Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У червні 2016 року Державне підприємство «Красноградське лісове господарство» (далі ДП «Красноградське лісове господарство») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної лісу. На обґрунтування позову зазначено, що 26 вересня 2015 року відповідач без відповідного дозволу, в лісо полосі, поблизу села Мар'ївка Сахновщинського району Харківської області, з метою привласнення деревини, вчинив бензомоторною пилою самовільний поруб 5 дерев дуба звичайного діаметром 50 см. - 3 шт., 54 см. - 1 шт., 48 см. - 1. По даному факту майстром лісу обходу № 2 Сахновщинського лісництва складено протокол про адміністративне правопорушення № 000125 від 26.09.2015 року за порушення вимог ст.65- 1 КУпАП та винесено постанову № 000125 від 28.09.2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Своїми протиправними діями відповідач спричинив лісу шкоду в розмірі 31416,08 грн., яка розрахована на підставі додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», а тому позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду у вказаному розмірі та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Микулка Р.М., який працює на посаді майстра лісу Сахновщинського лісництва позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначив, що ним 26 вересня 2015 року було складено протокол відносно відповідача [PERSON] на місці вчинення правопорушення, який він особисто підписав та надав пояснення щодо суті вчиненого правопорушення. Також було складено розрахунок завданої шкоди лісовому господарству, копії вказаних документів відповідач отримав. А 28 вересня 2015 року ним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON], копія якої була вручена відповідачу. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували з тих підстав, що позов не обґрунтований, крім наданого протоколу та постанови відсутні інші докази, не надано доказів щодо заподіяння шкоди саме лісу та невизначено до якого фонду відносяться вирубані дерева. Крім того, відсутні докази, що ДП «Красноградське лісове господарство» має відношення до вказаної лісо полоси. Тому представник відповідача вважав, що позивач не мав підстав для звернення до суду з вказаним позовом. Представник третьої особи Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області - сільський голова Митюшин А.М. в судовому засіданні пояснив, що на території ради інтенсивно вирубують дерева в лісопосадках. Він неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо незаконної вирубки дерев. 26 вересня 2015 року він особисто був присутній при оформленні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення [PERSON], особисто бачив спиляні дерева. Крім того, вказав, що також там були присутні працівники міліції, які допомагали проводити обмір спиляних дерев. Також зазначив, що вказана лісополоса розташована території Олійниківської сільської ради, але на балансі ради не перебуває. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов висновку. Судом встановлено, що 26 вересня 2015 року відносно відповідача [PERSON] складено адміністративний протокол та 28 вересня 2015 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 65-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 170 грн., де зазначено, що [PERSON] 26 вересня 2015 року в лісо полосі поблизу села Мар'ївка Сахновщинського району Харківської області незаконно спиляв бензомоторною пилою сиро ростучі дерева дуба звичайного в кількості 5 шт., діаметром 50 см., 50 см., 54 см., 50 см., 48 см., чим відповідно складеного розрахунку завдано шкоди на суму 31416,08 грн. (а.с. 3 - 6). Стаття 65-1 КУпАП передбачено, що знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об'єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2015 року відносно [PERSON] набрала чинності, оскільки оскаржена не була у визначеному законом порядку, а відтак суд вважає, що вона є належним та допустимими доказом у справі. Згідно копії виписки - епікризу № 2553/16 від 06.10.2016 року КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» відповідач [PERSON] був виписаний з відділення для продовження лікування з діагнозом: гострий поліморфно психотичний розлад з симптомами шизофренії (а.с.37). Відповідно до довідки Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області № 431 від 27 грудня 2016 року, лісополоса поблизу с. Мар'ївка Сахновщинського району Харківської області розташована на території Олійниківської сільської ради (а.с. 53). Згідно довідок ДП «Красноградське лісове господарство» за № 02-04/457 від 27.12.2016 року та № 03-11/21 від 23 січня 2017 року лісополоса поблизу с. Мар'ївка Сахновщинського району Харківської областіне перебуває в користуванні ДП «Красноградське лісове господарство» (а.с. 60,61). Відповідно до довідок Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 15 лютого 2017 року та даними викопіювання з плану землекористування, поблизу с. Мар'ївка Сахновщинського району Харківської області знаходиться лісопосадка площею 1,53 га., що відноситься до земель спільної сумісної власності громадян Олійниківської сільської ради в якій здійснена вирубка дерев (а.