Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

17 березня 2016 року позивачі звернулися до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири № 97, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул. Комсомольська 11, дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказали, що на Товарній біржі "Українська біржа нерухомості", 21.10.1999 року згідно договору купівлі-продажу № 1073/1, [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], за 2000,00 грн. придбали квартиру №97, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Комсомольська 11, у [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 17405 від 22.10.1999 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу", позивачі просили визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1073/1 дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістили. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.10.1999 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі "Українська біржа нерухомості" був укладений договір № 1073/1 купівлі-продажу квартири № 97 яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Комсомольська 11, яка належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради від 22.09.1999 року № 285-р, зареєстрованого в миколаївському БТІ 20.10.1999 року № 17405 /а.с.7/. Цей Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 1073/1 від 21.10.1999 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачами БТІ 22.10.1999 року за № 17405 /а.с.7 оборот/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved