Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У червні 2015 року Банк звернувся до суду з даним позовом і на підставі кредитного договору від 07.04.2011 просив стягнути з відповідача 134371, 25 грн., в тому числі: проценти за користування кредитом 00,60 грн., комісію за користування кредитом 600, 00 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 128624, 29 грн. та штраф - 5146, 36 грн. Відповідач позов визнав частково. Просив застосувати до спірних правовідносин правила позовної давності. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору від 07.04.2011 року № AN7MCC9GGV0097 Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0, 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (далі Умови), тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1046 ЦК позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 623 ЦК боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За нормами ст. ст. 546, 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до п. 3.2.7 Умов позичальник зобовязується погасити відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню) не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченому п. п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов. Пунктом 5.1 Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 1, 25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З наданих позивачем розрахунків вбачається що станом на 14.05.2015р. заборгованість останнього за кредитним договором становить 134371,25 грн. і складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 00,60 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 600,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 128624,29 грн., штрафу (процентна складова) - 5146,36 грн. Наведені розрахунки відповідачем не оспорюються. Згідно зі ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) статтею 258 ЦК встановлено спеціальну (скорочену) позовну давність в один рік. Відповідно до статті 261 ЦК початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-160цс14. Розмір пені, нарахованої позивачем за 12 місяців, що передували зверненню до суду, становить 25756, 87 грн. (5535,29 - 29596,42). Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року № 7рп/2013 по справі № 1-12/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживачів надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Як убачається з матеріалів справи відповідач намагався добросовісно виконувати кредитні зобов'язання, але у квітні 2013 року був звільнений з ТОВ "Судо-ремонтний завод", про що свідчить запис у трудовій книжці, у зв'язку з чим позбавився самостійного заробітку. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмірі збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотні значення. Наведена норма з урахуванням статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (Постанова Верховного суду від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14). Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, за несвоєчасне виконання зобовязання за договором ним була нарахована пеня у розмірі 134371, 25 грн., в той час як розмір наданого кредиту складав 10000 гр., а заборгованість за кредитом та процентами за користування ним станом на 17.07.2013 року становила, відповідно, 7985,95 коп. та 11,90 грн. і була стягнута на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.12.2013 року № 264/5581/13-ц. Таким чином, розмір неустойки значно перевищує розмір збитків і зменшується судом до 14000 грн. Остаточно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 19746, 96 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 230, 99 грн.

Outcome: partial