с. 67-69). Згідно дослідженої в судовому засіданні копії статуту ДП «Красноградське лісове господарство», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.03.2017 року за №77, встановлено, що відповідно до п.3.1. Підприємство створене з метою, зокрема для ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Крім того, згідно п. 3.2., п.п. 3.2.4, 3.2.5. основними напрямками підприємства є зокрема: збереження та посилення захисних властивостей лісів, що виконують захисні, природоохоронні, санітарно - гігієнічні, оздоровчі та рекреаційні функції; забезпечення охорони лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, порушень лісового законодавства і притягнення до адміністративної відповідальності громадян та посадових осіб при вчиненні ними адміністративних правопорушень у сфері лісового господарства, мисливського господарства та полювання (а.с. ). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ст. 1 Лісового кодексу України, ліс - тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав'яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов'язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до статті 39 Лісового кодексу України ліси України за екологічним і соціально-економічним значенням та залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії: 1) захисні ліси (виконують переважно водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції); 2) рекреаційно-оздоровчі ліси (виконують переважно рекреаційні, санітарні, гігієнічні та оздоровчі функції); 3) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення (виконують особливі природоохоронні, естетичні, наукові функції тощо); 4) експлуатаційні ліси. Поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій проводиться в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 1 пункту 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2007 року №733, полезахисні лісові смуги віднесено до захисних лісів. Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Частиною 1 стаття 67 Лісового кодексу України встановлено, що вирубка дерев проводиться в порядку спеціального використання лісових ресурсів. Згідно з частиною 1 статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами Бюджетного кодексу України джерелами фінансування спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70% грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності (п. 4 ст. 69-1 кодексу), а до спеціального фонду Державного бюджету України зараховується 30% (п.7 ч.3 ст. 29 цього ж кодексу) грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, що відповідачем було самовільно спиляно 5 (п'ять) дерев в полезахисній лісополосі на території Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, внаслідок чого державі було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 31416,08 грн., розмір якої визначено відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» якою визначено , що зазначені такси застосовуються також для обчислення шкоди, заподіяної знищенням, пошкодженням чи незаконною рубкою окремих дерев, груп дерев, чагарників на сільськогосподарських угіддях, садибах, присадибних, дачних і садових ділянках, що не належать до лісового фонду. Тому суд вважає, що посилання відповідача та його представника на відсутність підстав для звернення позивача з позовом та відсутність доказів щодо заподіяння шкоди саме лісу та не визначення до якого фонду відносяться вирубані дерева, не заслуговують на увагу, оскільки не найшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Разом з тим, розмір відшкодування шкоди, завданий фізичною особою може бути зменшений судом відповідно до ч. 4 ст.1193 ЦК України залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії виписки - епікризу № 2553/16 від 06.10.2016 року КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», відповідач має незадовільний стан здоров'я і потребує лікування. Крім того, у своїх письмових поясненнях, що викладені в Додатку № 1 до протоколу № 000125 від 26 вересня 2015 року, відповідач зазначив, що спилював дерева для власних потреб, а тому виходячи з зазначених доказів, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства з 31416 грн. 08 коп. до 15708 грн. 04 коп., так як стягнення шкоди в повному обсязі може призвести до значного погіршення матеріального становища [PERSON] Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Визначену судом суму на відшкодування збитків у розмірі 15708 грн. 04 коп. необхідно стягнути до спеціального фонду ( р/р 31116106700412, в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Сахновщинському районі Харківської області, код ЄДРПО УДК 21081100, МФО 851011), з яких 4712. 41 грн.(30%) до спеціального фонду Державного бюджету України та 10995.63 грн.(70%) до спеціального фонду місцевих бюджетів Олійниківської сільської ради Сахновщинського району Харківської обласної. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.36 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вимога пропорційності присудження судових витрат застосовується незалежно від того чи сплачено судовий збір позивачем в мінімальному розмірі. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 725 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial