Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду внаслідок неправомірних дій у розмірі 9739,78 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27 вересня 2019 року приблизно о 16:05 годині відповідач на вул.Дніпровська біля Автостанції, керуючи автомобілем "Форд Куга" в місті Павлограді Дніпропетровської області, виїжджаючи з автомобільної стоянки почав виконувати маневр розвороту, переткнув два ряди руху в поточному напрямку, при цьому переткнувши другий ряд по якому рухався позивач, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем позивача. Відповідач матеріальну шкоду позивачу не відшкодував. Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність вини позивача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та зазначив, що відповідачем порушено п.10.1 Правил дорожнього руху. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог. Відповідач зазначив, що вина відповідача не доведена належними доказами, європротокол не складали, протокол про адміністративне правопорушення не складались, як і схеми розташування авто, таким чином, вину особи встановлено не було. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку. Приписами ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно довідки Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви [PERSON] по факту ДТП, яка перебуває в матеріалах ЖЕО №24735 від 03.10.2019 року, в ході проведення перевірки було встановлено, що 27.09.2019 року близько 16:00 години на вул.Дніпровській біля автостанції м.Павлограда сталося ДТП за участю автомобіля ГАЗ 24 н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , та автомобілем Форд н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Водіями було вирішено скласти європротокол, про що було написано письмові пояснення. Згідно пояснень [PERSON] наданих посадовій особі Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] 27.09.2019 рок рухався на автомобілі Форд [NUMBER] по вул.Дніпровській 132 в сторону м.Дніпро і під час здійснення розвороту з крайньої лівої смуги не помітив у правій смузі автомобіль ГАЗ [NUMBER] та скоїв з ним зіткнення в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Учасниками ДТП було вирішено скласти європротокол. Згідно пояснень [PERSON] наданих посадовій особі Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, 27.09.2019 року близько 16 години він керуючи автомобілем ГАЗ-24 н.з. [NUMBER] рухався по вул.Дніпровській у районі 132 будинку по лівій смузі. При цьому перед ним з правої смуги перестроївся автомобіль "Форд" [NUMBER] внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілі відсутні, допомога поліції не потрібна була, оскільки склали європротокол. Таким чином, позиція водіїв щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди не співпала, оскільки [PERSON] вказує, що керуючи автомобілем ГАЗ-24 рухався по вул.Дніпровській у районі 132 будинку по лівій смузі, перед ним з правої смуги перестроївся автомобіль "Форд", [PERSON] вказує, що він, керуючи автомобілем "Форд", здійснював розворот з крайньої лівої смуги, автомобіль ГАЗ-24 рухався в правій смузі. Автомобілі рухались в попутньому напрямку. Згідно висновку №85-2/19 експертного товарознавчого дослідження від 12.10.2019 року, вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ГАЗ 24 реєстраційний № [NUMBER] на 27.09.2019 року складала 6420,63 грн, вартість відновлюваного ремонту складає 8639,78 грн. Не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути самостійною підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З метою доведення обставин справи позивачем заявлено клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи на підставі відеозапису. В судовому засіданні 22.12.2020 року судом відмовлено в долученні до матеріалів справи відеозапису, наданого суду представником позивача, оскільки з відеозапису неможливо встановити чи стосується даний відеозапис обставин даної цивільної справи, на відео відсутня дата та час здійснення запису, неможливо встановити марки та реєстраційні номери транспортних засобів, які зафіксовані на відеозаписі. В матеріалах справи відсутні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис механізму дорожньо-транспортної пригоди, що виключає можливість призначення судової інженерно-транспортної експертизи за наявними матеріалами справи. Європротокол водіями не складався, за результати дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.09.2019 року за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , не було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, ані позивача ані відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Приписами ч.1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Приписами ч.2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України - сторони та інші учасник справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням заяви. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, обставин, підтверджених доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що саме з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, в матеріалах справи відсутні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис механізму дорожньо-транспортної пригоди, узгоджена позиція водіїв щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Матеріали справи не містять доказів, що між діями відповідача та завданою шкодою існує причинний зв`язок, та є вина останнього в заподіянні шкоди. Суд вважає, що позовна заява не обґрунтована належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а припущення позивача не можуть бути покладені в основу рішення про стягнення суми відшкодування, тому підстав у задоволенні позову немає. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed