Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

30.11.2020 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до суду з позовом, у якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 642417177 в розмірі 8925,25 грн., з яких: 7648,69 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1276,56 грн. - сума заборгованості за відсотками. Свій позов обґрунтовують тим, що 03.07.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 642417177. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118/01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 642417177. 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «Таліон плюс» Права вимоги до боржників відповідно до Реєстрів прав вимоги. Відповідно до Реєстру права вимоги № 2 від 30.01.2019 року до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8925,25 грн. У зв`язку з цим ТОВ "ФК "ЄАПБ" було направлено на адресу відповідача Повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором, однак [PERSON] заборгованість не погасила, тому вони змушені були звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 16.12.2020 року було відкрито спрощене провадження у справі. 01.03.2021 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнала за їх необґрунтованістю та безпідставністю. Зокрема, зазначає, що кредитний договір нею не підписувався та, окрім цього, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт одержання нею від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредиту в розмірі та на умовах, що описані в позовній заяві. Також нею не було отримано жодних повідомлень про передачу права вимоги іншій особі. 09.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому, зокрема, позивач зазначив, що кредитний договір був укладений в електронній формі шляхом використання [PERSON] електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а неотримання нею повідомлення про передачу їм права вимоги не позбавляє її обов`язку погашення заборгованості. 22.03.2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, та, окрім цього, зауважує, що будь-яких первинних платіжних документів, які б підтверджували факт одержання [PERSON] від позивача до суду не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 03.07.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №642417177 (а.с. 10-11). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 642417177 (а.с. 13). 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» правила вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 14-17). Згідно п. 2.1 Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ТОВ"ФК"ЄАПБ", посилається на те, що відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого, відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 року від 30.01.2019 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 642417177 від 03.07.2018 року в сумі 8925,25 грн., з яких: 7648,69 грн. - заборгованість за основним боргом, 1276,56 грн. - заборгованість за процентами (а.с.24). У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вимоги стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором № 642417177 від 03.07.2018 року позивач обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог та лише розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог. Окрім цього, позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували факт отримання [PERSON] вищевказаних кредитних коштів. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. За таких підстав суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його недоведеністю. Повний текст рішення складено 06.04.2021 року

Outcome: dismissed