Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Представник позивача звернувся із вказаною заявою, якою просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов'язання. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 2.08.2008 року між ЗАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника (а.с.6) та "Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)" (а.с.7-9), відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 1 745,75 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року тип банку позивача з закритого акціонерного товариства було змінено на публічне акціонерне товариство (а.с.23). Згідно заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 6.03.2012 року (а.с.4), що набуло законної сили 19.03.2012 року, з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 6 939,74 гривень (а.с.27). Зокрема за даним заочним рішенням з останнього на користь ПАТ КБ "Приват Банк" стягнуто заборгованість, що складається з суми основного кредиту -1743,18 гривні, з суми несплачених відсотків за користування кредитом -186,32 гривень, з суми заборгованості по комісії за користування кредитом - 1019,52 гривень, з суми пені -1743,18 гривні, та з суми штрафу -2247,54 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2014 року становить 30 666,54 гривень. За розрахунком наданим банком така заборгованість складається з: 1 743,18 гривні - заборгованість за кредитом; 186,32 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 019,52 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 32 720,76 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 1 436,50 гривень - штраф (процентна складова) (а.с.5) з урахуванням вже стягнутих з відповідача заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 6.03.2012 року 6 939,74 гривень заборгованості. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позову з огляду на слідуюче. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час, кредитний договір укладений між сторонами є діючим. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача різниці між поточною заборгованістю за кредитним договором та задоволеною заочним рішенням суду від 6.03.2012 року, однак, як вбачається з матеріалів справи, стягнення складових частин боргу, як то заборгованість за тілом кредиту, за відсотками, заборгованість з комісії, вже були предметом судового розгляду та присуджені до стягнення з відповідача заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 6.03.2012 року. Щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з пені в розмірі 32 720,76 гривень, а також штрафів (фіксована частина - 500,00 гривень та процентна складова - 1 436,50 гривень), то в цій частині вимоги також не підлягають до задоволення оскільки є необґрунтованими, адже позивачем не надано достовірних та переконливих доказів того, з якого часу така заборгованість виникла, з урахуванням рішення суду від 6.03.2012 року, та не надано відповідних розрахунків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed