Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

07 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Харківського національного університету внутрішніх справ фактичні витрати, пов'язані з його навчанням, в розмірі 40517,44 грн, а також судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 31 липня 2008 року № 405 о/с року відповідача - рядового міліції [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 16 серпня 2008 року між ХНУВС, Управління МВС України в Миколаївській області та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України № 3914-08 оа/Мк. Відповідно умов договору, а саме п. 2.1.3 в обов'язки ХНУВС входило: забезпечення курсанта харчуванням, майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Після закінчення Університету, згідно з наказом ХНУВС від 02 червня 2012 року № 216 о/с курсанта навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції ХНУВС лейтенанта міліції [PERSON] з 02 червня 2012 року було відраховано зі складу курсантів ХНУВС та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Миколаївській області. Таким чином, ХНУВС як вищий навчальний заклад, що підпорядковується МВС України та діє згідно з чинним законодавством України, зі свого боку виконав всі передбачені Договором умови. В свою чергу, відповідач, згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію", а також п. 2.3.6 Договору зобов'язувався, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Однак, наказом УМВС України в Миколаївській області від 24 лютого 2014 року № 39 о/с оперуповноваженого сектору карного розшуку Центрального районного відділу Миколаївського міського управління лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, за порушення дисципліни. Загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] за період з 16 серпня 2008 року по 02 червня 2012 року становить 40517,44 грн. Оскільки відповідачем добровільно не повернуті фактичні витрати, пов'язані з його навчанням, ХНУВС вимушений звернутися до суду із позовом та просить його задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасного та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. На підставі наказу Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 31 липня 2008 року № 405 о/с року рядового міліції [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС (а.с. 6). 16 серпня 2008 року між ХНУВС, Управління МВС України в Миколаївській області та [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України № 3914-08 оа/Мк (а.с. 7-8). Як вбачається з витягів наказів ХНУВС відповідач навчався за спеціальністю "Облік і Аудит" (а.с. 9-11). Після закінчення Університету, згідно з наказом ХНУВС від 02 червня 2012 року № 216 о/с курсанта навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції ХНУВС лейтенанта міліції [PERSON] з 02 червня 2012 року було відраховано зі складу курсантів ХНУВС та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Миколаївській області (а.с. 12) Наказом УМВС України в Миколаївській області від 24 лютого 2014 року № 39 о/с оперуповноваженого сектору карного розшуку Центрального районного відділу Миколаївського міського управління лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 13). Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію", а також п. 2.3.6 Договору [PERSON] зобов'язувався, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі (а.с. 7). Відповідно до проведеного розрахунку, фактичні витрати, пов'язані з навчанням [PERSON] складають 40517,44 грн. (а.с. 14-19). З досліджених письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно порушено його зобов'язання щодо відпрацювання за державним направленням після здобуття вищої освіти, але позивачем не надано доказів, які підтверджують його право, у якості виконавця державного замовлення, пред'являти до випускника, в особі відповідача, будь-яких вимог майнового (грошового) характеру щодо відшкодування до державного бюджету вартості навчання та компенсування замовнику витрат, пов'язаних з здобуттям [PERSON] вищої освіти за державним замовленням. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, за умови зазначеного вище Договору, відповідач набув зобов'язання виключно перед державними замовниками, щодо відшкодування вартості навчання у вищому закладі освіти шляхом сплати грошових коштів у відповідній сумі до державного бюджету. Вищевказане також вбачається зі змісту договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України, укладеного між сторонами 16 серпня 2008 року, за умовами якого, у разі порушення відповідачем свого зобов'язання щодо проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, необхідно відшкодувати понесені витрати за навчання саме на користь державного бюджету. Таким чином суд вважає що Харківський національний університет внутрішніх справ не є належним позивачем у справі, а відтак і право на відшкодування за вказаним позовом відсутнє. Відповідно до ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, захисту підлягають порушені, невизнані чи оспорювані права особи (фізичної чи юридичної). Оскільки з наданих доказів порушень будь-яких інтересів чи прав позивача не вбачається, позов Харківського національного університету внутрішніх справ задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed