Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся із заявою, якою просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1% від вартості автомобіля на підставі положень абзацу 3 ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" тобто за кожен день прострочення виконання гарантійного ремонту. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Обґрунтування позову полягає у тому, що відповідач здійснював гарантійний ремонт понад 14-денний строк в зв'язку з чим має сплатити визначену законом пеню. Заявлений позов було підтверджено позивачем наявними у справі документами. Інших доказів суду не надавалось. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення адже правових підстав для цього не має. В обґрунтування зазначили, що подовжений термін гарантійного ремонту був погоджений із позивачем тому підстав для задоволення позову не має як і правових підстав посилатись на дану норму права. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 23 серпня 2013 року позивач придбав у відповідача, за договором купівлі продажу, автомобіль марки "ДЕУ Авео" реєстраційний номер "[NUMBER]" (а.с.8-10) із гарантійними зобов'язаннями (а.с.11-12). 28 березня 2014 року автомобіль позивача був наданий на обстеження в зв'язку із наявністю недоліків у вигляді перегріву двигуна та поганою роботою кондиціонера (а.с.24). 31 березня 2014 року в автомобілі було діагностовано вихід з ладу вентилятора охолодження двигуна та того ж числа автомобіль був прийнятий на гарантійний ремонт (а.с.7). Того ж числа, в зв'язку з відсутністю деталі на складі дилера, було здійснено замовлення на її доставку (а.с.34). 16 травня 2014 року після надходження замовлення деталь була встановлена та автомобіль повернуто власнику (а.с.29,28,7,27). Правовою підставою заявленого позову, за направленим позовом, є положення абзацу 3 ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів". Даною нормою визначено наступне - "при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару". Пунктом 5.5. договору купівлі - продажу автомобіля визначено наступне. Гарантійний ремонт виконується протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з моменту фактичного надання автомобіля та сервісної книжки на СТО авторизованого дилера при наявності відповідних запасних частин на складі дилера. При відсутності запасних частин, перебіг строку гарантійного ремонту починається з моменту отримання дилером відповідних запчастин (а.с.8 зворот). Проаналізував встановлені фактичні обставини справи, правові підстави заявленого позову та умови договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Нормами зазначеного закону передбачено, що гарантійний ремонт здійснюється протягом 14 днів або, за згодою сторін, в інший строк. Укладеним договором передбачено початок перебігу строку гарантійного ремонту з моменту отримання дилером запасних частин в разі відсутності їх на складі. Дослідженими матеріалами встановлено відсутність деталі на складі відповідача на час звернення позивача, що, відповідно, визначало можливість продовження гарантійного ремонту до отримання необхідної деталі дилером. Деталь надійшла 14 травня і 16 травня було здійснено всі необхідні дії та повернуто автомобіль власнику. За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку про те, що гарантійний ремонт був здійснений у обумовлений сторонами строк і затримки виконання вимоги усунення недоліків понад 14-дений строк не було. Посилання представника позивача на ту обставину, що положення пункту 5.5. договору купівлі-продажу автомобіля є нікчемними і не можуть бути застосовані до даних правовідносин є голослівними та не підлягають до врахування при прийнятті даного рішення з огляду на наступне. Недійсний правочин є той, недійсність якого прямо встановлена законом (ч. 2 ст. 215 ЦК України). В даному випадку законодавцем визначено можливість продовження гарантійного ремонту понад 14-денний строк за згодою сторін. Даним положенням закону і скористався відповідач, обумовивши можливість проведення ремонту з моменту отримання деталі на власний склад. На дані умови договору погодився позивач уклавши договір в такій редакції з відповідачем. За таких обставин стверджувати про його недійсність не має жодних підстав. Суд не приймає до уваги і не враховує при прийнятті рішення доводи представника позивача і про те, що автомобіль було здано в гарантійний ремонт іншою особою, однак не позивачем і саме з ним було погоджено більш тривалий гарантійний ремонт ніж визначено законом. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно автомобіль 28 березня 2014 року було здано на діагностику, а в подальшому і в ремонт іншою особою - [PERSON] (а.с.24). Однак, на теперішній час автомобілем користується позивач. Останній не звертався до правоохоронних органів із заявою про незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом взагалі та в тому числі у зазначений період. Щонайменше відповідних письмових доказів протилежного суду не надавалось. Автомобіль був забраний з гарантійного ремонту саме позивачем (а.с.29). Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що правових підстав не проводити гарантійний ремонт автомобіля не існувало, адже було надано автомобіль і сервісна книжка до нього, лише чого вимагають положення пункту 5.5. договору купівлі-продажу автомобіля для прийняття автомобіля на гарантійний ремонт. Системний аналіз зазначених фактичних обставин справи дають підстави суду вважати про голослівність і таких тверджень представника позивача, що не змінює і не впливає на прийняття рішення у даній справі. Мало того, слід зазначити, що умови проведення гарантійного ремонту були визначені договором купівлі-продажу автомобіля (пункт 5.5) і жодним разом не заявою про прийняття автомобіля на гарантійний ремонт, що тільки вкотре підтверджує правильність встановлених фактичних обставин справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed