Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.05.2006 року у відділі РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 609, доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вони з чоловіком припинили шлюбні відносини з жовтня 2016 року. Причиною розпаду родини стало те, що вони припинили розуміти один одного. В них зовсім різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. В судове засіданні позивач та її представник не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності . На позові наполягають. Не заперечують проти заочного розгляду справи. (а.с.24) Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в мережі інтернет, на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає, інше місце його перебування невідоме. Надіслані судові повістки за місцем реєстрації відповідача повернулися до суду з позначкою "за закінченням терміну зберігання". (а.с.32,35,36) Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2006 року. В шлюбі в них народилася [INFO] року дочка [PERSON], яка проживає з матір'ю (а.с.9-11). Судом встановлено, що у жовтні 2016 року їхня сім'я розпалася. До теперішнього часу примирення між ними не відбулося. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залиши проживати з матір'ю.

Outcome: approved