Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

28.08.2014 року представник позивача за нотаріальною довіреністю - [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 05.11.2002 року Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею було укладено договір купівлі - продажу №623 житлового будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], за умовами якого, подружжя [PERSON] придбали його - по 1/2 частці кожний. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого Вознесенським філіалом Товарної Біржі "Нерухомість - Південь" 08.08.1998 року, зареєстрованого КП "Вознесенське МБТІ" 10.081998 році за реєстровим № 9164. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті спадщину прийняв чоловік - [PERSON], відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, постійно був зареєстрований та проживав зі спадкодавицею за однією адресою, але оформити її належним чином не встиг. Також, спадкоємицею після її смерті є донька - [PERSON], яка у передбачений чинним законодавством строк не подала до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини, отже, вважається такою, що спадщину не прийняла. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або мали право на обов*язкову її частку, немає. При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу оформлення у спадкових правах, йому було відмовлено, оскільки, правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] нотаріально не посвідчений, тому, рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Представник позивача у позовній заяві просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу №623 житлового будинку [ADDRESS] укладеного 05.11.2002 року Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - дійсним. Також, просила визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку у порядку спадкування після смерті дружини - [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні не заперечували проти визнання вказаного договору купівлі -продажу - дійсним, а також визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи на підставі наявних в ній доказів, суд приходить до слідуючого. Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що 05.11.2002 року Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею було укладено договір купівлі - продажу №623 житлового будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] (а.с.9). За умовами вказаного договору, [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок [ADDRESS] - по 1/2 частці кожний. Всі умови договору сторонами виконані. Зазначена угода нотаріально не посвідчена. Оскільки спірний договір купівлі-продажу був вчинений сторонами в листопаді 2002 р., то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За даними будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS], у ньому проживають - [PERSON], [INFO] та його дружина - [PERSON], [INFO] (а.с.15). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.16) . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 19.08.1953 року Мостовським райбюро ЗАГС Веселинівського раойну, актовий запис №10, [PERSON] 19.08.1953 року уклав шлюб з [PERSON], яка, після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с.7). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. В силу ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності в порядку спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Так, у судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, постійно був зареєстрований та проживав зі спадкодавицею за однією адресою, але оформити її належним чином не встиг. Також, спадкоємицею після її смерті є - [PERSON] (донька подружжя [PERSON]), яка у передбачений чинним законодавством строк не подала до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини, отже, вважається такою, що спадщину не прийняла. Із відповіді на запит КП «Вознесенського МБТІ» від 30.10.2014 року вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (колишньою власницею будинку) на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого Вознесенським філіалом Товарної Біржі "Нерухомість - Південь" 08.08.1998 року, зареєстрованого КП "Вознесенське МБТІ" 10.081998 році за реєстровим № 9164. Враховуючи викладене, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved