Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], та з урахуванням заяви про зміну предмета позову,просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири, Ѕ частку автомобіля та Ѕ частку земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач зазначила, що після смерті її сина [PERSON] відкрилась спадщина у виді квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, б. 33, кв. 26; земельної ділянки у садовому товаристві "Норита" на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та автомобілю марки ЗАЗ\~110207, реєстраційний номер [NUMBER]. Із заявами про прийняття спадщини в установленому законом порядку звернулись вона та донька померлого відповідач [PERSON].Але, через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на квартиру та автомобіль нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.У звязку із тим, що сторони належать до першої черги спадкоємців за законом та виходячи з рівності їх часток у спадщині, закріпленої ст. 1278 ЦК України, позивач просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину кожного з обєктів, що входять до складу спадщини: квартири, земельної ділянки та автомобілю. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені [PERSON],з урахуванням зміни предмета позову, позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що після смерті [PERSON] є два спадкоємці за законом першої черги: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Але, позивач як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого сина позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку через відсутність в неї правовстановлюючих документів на квартиру та автомобіль, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Також позивач позбавлена можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права і на земельну ділянку, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю старого зразку та необхідно розробити нову технічну документацію, але позивач немає доступу до цієї земельної ділянки, так як відповідачем чиняться перешкоди. З урахуванням викладеного, представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] на Ѕ частку квартири за адресою: м. Запоріжжя, вул.\~Історична, б. 33, кв. 26; Ѕ частку земельної ділянки у садовому товаристві "Норита" на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та Ѕ частку автомобілю марки ЗАЗ\~110207, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на Ѕ частку квартири не визнала, мотивуючи своїми складними житловими умовами. Також відповідач пояснила, що після смерті батька [PERSON] вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину так і не отримала. Чіткої відповіді щодо наявності чи відсутності у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно відповідач суду не надала. Представник відповідача адвокат [PERSON], з урахуванням позиції відповідача [PERSON], в судовому засіданні заявила про необґрунтованість вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, мотивуючи їх відсутністю правових підстав для вирішення цих вимог у судовому порядку, оскільки у позивача в наявності Державний акт про право приватної власності на землю та відсутня відмова нотаріуса про вчинення нотаріальної дії з приводу спадкування земельної ділянки. Стосовно позовних вимог щодо спадкування квартири та транспортного засобу, представник відповідача зазначила про рівність часток спадкоємців, визначених законом, та відсутності спору з оформлення спадщини в таких частках, але просила відмовити у задоволенні позову. Разом з тим зазначила, що на даний час вона не може стверджувати чи є в наявності у відповідача повний комплект документів, необхідних для оформлення спадкових прав у нотаріуса. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України\~цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258\~ЦК України\~визначено,\~що спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК). До складу спадщини за приписами ст. 1218\~ЦК\~України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1267 ЦК визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною згодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] помер 09.05.2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 387075, виданого Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10.05.2017 р. (а.с. 9). Із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку звернулись: дочка померлого [PERSON] (а.с. 110) та мати померлого [PERSON] (а.с. 141). Факт родинних відносин сторін у справі із померлим підтверджується письмовими доказами. Так, згідно з копією свідоцтва про народження серії\~І-ЖС №\~345426, виданого повторно Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 03.11.2017р., [PERSON] є матірю [PERSON], актовий запис № 422 від 11.02.1960 р. (а.с. 8). Батьком [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії И-ЖС № 477242 від 27.04.1982 року, виданого Заводським районним відділом РАГС м. Запоріжжя, є [PERSON], актовий запис № 424 (а.с.113). Прізвище "Адамович" було змінено відповідачем на "Симонова" після реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-ЖС № 033145, виданого 09.06.2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис № 136 (а.с.\~114). Також судом встановлено, що заповіт за життя [PERSON] не складався, сторони у справі належать до першої черги спадкоємців за законом: позивач як мати померлого, відповідач як дочка спадкодавця. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 20.09.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області за реєстровим № 1349, квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, б. 33, кв. 26 належала померлому [PERSON] (а.с. 115). Вказане право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав наданим ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»(а.с.117) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.13). Автомобіль марки ЗАЗ, модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER] також належав померлому, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РСА № 256021(а.с.119зворот). Згідно з державним актом про право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 064539 від 09.11.2001 р. власником земельної ділянки, розташованої на території садового товариства "Норита" Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, площею 0,065\~га є [PERSON] (а.с. 12). Отже, судом встановлено і не оспорюється сторонами, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить: квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, б. 33, кв. 26; земельна ділянка, розташована на території садового товариства "Норита" Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та автомобіль марки ЗАЗ модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER]. \~ \~ \~ \~Згідно з роз»ясненнями, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положеннями ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім*я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 05.12.2017 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом: на Ѕ частку квартири [ADDRESS] та Ѕ частку автомобіля марки ЗАЗ, модель 110207, реєстраційний номер [NUMBER], після померлого 09.05.2017 року [PERSON] у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно (а.с.11). Вказана відмова нотаріуса у вчинені нотаріальних дій стала підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх спадкових прав. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла в установленому законом порядку спадщину після смерті свого сина [PERSON], але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 05.12.2017р., з тих підстав, що нотаріусу не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру та автомобіль. Отже, позивач з обєктивної причини позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у встановленому досудовому порядку, так як судом під час розгляду справи встановлено, що існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку. Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що сторони не змінювали розмір часток у спадщини ані за усною домовленістю між собою, ані за письмовою угодою, посвідченою нотаріусом, тому їх частки, у відповідності до вимог ч.1 ст. 1267 ЦК України є рівними, тобто по Ѕ частки кожного спадкоємця на все спадкове майно, що входить до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири № 26, розташованої в будинку № 33 по вул. Історичній міста Запоріжжя та Ѕ частку автомобіля марки ЗАЗ 110207, реєстраційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті її сина [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів іншого спадкоємця за законом першої черги [PERSON] та в інший спосіб, окрім судового, захистити свої спадкові права у позивача немає можливості, так як постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON]П в частині визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на Ѕ частину земельної ділянки, що належала померлому [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами частин 1,3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Главою 86\~ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, які регулюють порядок вчинення нотаріальних дій, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Така позиція знайшла підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~"Про судову практику в справах про спадкування" та підлягає застосуванню у цій справі. У звязку із тим, що відсутність умов для одержання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки у садовому товаристві "Норита" на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в нотаріальній конторі не підтверджена позивачем належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це є підставою для відмови у позові в цій частині. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч.\~2 ст. 141 ЦПК). Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонам разом із іншими судовими витратами. Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір у сумі 2954 грн.(а.с. 1).Таким чином, з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1700,30грн.. Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 1000 грн., яка складається з 700 грн. за підготовку та складання позовної заяви та 300 грн. за клопотання про витребування доказів. Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються квитанцією № 304/1 від 22.12.2017 року та актом приймання передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги № 304 від 20.12.2017р.(а.с.21,22).Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 1000грн. є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі - 575,60 грн..

Outcome: partial