Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

До суду звернулись ПАТ КБ " ПриватБанк" з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30816, 22 доларів США, що складає по курсу НБУ станом на 31.08.2016 року 790\~436,04 грн. за кредитним договором № PLQ0GA0000000007 від 10.07.2008 року та солідарне стягнення судових витрат. В своїй позовній заяві позивач вказує, що 10.07.2008 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLQ0GA0000000007 , за яким він отримав кредит в сумі 36\~781,44 доларів США на термін користування до 10.07.2023 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 10.07.2008 року за яким Позичальник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Оскільки умови кредитного договору в частині погашення кредиту [PERSON] не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.08.2016 року становить 125\~417,41 доларів США, з яких: 30\~816,22 доларів США - заборгованість за кредитом; 25\~627,65 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 872,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 62\~101,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач вказує, що оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, тому [PERSON] просить стягнути солідарно з відповідачів 30\~816,22 доларів США - заборгованість за кредитом, що за курсом НБУ станом на 31.08.2016 року складає 790\~436,04 грн. та судові витрати в сумі 11\~856,54 грн.. Представник позивача ПАТ КБ " ПриватБанк" [PERSON] підтримав позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги ПАТ КБ " ПриватБанк" не визнав, суду пояснив, що дійсно 10.07.2008 року між ним та ПАТ КБ " ПриватБанк" був укладений споживчий кредитний договір № PLQ0GA0000000007 за яким він мав отримати від позивача кредит в сумі 36\~781,44 доларів США, але після підписання даного договору, йому видали у касі Банку лише частину суми, а саме 6000 доларів США, пояснивши, що всієї суми у касі Банку не має, при цьому ніякого документа про видачу коштів йому не надали. Починаючи з 21.08.2008 року по 21.09.2010 рік в погашення кредиту він сплатив кошти в сумі 13\~372,60 доларів США, тому вважає, що свої зобовязання перед ПАТ КБ " ПриватБанк" виконав у повному обсязі. Також, відповідач зазначив, що позивач не надав суду доказів, щодо виконання Банком умов договору в частині видачі йому кредитних коштів у обумовленій договором сумі - 36\~781,44 доларів США, а саме заяви на видачу готівки, видаткового касового ордеру чи грошового чеку, а надав лише розрахунок заборгованості, який він вважає необґрунтованим. Окрім того, згідно рішення Гадяцького районного суду від 23.11.2015 року у цивільній справі № 526/405/13-ц за позовом ПАТ КБ " ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачу у задоволенні позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що ПАТ КБ " ПриватБанк" не надав доказів на підтвердження отримання ним готівкових коштів у касі банку в сумі 30\~000 доларів США, а згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи, проведеної по вказаній цивільній справі, у заяві на видачу готівки №1 від 10.07.2008 року його підпис був проведений іншою особою. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.09.2016 року, вказане рішення суду залишене без змін. Також, [PERSON] вважає, що ПАТ КБ " ПриватБанк" пропустив строк звернення до суду із даною позовною заявою, оскільки останній платіж за кредитним договором він вчинив 21.09.2010 року , сальдо простроченої заборгованості, згідно розрахунку Банку, за наданим кредитом виникло 28.09.2010 року, тому строк позовної давності, який визначений договором у 5 років, закінчився 28.10.2015 року. З цих підстав просив суд відмовити ПАТ КБ " ПриватБанк" у задоволенні його позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмове заперечення на позовні вимоги ПАТ КБ " ПриватБанк" , в якому позовні вимоги ПАТ КБ " ПриватБанк" не визнала, у запереченні зазначила, що на час підписання вказаних кредитного договору та договору поруки вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Споживчий кредит вони збирались використати на ремонт квартири та придбання меблів. [PERSON] дійсно через касу банку було видано лише 6000 доларів США, оскільки в касі банку були відсутні готівкові валютні кошти. 