Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач 06.08.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання право власності на спадкове майно. В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (на російській мові « [PERSON] »). 16.02.1993 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . [INFO] помер батька позивача - [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав батькам позивача, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності. Крім вищезазначеного будинку, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,3 гектари в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області для ведення фермерського господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, однак в ньому прізвище батька також зазначено як « [PERSON] ». З метою врегулювання в досудовому порядку, позивач звернулась до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області для внесення змін у вищезазначений державний акт, однако у відповідь було зазначено, що 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Тому позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин через помилки в написанні прізвищ. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якої вона просить справу розглядати за її відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Кілійська міська рада, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданий Кіліським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [INFO] помер [PERSON] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданий рос. "Килийским райотделом ЗАГС" 23 серпня 1974 року, " [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблений актовий запис №278. Як зазначається в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданий рос. "Килийским райотделом ЗАГС" 16 лютого 1993 року, рос. " [PERSON] и [PERSON] " уклали шлюб 16.02.1993 року, про що зроблений актовий запис № 21, прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №067965, площею 4,3 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №067965, виданим 17.06.1997 року Кілійською районною радою народних депутатів на підставі XVII сесії XXI скликання Кілійської районної ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18.11.1993 року №301-XXI-17, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №129, видано на імя " [PERSON] ". Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2020 року, земельна ділянка площею 4,3 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до технічного довідки №375, виготовленої КП КМС "Бюро технічної інвентаризації" 29.05.2020 року, на житловий за адресою: [ADDRESS] - житлового будинку (житловою площею 61,2 кв.м., загальною площею 95,2), літ. "а2" - веранди, літ. "а3" - навісу, літ. "Б1" - комори, літ. "Ж" - гараж, №1-5; І надвірних споруд. Як зазначається в Акті про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домовласнення, виданий виконкомом Кілійської міської ради депутатів працюючих 30.03.1995 року, забудовником житлового будинку вказаний рос. " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] , виданий виконкомом Кілійської міської ради народних депутатів 08.09.1995 року, вся будівля, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить " [PERSON] и [PERSON] ". Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем батька [PERSON] , який помер [INFO] , відповідно до ст. 1261, 1269 ЦК України. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. З статті 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №067965, площею 4,3 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Кілійської міської ради Одеської області, для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №067965, виданим 17.06.1997 року Кілійською районною радою народних депутатів на підставі XVII сесії XXI скликання Кілійської районної ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18.11.1993 року №301-XXI-17, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №129, виданого на імя " [PERSON] ". Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Дослідивши письмові докази, надані позивачем, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в порядку спадкування за законом, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved