло кредиту та 2273,06 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. У Анкеті-заяві відповідача від 22.05.2012 року процентна ставка не зазначена, хоча позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідачку, яка погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву. Крім того, роздруківка із сайту позивачки належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутності у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до положень ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка відповідно до положень ч. 6 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів , підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. За таких обставин правові підстави для стягнення з відповідачки нарахованої позивачем суми відсотків відсутні. Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість тільки за тілом кредиту в розмірі 14890,23грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 1 970 грн.36коп. ( 2 270 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 4) х 86.8% - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial