Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору про фінансовий лізинг, укладений між сторонами 23 серпня 2012 року, предметом якого є транспортний засіб марки "VW Touareg" вартістю 63590 доларів США, стягнення на її користь сплачених грошових коштів в сумі 980543 грн. 83 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн., посилаючись на те, що під час укладення даного договору сторонами не було дотримано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення та відсутність у відповідача дозвільних документів (ліцензії) для надання фінансових послуг, він є несправедливим, оскільки обмежує її права у сфері захисту прав споживача, що призвело до численних хвилювань та душевних мук останньої. В подальшому позивач уточнила свої вимоги: просить суд стягнути на її користь сплачені грошові кошти, що еквівалентно 76605,95 доларам США. В подальшому ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про зобов"язання повернути транспортний засіб марки "VW Touareg" NF 3.0 I V6 TDI, шасі [NUMBER], 2012 року випуску, двигун [NUMBER], посилаючись на те, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2016 року зустрічний позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] вимоги первісного позову підтримав, а щодо вимоги зустрічного позову - покладається на думку суду. В судовому засіданні представник відповідача-позивача ТОВ «Порше Лізинг Україна» вимоги зустрічного позову підтримав, а проти вимог первісного позову заперечує, посилаючись на те, що вказаний договір про фінансовий лізинг не підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того, за вказаним договором усі платежі сплачуються в гривнях. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити. Так, судом встановлено, що 23 серпня 2012 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено договір про фінансовий лізинг, за умовами якого товариство зобов»язалось передати останній в користування транспортний засіб марки "VW Touareg" вартістю 63590 доларів США, а та в свою чергу, зобов»язалась виплатити його вартість протягом 60 місяців, після чого лізингоодержувач набуває право власності на вказаний об"єкт лізингу. Відповідно до вимог ст. 1 ч. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог ст. 6 ч. 2 цього Закону істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 806 ч. ч. 1 та 2 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 34 ч. 1 п. 4 та ч. 2 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Відповідно до вимог ст. 4 ч. 1 п. 11-1 цього Закону адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах вважаються фінансовими послугами. Як вбачається зі змісту вищезазначеного договору, в даному випадку має місце залучення фінансових активів від [PERSON], що є фінансовою послугою, та потребує від ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідної ліцензії, якої на момент укладення даного договору вона не отримала. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до вимог ст. 227 ч. 1 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ст. 220 ч. 1 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ст. 628 ч. 2 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За своєю правовою природою договір про фінансовий лізинг є змішаним договором, оскільки містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до вимог ст. 799 ч. 2 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати недійсним договір про фінансовий лізинг, укладений 23 серпня 2012 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] Відповідно до вимог ст. 216 ч. ч. 1 та 5 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до вимог ст. 533 ч. ч. 1 та 2 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гр ивнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За вказаним договором про фінансовий лізинг від 23 серпня 2012 року усі платежі сплачуються в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту в доларах США. З наданих оригіналів квитанцій, судом встановлено, що на виконання даного договору [PERSON] сплатила ТОВ «Порше Лізинг Україна» грошові кошти в сумі 1005751 грн. 73 коп., що еквівалентно 80305,35 доларам США. Станом на 6 лютого 2017 року офіційний курс валют Національного банку України становив: 1 долар США - 27,0779 грн. Відповідно до вимог ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 2074328 грн. 25 коп. (76605,95 долара США х 27,0779 грн.) в межах заявлених нею вимог та зобов"язати [PERSON] повернути ТОВ «Порше Лізинг Україна» транспортний засіб марки "VW Touareg" NF 3.0 I V6 TDI, шасі [NUMBER], 2012 року випуску, двигун [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ст. 4 ч. 1 п. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 22 ч. 2 цього Закону п ри задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Таких підстав для відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд не знаходить. А тому в решті позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки під час розгляду даної справи судом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів ТОВ «Порше Лізинг Україна», а тому у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити. К еруючись ст. ст. 3, 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 23 ч. ч. 1 та 2, 215 ч. 1, 216 ч. ч. 1 та 5, 220 ч. 1, 227 ч. 1, 533 ч. ч. 1 та 2, 628 ч. 2, 799 ч. 2, 806 ч. ч. 1 та 2 ЦК України, ст. ст. 1 ч. 2, 6 ч. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 4 ч. 1 п. 11-1, 34 ч. 1 п. 4 та ч. 2 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст. ст. 4 ч. 1 п. 5, 22 ч. 2 Закону України "Про захист прав споживачів", суд

Outcome: partial