Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного на-вчального закладу "Каховський професійний ліцей сфери послуг" про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка працювала на наступних керівних та лікарських посадах, в тому числі з 15 вересня 2012 р. по теперішній час - на посаді викладача та фельдшера Державного навчального закладу Каховського професійного ліцею сфери по-слуг (03 р. 09 міс.). Позивачка вказувала, що на момент її працевлаштування до ДНЗ Каховського профе-сійного ліцею (15.09.2012р.) стаж її роботи як заступника головного лікаря, керівника струк-турного підрозділу медичного закладу та лікаря складає понад 30 років, тому у неї з цього часу виникло право на отримання надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окла-ду. При зверненні до відповідача з вимогою щодо здійснення перерахунку нарахувань за вислугу років за 2015-2016 роки, роботодавець розглянув її заяву та встановив їй виплату надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу починаючи з 01.05.2016 р., а не з вересня 2014 р. по квітень 2016 р., що є неправомірним. Несплачений розмір надбавки за вислугу років за період вересень 2014 р. по квітень 2016 р. складає: 22 593,63 х 30% = 6 761,88 грн. Позивачка просила зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок надбавки за вислугу років з вересня 2014 року по квітень 2016 року виходячи з розміру надбавки - 30% посадового окладу та стягнути суму перерахунку у розмірі 6 761,88 грн., а також витрати на правову допомогу адвоката в сумі 500 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що даний розрахунок позивачки містить помилку та не враховує суму податків, що має бути утримана з нарахованої надбавки за вислугу років. Помилка розрахунку виникла через те, що позивачки брала довідки про виплачену їй заробітну плату за півроку 2015, потім за чотири місяці 2014 і за весь 2015 рік. Таким чином, два місяці листопад та грудень 2015 р. по-зивачем було враховано двічі, що неправомірно збільшило суму позову на 2435,79 грн. Фак-тична сума нарахованої заробітної плдати за період з вересня 2014 р. по квітень 2016 р. скла-ла 20157,84. Крім того, представник відповідача просила звернути суд увагу, що позивачем вка-зана сума позову не враховує обов'язкові податки, які згідно розрахунку складають 1 179,23 грн. Просили визначити суму, що належить нарахувати позивачці - 6 047,35 грн., з неї утри-мати обов'язкові податки в сумі 1 179,23 грн. В решті інших позовних вимог просила відмо-вити. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи та переві-ривши їх доказами, наданими сторонами на засадах змагальності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 05 серпня 1965 р. по 21 квітня 1968 р. працювала на посаді лікаря-педіатра Каховської районної лікарні ( 2 р. 09 міс. 16 дн.); - з 08 травня 1968 р. по 01 квітня 1970 р. працювала на посаді лікаря-ординатора са-наторію "Піонер" (01 р. 10 міс. 22 дн.) - з 06 квітня 1970 р. по 16 травня 1999 р. - працювала на посаді лікаря-педіатра, за-відувача інфекційним відділенням та заступника головного лікаря по медичній частині Ка-ховської ЦРЛ (29 р. 01 міс. 10 дн.); - з 08 квітня 1999 р. по 05 червня 2006 р. - працювала на посаді лікаря-терапевта та за-відувача медчастини Каховського геріатричного пансіонату (07 р. 01 міс. 27 дн.); - з 06 червня 2006 р. по 25 липня 2006 р. - на посаді лікаря-інфекціоніста відділення Каховської ЦРЛ ( 01 міс. 19 дн.); - з 25 липня 2006 р. по 14 вересня 2012 р. - на посаді лікаря-терапевта та завідувача медчастини Каховського геріатричного пансіонату (06 р. 01 міс. 21 дн.); - з 15 вересня 2012 р. по теперішній час - працює на посаді викладача та фельдшера Державного навчального закладу Каховського професійного ліцею сфери послуг (03 р. 09 міс.), що вбачаєть з записів у трудовій книжці (а.с.3-6). Таким чином, станом на 15.09.2012 р.(на момент її працевлаштування до Державного професійного ліцею сфери послуг) стаж її роботи складає понад 30 років. [PERSON] має вищу освіту за спеціальністю лікаря-педіатра, що підтверджується копією диплому № 316521 від 28.06.1965 р. (а.с.7). Порядком виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівни-кам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затв. постановою КМУ від 29.12. 2009 р. № 1418 встановлено, що дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацев-тичних працівників, які працюють у будь-яких державних та комунальних установах, закла-дах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я (п.1 Порядку). У відповідності до пп.2, 6 Порядку, щомісячна надбавка до посадового окладу за ви-слугу років понад 20-ти років установлюється медичним працівникам в розмірі 30% (обчи-слюється виходячи з посадового окладу (з підвищеннями) працівника без урахування інших надбавок і доплат). Відповідно до п.3 Порядку надбавка за вислугу років виплачується керівникам за-кладів охорони здоровя, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з мед-сестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сес-трам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допу-щені до медичної діяльності в закладах охорони здоровя, керівникам фармацевтичних (ап-течних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною ви-щою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога. Відповідно до п.4 Порядку до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, включається, зокрема, час роботи у державних та комунальних закладах охорони здоров'я України, СРСР і союзних республік СРСР на посадах, визначених у пункті 3 цього Порядку, час роботи у будь-яких державних та комунальних установах, закладах та організаціях незалежно від підпорядкування за умови, що оплата праці медичних праців-ників здійснюється відповідно до умов оплати праці медичних працівників державних та ко-мунальних закладів охорони здоров'я. Документом для визначення стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, є трудова книжка або інші документи, що від-повідно до законодавства підтверджують наявність трудового стажу (п.5 Порядку). За п.п.2, 4 Порядку, позивач має необхідний стаж для виплати надбавки за вислугу років в розмірі 30 %. Як вбачається з наказу ДНЗ Каховського ПЛСП № 95 від 04.09.2012 р., умови оплати праці [PERSON] регулюються Постановою КМУ № 1298 від 30.08.2002 р. "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників, установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" (а.с.10). Відповідач фактично визнав позов в частині стягнення надбавки за вислугу років, на-давши свій розрахунок на суму 6 047,35 грн., з утриманням з позивачки податку в сумі 1179,23 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01.05.2016 р. встановлена над-бавка за вислугу років в розмірі 30% від посадового окладу (а.с.9), однак відповідач не вра-хував момент з якого часу виникло право на отримання надбавки за вислугу років, а це час прийняття позивачки на роботу до ліцею - 15.09.2012 р.. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її користь недо-отриманої надбавки за вислугу років ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з відповідача надбавку за вислугу років за вересень 2014 по квітень 2016 року. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі 6047,35 грн. (20157,84 /100% х 30%). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду Ук-раїни №13 від 24.12.99 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату пра-ці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд ви-значає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на її ко-ристь витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 500 грн, оскільки відповідно до п. 47, п. 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кри-мінальних справ від 17.10.2014 року №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір ком-пенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомо-ги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, пере-клад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально під-тверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допо-могу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про від-шкодування таких витрат. Відповідно до вимог ст. 86 ЦПК України поверненню підлягають лише належним чи-ном підтверджені понесені витрати.

Outcome: partial