19.03.2010 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний і вони стали проживати окремо. Просила суд відмовити ПАТ КБ " ПриватБанк" у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, вказаних відповідачем [PERSON]. Також просила справу розглянути без її участі. Представник відповідачки - адвокат [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив відмовити ПАТ КБ " ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ " ПриватБанк" не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2008 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLQ0GA0000000007 , згідно якого ПАТ КБ " ПриватБанк" зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит в сумі 36\~781,44 доларів США на термін користування до 10.07.2023 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобовязання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 10.07.2008 року за яким Позичальник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Станом на 31.08.2016 року офіційний курс гривні до доларів США по курсу НБУ становив 25,65 грн. за 1 долар США. Згідно розрахунку ПАТ КБ " ПриватБанк" станом на 31.08.2016 року заборгованість [PERSON] становить 125\~417,41 доларів США, з яких: 30\~816,22 доларів США - заборгованість за кредитом; 25\~627,65 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6 872,26 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 62\~101,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Але позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 30\~816,22 доларів США - заборгованість за кредитом, що за курсом НБУ станом на 31.08.2016 року складає 790\~436,04 грн. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи судом встановлено, що факт укладення кредитного договору № PLQ0GA0000000007 від 10.07.2008 року та договору поруки від 10.07.2008 року сторонами не заперечується, але відповідачами категорично заперечується отримання кредитних коштів на суму 36\~781,44 доларів США та наявність заборгованості за кредитом на суму 30\~816,22 доларів США. Факт надання банком грошових коштів , має бути підтвердженим платіжним документом, видача якого визначається відповідними нормативними документами. Згідно « Інструкції про касові операції в банках», затвердженої Постановою Правління Національного банку України 14.08.2003 року № 337 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.09.2003 року за № 768/8089, яка була чинна на час видачі кредитних коштів за вказаним кредитним договором, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, належить заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі. Позивачем, в ході розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем [PERSON] готівкових коштів у касі банку в сумі 36\~781,44 доларів США, що унеможливлює визначити розмір заборгованості і встановити факт порушення зобовязання з боку відповідача [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, згідно рішення Гадяцького районного суду від 23.11.2015 року у цивільній справі № 526/405/13-ц за позовом ПАТ КБ " ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у звязку порушенням [PERSON] кредитного договору № PLQ0GA0000000007 від 10.07.2008 року , ПАТ КБ " ПриватБанк" у задоволенні позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що ПАТ КБ " ПриватБанк" не надав доказів на підтвердження отримання [PERSON] готівкових коштів у касі банку в сумі 30\~000 доларів США, а згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5851 від 22.07.2014 року, проведеної по вказаній цивільній справі, у заяві на видачу готівки №1 від 10.07.2008 року підпис від імені [PERSON], розташований у рядку « Отримувач» - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.09.2016 року, вказане рішення суду залишене без змін. Незважаючи на це, представником позивача ПАТ КБ " ПриватБанк" по даній цивільній справі, як доказ на отримання відповідачем [PERSON] готівки на суму 30\~000 доларів США, також, було надано вищевказану заяву на видачу готівки №1 від 10.07.2008 року , яка не є належним та допустимим доказом. Інших доказів на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ " ПриватБанк" щодо отримання відповідачем [PERSON] готівкових коштів в сумі 30\~000 доларів США суду надано не було. [PERSON] стверджує, що отримав у касі Банку лише 6000 доларів США, та починаючи з 21.08.2008 року по 21.09.2010 року в погашення кредиту він сплатив кошти в сумі 13\~372,60 доларів США, але ним, також, суду не надано жодних доказів отримання в касі банку готівки на суму 6000 доларів США та підстав їх повернення, а тому його вимога про застосування строків позовної давності є безпідставною. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ " ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 816, 22 доларів США, що складає по курсу НБУ станом на 31.08.2016 року 790\~436,04 грн. за кредитним договором № PLQ0GA0000000007 від 10.07.2008 року слід відмовити.

Outcome: dismissed