Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період її навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона народилася [INFO], відповідно до свідоцтва про народження її батьком є [PERSON]. Після розірвання шлюбу між її батьками, вона залишилася жити із мамою, а батько виплочував аліменти на її утримання до її повноліття. [INFO] позивачка досягла повноліття, а тому виплата аліментів припинилася. Разом з тим вона продовжує навчатися на денній формі у вищому навчальному закладі - Житомирському державному університеті імені Івана Франка. Термін навчання: з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується договором про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою за № 1114 від 15 серпня 2016 року. При цьому оплата за навчання становить 50000 гривень за весь період. Проживання у гуртожитку є платним, його вартість становить 3700 гривень на рік. Батько позивачки є працездатним, працює охоронцем у ДП "Хмільницьке лісове господарство". Тому позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у справі [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та просив визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частки від його доходу (заробітку). В своїх письмових поясненнях відповідач пояснив, що він розуміє свій обов"язок сплачувати аліменти, він не має наміру від цього ухилятися, але сплата аліментів розміром 1/3 частини від його доходу є для нього непосильно, оскільки він перебуває в скрутному матеріальному становищі, являється інвалідом ІІІ групи. У 2014 році йому була проведена операція на правому колінному суглобі, після якої він потребує постійної відновної терапії, постійного здійснення профілактичних заходів, протягом року санаторно-курортного лікування. Також йому показана реконструктивна хірургія, тобто здійснення ще однієї операції на яку потрібні значні кошти, яких на даний час у відповідача не вистачає через мізерну заробітну плату, а інших доходів окрім заробітної плати та пенсії по інвалідності у нього немає, тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). [PERSON] навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі - Житомирському державному університеті імені Івана Франка. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, оплата за навчання становить 50000 гривень, що підтверджується договором про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою за № 1114 від 15 серпня 2016 року та довідкою № 321 від 12.12.2016 року Житомирського державного університету імені Івана Франка ( а. с. 3-5 ). Позивач проживає у гуртожитку, вартість проживання становить 3700 гривень ( а.с. 7). Таким чином встановлено, що позивач у справі [PERSON], потребує матеріальної допомоги, так як продовжує навчання і не може в повній мірі себе утримувати та забезпечувати. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1200 гривень. Відповідно до довідки № 47/03-21 від 31.01.2017 року ДП "Хмільницький лісгосп" [PERSON] працював на посаді по договору ЦПХ, його дохід за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року складав 10570,49 гривень (а.с.34). Також судом встановлено, що так як [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, то потребує коштів на лікування, зокрема на проведення хіріругічної операції - потребує правого колінного суглоба (ендопротеза), потребує спеціального ортопедичного взуття, санаторно-курортного лікування, що підтверджується медичними документами (а.с.30-33). Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, судам роз"яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, повнолітня дитина - позивач у справі [PERSON], має право на утримання від батьків, як повнолітня дитина, що продовжує навчання до досягнення нею 23-х років і потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має можливість надавати таку допомогу. Виходячи з встановлених обставин та фактів, суд вважає, що аліменти в розміром 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача [PERSON] будуть в певній мірі враховувати як інтереси відповідача у справі так і певні потреби позивача [PERSON] - повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] суд задовільняє частково. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial