Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

12.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, просив змінити розмір аліментів, визначених рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року по справі № 732/655/16-ц з 1/3 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивував тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано, з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2016 року і по [INFO]. [INFO] у позивача народилась друга дитина, донька - [PERSON]. Позивач є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить - 1312 грн. 00 коп. З пенсії по інвалідності відповідачка отримує аліменти в розмірі 656 грн. 00 коп. щомісячно. Щомісячно з заробітної плати позивача вираховуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі від 2869 грн. 02 коп. до 4556 грн. 72 коп. Відповідачка офіційно не працює, живе за рахунок аліментів. Мати його другої дитини перебуває у декретній відпустці, отримує незначний розмір державної допомоги. На догляд за новонародженою дитиною витрачаються значні кошти. Після сплати аліментів на сина та витрат на утримання другої новонародженої дитини, сплати податків залишається незначна сума, якої на проживання, харчування, проїзд, своє лікування на місяць не вистачає. Через зміну матеріального та сімейного стану позивач змушений звернутися до суду та просити зменшити розмір аліментів. Ухвалою судді від 03 січня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали надані до справи письмові заперечення на позов. Заперечення мотивували тим, що малолітній син сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства по слуху і потребує стороннього догляду. Позивач окрім аліментів будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, не цікавиться його життям, не приймає участь у додаткових витратах на дитину, яка через інвалідність потребує забезпечення відповідними медичними приладами, що дають дитині змогу чути звуки навколишнього середовища. У 2016 році відповідачкою за свій кошт та кошти батьків дитині було придбано слуховий апарат, вартість якого загалом склала 45292 грн. Позивач окрім аліментів, коштів для придбання апарату не виділяв. Слуховий апарат потребує обслуговування, яке є також платним. Відповідачка на цей момент не має постійного заробітку, оскільки через інвалідність сина, який потребує стороннього догляду , не може влаштуватися на постійну роботу. Тобто аліменти та соціальна пенсія є фактично єдиним засобом для існування дитини. Просили відмовити у позові. Суд, заслухавши сторони, представника відповідачки, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Дослідженням рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2016 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2006 року і до [INFO] (а.с.6-9). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Чернігів, та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10). З рекомендаційного листа від 05.11.2017 року № 197 встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, отримав травму 19.05.2014 року на виробництві ( робота за станком ) та був доставлений до Чернігівської міської лікарні № 2 в ортопедичне відділення. Довготривале лікування, потім встановлення групи інвалідності. В даний час рекомендовано оперативне втручання для покращення стану. ( а.с. 15 ). За даними довідки Чернігівського об'єднаного управління ПФУ від 03.11.2017 року № 518 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, є інвалідом ІІІ групи. ( а.с. 12 ). Дослідженням довідки від 14.11.2017 року з'ясовано, що [PERSON] працює електрогазозварником в ТОВ "Чернігівагрошляхбуд" з 28.09.2016 року. Дохід за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року склав 64843,65 грн. (а.с.14). Згідно довідки ТОВ "Чернігівагрошляхбуд" за виконавчим листом від 28.10.2016 року № ВП52722836 з заробітку [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON]. ( а.с. 75 ). З довідки управління соціального захисту населення Городнянської РДА від 18.01.2018 року за № 305 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Городнянському РУСЗН і отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам. Розмір домоги за період з липня 2017 року по грудень 2017 року склала 11176,90 грн. ( а.с. 42 ). З довідки Чернігівського об'єднаного управління ПФУ від 03.11.2017 року № 518 встановлено, що [PERSON] отримує аліменти на одну дитину. Розмір отриманих [PERSON] аліментів за період з травня по жовтень 2017 року складає 3936,00 грн. (а.с.13). З дослідженого у судовому засіданні консультаційного висновку спеціаліста та довідки ТОВ "Центр слухової реабілітації "Аврора" вбачається, що [PERSON], [INFO], відповідно до стану його слуху для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації показане бінауральне ( на обидва вуха ) протезування слуховими апаратами SENSEI PRO BTE, виробництво фірми "Отікон" ( Данія ). (а.с.47) Відповідно до квитанцій ( а.с. 54 ) [PERSON] придбала в ТОВ "Центр слухової реабілітації "Аврора" слуховий апарат вартість якого загалом склала 45292 грн. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач окрім сина [PERSON] від шлюбу з відповідачкою, на якого він сплачує за рішенням суду аліменти, має на утриманні ще малолітню доньку, яку в силу ст. 180 СК України позивач також зобов'язаний утримувати. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальний стан позивача, зміну його сімейного стану, положення частини 2 ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги те, що належними та допустимими доказами достовірно підтверджено, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів сімейний стан позивача, а отже і матеріальний стан зазнали змін, оскільки у вказаний період часу у позивача народилася ще одна дитина, утримання якої, безумовно, потребує матеріальних витрат. Крім того, доказами справи підтверджено, що позивач є інвалідом 3-ї групи внаслідок трудового каліцтва, має хворого батька похилого віку інваліда першої групи, якому він також має надавати допомогу. Одночасно суд приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що відповідачка на цей момент здійснює догляд малолітнього сина, який має вади слуху, тому тимчасово позбавлена можливості постійно працевлаштуватись, син сторін [PERSON] постійно потребує додаткових значних витрат для підтримки його здоров'я та розвитку. При цьому суд враховує, що порядок визначення розміру участі батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою), визначений ст. 185 СК України. Вказана норма закону передбачає право відповідачки за наявності додаткових витрат на дитину звернутись з відповідним окремим позовом до суду та стягувати з позивача визначену судом частину додаткових витрат разово, періодично, або постійно. Тому, виходячи з принципу розумності, справедливості, інтересів всіх малолітніх дітей позивача та презумпції однакового ставлення батька до них, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір присуджених до стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], 2008 року народження, слід зменшити до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial