Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 23.07.\~2019\~року заявник\~звернувся до\~суду з\~названою заявою.\~Посилався на\~те,\~що \~ [INFO] у\~м.\~Донецьк Донецької\~області померла\~його мати\~ [PERSON] .\~Довідка про\~причину смерті\~ була видана 02.07.2019 у м. Донецьк Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території у Донецькій області. Заявник звертався із заявою щодо проведення державної реєстрації смерті до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але йому було відмовлено та надано письмові роз`яснення. Встановлення факту смерті [PERSON] є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. \~ \~ \~ \~При отриманні заявником свідотцтва про народження та паспорта у прізвищі була зроблена помилка, замість " [PERSON] " вказано " [PERSON] ". При отриманні паспорту також зроблена помилка у ім"я по батькові, у свідотцтві про народження -" [PERSON] ". Просив суд встановити факт родинних відносин, що він є сином померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~У судове засідання [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, в заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Волноваського району Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з прийняттям рішення на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з прийняттям рішення на розсуд суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, зокрема медичне свідотцтво про смерть № 1145 від 02.07.2019 року видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи у м. Донецьк Донецької області, достовірно встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] , внаслідок гострої серцевої недостатності. Заявник звертався до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо реєстрації у встановленому законом порядку реєстрації смерті, але отримав відмову від 16.07.2019 року в державній реєстрації у зв`язку з відсутністю медичного свідоцтва про смерть встановленої законодавством України форми . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Згідно з ч.2\~ст.319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів»\~зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження заявника, серія [NUMBER] , заявник - [PERSON] , батьки: мати - [PERSON] та батько [PERSON] Рафкат [PERSON] на російській мові. Згідно паспорту громодянки України серія [NUMBER] значиться [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Факт родинних відносин, що заявник є сином [PERSON] , підтверджується поясненнями свідків. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник є сином [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, встановлення факту\~родинних відносин\~має юридичне\~значення для\~заявника [PERSON] \~,\~так як\~від нього\~залежить виникнення\~майнових прав,\~іншого порядку\~його встановлення\~діюче законодавство\~не передбачає суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved