Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

06.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві зазначала, що 22.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №6939. Згідно якого було звернуто стягнення на нежиле приміщення, ХХVIII першого поверху літ.А-5, загальною площею 196,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Поточна, буд.6, що належить на праві власності [PERSON]. Вказане нерухоме майно на підставі Іпотечного договору №109/08, посвідченого 29 липня 2008 року, [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим №1844 було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань [PERSON], по кредитному договору №85/08 від 29.07.2008 року та по кредитному договору 86/08 від 29.07.2008 року перед АБ «АвтоЗАЗбанк» код ЄДРПОУ 19358784, правонаступником якого є на цей час є Публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК», яке 21 липня 2014 року, на підставі Договору факторингу, відступило право вимоги за вищевказаними кредитними договорами та за договором іпотеки Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Згідно вказаного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, - пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов Кредитних договорів за період з 21.07.2014 року по 11.05.2015 року, у загальному розмірі 4593304,24 грн. Вважає, що виконавчий напис є таким що не підлягає виконанню, оскільки суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчиняючи виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне майно нотаріус не врахував того факту, що з дня виникнення права вимоги на звернення стягнення у іпотекодержателя минуло вже більше трьох років, а саме більше пяти років, крім того, нотаріус не перевірив, як того вимагає закон при вчиненні виконавчого напису, а чи заборгованість є безспірною, на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні докази про отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень, оскільки іпотекодавець такої вимоги не отримувала. В самому виконавчому написі адреса боржника вказана [ADDRESS]. Однак, позивач ще 18.11.2008 році змінила своє місце проживання та реєстрації на нову адресу: [ADDRESS], про що ПАТ «Банк Кіпру» було достеменно відомо, оскільки вона про це йому повідомляла, як колишнього кредитора та іпотекодержателя. Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню - виконавчий напис №НАО 431554 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 22 червня 2015 року, яким останній запропонував звернути стягнення на нежиле приміщення, ХХVIII першого поверху літ.А-5, загальною площею 196,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Поточна, буд.6, належне на праві власності [PERSON]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки задовольнити вимоги стягувача - ТОВ «Кредитні ініціативи» в загальному розмірі 4\~593 304,24 гривні. У судове засіданні представник позивача не зявився, суду надано заяву про розгляд позову за його відсутність, позовні вимоги підтримує. У минулих судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на задоволенні їх в повному обсязі, зазначаючи про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням умов, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема у виконавчому написі не дотримано трирічного строку, крім того, нотаріусу не були надані документи, які б підтверджували наявність заборгованості. Крім того, позивач не отримувала вимогу про погашення заборгованості, оскільки змінила своє місце проживання та реєстрації на нову адресу: [ADDRESS], про що ПАТ «Банк Кіпру» було достеменно відомо, оскільки вона про це йому повідомляла, як колишнього кредитора та іпотекодержателя. У судове засідання представник відповідача не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи повідомлялися завчасно, у встановленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та наявні письмові заперечення. Крім того, представник відповідача брав участь у минулому судовому засіданні, в якому проти позову заперечував. У судове засідання третя особа не зявилася про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність учасників процесу. Заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, дослідивши копії документів, які були надані ТОВ «Кредитні ініціативи» для вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 29.07.2008 року [PERSON] уклала з АБ «АвтоЗАЗбанк» кредитні договори №85/08 від 29.07.2008 року та № 86/08 від 29.07.2008 року (а.с. 143,151). Для забезпечення виконання всіх зобов'язань, що випливають з кредитних договорів №85/08 від 29.07.2008 року та № 86/08 від 29.07.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 109/08 від 29.07.2008 року, відповідно до якого нею було дано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, ХХVIII першого поверху літ.А-5, загальною площею 196,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Поточна, буд.6, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.136). 22.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №6939, згідно якого було звернуто стягнення на нежиле приміщення, ХХVIII першого поверху літ.А-5, загальною площею 196,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Поточна, буд.6, що належить на праві власності [PERSON]. Вказане нерухоме майно на підставі Іпотечного договору №109/08, посвідченого 29 липня 2008 року, [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим №1844 було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором №85/08 від 29.07.2008 року та за кредитним договором № 86/08 від 29.07.2008 року перед АБ «АвтоЗАЗбанк» код ЄДРПОУ 19358784, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК», яке 21 липня 2014 року, на підставі Договору факторингу, відступило право вимоги за вищевказаними кредитними договорами та за договором іпотеки Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Як вбачається із оспорюваного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, - пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов Кредитних договорів за період з 21.07.2014 року по 11.05.2015 року, у загальному розмірі 4593304,24 грн. Відповідно до п. п. 11,15 договору іпотеки від 29.07.2008 року у разі порушення Іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Іпотекодавцем основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимого Іпотекодержателя . Відповідно до ч. 1\~ст. 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст.\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат",\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (із наступними змінами) "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~(далі - Порядок). Відповідно до п. 1.1,1.2. Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. 1.2. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.3.1.,3.2. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно до п.3.5 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобовязанням до закінчення строку виконання основного зобовязання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобовязання;) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розділом 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено умови вчинення нотаріусами виконавчого напису. Згідно п. п. 3.1., 3.3., 3.4 зазначеного порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, ТОВ «Кредитні ініціативи» 21 липня 2014 року став новим кредитором та іпотекодежателем відповідно до договору факторингу та договору про передачу прав за іпотечними договором, що був укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» та останнім (а.с.162). ПАТ «НЕОС БАНК», який і відступив права на іпотечний договір новому кредитору є новою назвою ПАТ «Банк Кіпру», який в свою чергу був новою назвою АБ «АвтоЗАЗбанк», з яким мною і укладався договір іпотеки, це підтверджується зокрема Статутом ПАТ «НЕОС БАНК». Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 518 ЦК України передбачає, що Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, з огляду на частину першу цієї статті право іпотекодержателя на захист свого права шляхом звернення стягнення на іпотечне майно виникає з моменту невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Також відповідне право кредитора на дострокове стягнення всієї суми боргу передбачається нормою ч.2. ст.1050 ЦК України: «Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу». Враховуючи, то що кредитними договорами було передбачено строки відповідно до графіку погашення боргу за кредитом, так само й дати погашення процентів, з моменту порушення графіку платежів встановлених кредитним договором, кредитор та іпотекодержатель набув право вимагати достроково повернення всієї суми кредиту та звернути стягнення на іпотеку. Як вбачається з матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, витребуваних у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало нотаріусу досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №85/08 від 29.07.2008 та № 86/08 від 29.07.2008 року (вимогу про усунення порушень) вих. № 5012-10 від 20.05.1015 року, направлену позивачу у справі [PERSON] та докази направлення їй вказаної вимоги у вигляді реєстру поштових відправлень. Проте, в матеріалах справи наявні досудові вимоги ПАТ «Банк Кіпру» № 04-3729 № 04-3731 від 02.10.2010 про дострокове погашення заборгованості за Кредитними договорами, яка була направлена [PERSON] та отримана нею ще у жовтні 2010 року, що не заперечувалось у судовому засіданні представником відповідача. За змістом вказаної вимоги Банк вимагав від позивача дострокового погашення зобов'язань за Кредитними договорами протягом 30 днів з дати одержання цієї вимоги. У вказаній вимозі вказано про те, що станом на 30.11.2010 року у позивача вже існувала прострочена заборгованість по кредитним договорам: прострочена заборгованість за кредитним договором №85/08 від 29.07.2008 року 151\~548,35 гривень; прострочена заборгованість за кредитним договором №86/08 від 29.07.2008 року 35\~193,57 доларів США та попереджав іпотекодавця, що у випадку не сплати боргу ПАТ «Банк Кіпру» зверне стягнення на іпотеку. (а.с.9-10) Вказані обставини свідчать про те, що у стягувача право примусового стягнення боргу (право вимоги) за Кредитними договорами виникло ще 15.11.2009 року, тобто з моменту не здійснення чергового платежу по кредитам передбаченим графіками встановленими у кредитних договорах, проте виконавчий напис було вчинено нотаріусом 22.06.2015 року, отже вчиняючи виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне майно нотаріус не врахував того факту, що з дня виникнення права вимоги на звернення стягнення у іпотекодержателя минуло вже більше трьох років, а саме більше пяти років, а тому виходячи зі змісту ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не мав права вчиняти оспорюваний виконавчий напис. Ті обставини, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не повідомили нотаріуса про наявність вимоги 2010 року і про виникнення права вимоги ще у 2009 році, на думку суду, не впливає на сплив встановлених законом строків для вчинення виконавчого напису. Окрім того, при вчиненні виконавчого напису, не було перевірено чи заборгованість є безспірною. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Під документом, що встановлює прострочення виконання зобовязання за нотаріально посвідченим договором, прийнято вважати заяву стягувача (претензію або тотожний за юридичним значенням документ) про прострочення платежу, передану боржнику безпосередньо стягувачем або надіслану боржникові поштою зі зворотним повідомленням, або передану через нотаріуса в порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат».\~\~Однак, ці документи не є підтвердженням існуючого боргу. Вони можуть доповнювати інформацію про існуючий борг. Заява боржника про підтвердження ним суми боргу, письмова відповідь боржника стягувачу про причини прострочення сплати заборгованості чи повернення майна, письмове прохання боржника про надання відстрочки виконання тощо це теж документи, які є додатковою інформацією про наявність боргу.\~ Належними документами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, що будуть підтверджувати як нараховувалась та погашалась заборгованість з самого початку дії кредитних договорів тобто з 29.07.2008 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки представником відповідача не доведений факт отримання нотаріусом від відповідача первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому суд приходить до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір позивача перед ТОВ «Кредитні ініціативи», зазначених у виконавчому написі, є безспірним. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, відсотках не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог Банку до боржника. Згідно із Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 280 від 17 червня 2004 року, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання. (Така позиція, висловлена, зокрема, в ухвалі ВССУ від 24.07.2013 року справа № 6-13395св13. ). Нотаріусом не надано доказів, що на момент вчинення виконавчого напису він мав виписки з рахунків бухгалтерського обліку банку за період з 29.07.2008 року по 22.06.2015 року, тобто з початку дії кредитних договорів до моменту вчинення виконавчого напису. Відсутність цих первинних документів у нотаріуса унеможливлює вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Посилання відповідача на те, що строк кредитних договорів було встановлено до 27.07.2018 року немає жодного значення для обчислення моменту виникнення права вимоги, оскільки така вимога виникає з дати остаточного повернення коштів за графіком платежів встановленому в кредитних договорах, а з дати порушення цього графіку. Право вимоги іпотекодержателя за кредитними договорами № 85/08 та 86/08 від 29.07.2008 року виникло 15.11.2009 року, тобто з моменту не здійснення чергового платежу по кредиту передбаченому графіком встановленому у кредитному договорі. Це зокрема підтверджується, вимогами ПАТ «Банк Кіпру» від 02.12.2010 року, де вбачається те, що заборгованість за простроченим кредитом станом на 30.11.2010 року складає :за кредитним договором 85/08 12 964,00 доларів США;за кредитним договором 86/08 53 760,00 гривень. В тексті оскаржуваного виконавчого напису також зазначено про те, що, зокрема, борг за кредитом по кредитному договору 86/08 складає 460500,00 гривень, а враховуючи те, що вся сума кредиту отримана позичальником складала 467500.00 гривень, є очевидним те, що борг за цим договором був сплачений за графіком лише два рази, і з 15.11.2009 року борг а кредитом вже не сплачувався, а всі платежі сплачувались лише на погашення процентів. За кредитним договором 85/08 також вже не погашався кредит з 15.11.2009 року, а всі кошти сплачені позичальником дозволяли частково погашати лише борг за процентами. Окрім того, з виконавчого напису вбачається, що стягнення здійснюється за період з 21.07.2014 року по 11.05.2015 року у розмірі 4\~593 304,24 гривні, однак з доданого розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Кредитні ініціативи» вбачається, що заборгованість стягується з 29.07.2008 року по 11.05.2015 року.(а.с.36,37) Отже, відповідачем жодними доказами не спростовано зазначені позивачем обставини. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не отримав належних документів, які би свідчили про безспірність заборгованості та не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, і безспірності характеру правовідносин сторін, у зв'язку з чим в нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми відсотків, зазначені в написі, є безспірними. Підготовлені працівниками ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунки боргу відносно грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту та відсоткам, надані нотаріусу, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача, і не може відображати правових підстав для стягнення відповідних сум, а також служити доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позичальника. Окрім того, з дня виникнення у Товариства права вимоги (права примусового дострокового стягнення боргу у повному обсязі) за Кредитними договорами до моменту вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років, а тому виходячи зі змісту ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не мав права вчиняти оспорюваний виконавчий напис, а відтак, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки при вчиненні виконавчого напису порушено умови його вчинення. В силу ст.88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. сплачений судовий збір при поданні позову.

Outcome: approved