Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовну заяву мотивував тим, що він, згідно заповіту [PERSON] є єдиним спадкоємцем її майна. На момент смерті [PERSON] їй, крім іншого, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивач спадщину після смерті матері прийняв, оскільки проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач позбавлений можливості, оскільки оригінал зазначеного документу втрачено, а отримати його дублікат на ім"я померлої особи не має можливості. В зв"язку з викладеним. позивач змушений звернутись до суду для визнання своїх спадкових прав. В судове засідання сторони не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позов підтримує, представник сільської ради відносно задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 3,1896 га, що розташована на території Терешпільської сільської ради (а.с. 7). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Терешпільської сільської ради 13.09.2008 року, спадкоємцем майна померлої є її син [PERSON] (а.с.8), який спадщину прийняв, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою Терешпільської сільської ради (а.с. 11). Про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідчить роз"яснення приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу (а.с.13). На підтвердження втрати оригіналу правоустановлюючого документу на право власності на земельну ділянку позивачем надано копію повідомлення з газети "Вінничина" (а.с.12). Суд, дослідивши докази, вважає, що є всі підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно статті 1261 ЦК України спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За вимогами статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона огоошується померлою. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв. якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу. він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (стаття 1268 ЦК України). В судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що позивач являється єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], який спадщину прийняв, шляхом постійного проживання з останньою. Отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач позбавлений можливості в зв"язку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. В зв"язку з викладеним, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved