Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області, [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області, який вподальшому уточнила та просила визнати за нею право на земельну частку пай в порядку спадкування, в якому просив визнати за нею право на земельні ділянки площею 0,55 в умовних кадастрових гектарах - багаторічних насаджень та площею 0,15 в умовних кадастрових гектарах - пасовищ, які розташовані на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що її чоловіку [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535733, виданого 28 січня 1998 року Трарутинською районною державною адміністрацією на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області від 12 січня 1998 року №03/98 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ " Ударний" в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області. 12 серпня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535733 [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085748, згідно якого став власником земельної ділянки площею 5.72 га , розташованої на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 липня 2005 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР №875217 виданого 17 квітня 2006 року державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області отримала у спадщину земельну ділянку площею 5.72 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, зазначила позивачка, на підставі протоколу № 2 загальних членів ВАТ " Ударний" " Про паювання земель переданих у колективну власність", [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ "Ударний". За життя [PERSON] не встиг оформити документи, що підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, позивачці було розясно , що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Реалізуючи своє право спадкоємця вона звернулась до [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ, а всього 0,70га, проте також отримала відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки вона є спадкоємцем, а померлий не розпочав процедуру приватизації спірних земельних часток (паїв). Зазначене вище стало підставою для звернення позивачки до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.51). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.35) . Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.46) . Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. [PERSON] Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-23 №25 ВАТ " Ударний", що розташований в смт. Тарутине Одеської області, на підставі рішення [PERSON] селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1997 року № 3 передано землю у колективну власність розміром 2385,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11-15). [PERSON] Протоколу № 2 загальних зборів членів ВАТ " Ударний" від 1998 року було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.17). [PERSON] робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 15 січня 1998 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 7,31( а.с.17). Відповідно до списку громадян членів ВАТ " Ударний " Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-23 №25 [PERSON] ( № 33) отримав право на земельну частку( пай ) ( а.с. 16). [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0535733, виданого 28 січня 1998 року [PERSON] районною державної адміністрацією Одеської області на підставі рішення від 12 січня 1998 року №03/98, [PERSON] належить право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний", що розашований на териорії [PERSON] селищної ради Одеської області ( а.с.9). 12 серпня 2004 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535733 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085748, згідно якого став власником земельної ділянки площею 5.72 га , розташованої на території [PERSON] селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 липня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №009721, виданим 26 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР №875217 від 17 квітня 2006 року виданого державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 1281, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 20 липня 2005 року є його дружина [PERSON] (а.с.8). Крім того, на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала у спадок після смерті свого батька земельну ділянку площею 5.72 га, з них ріллі 5.72 га, яка розташована на території [PERSON] селищної Ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085748. 10 вересня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСР №875217 від 17 квітня 2006 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5.72 га, яка розташована на території [PERSON] селищної Ради Тарутинського району Одеської області (а.с.10). [PERSON] ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлому [PERSON] за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". Крім того, встановлено, що померлий частково оформив право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 5.72 га розташовану на території [PERSON] селищної Ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №085748, а позивачка [PERSON] прийняла спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 5.72 га. Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді багаторічних насадженнь площею 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га, що належала померлому [PERSON] за життя та не заперечувалось відповідачами- останній не встиг виготовити правовстановлюючі документи. При зверненні до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.55 га пашні та 0.15 га пасовища позивачці було розяснено, що для цього їй необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.23). При зверненні до [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі позивачка отримала лист №Г-2 від 13 січня 2017 року з зазначенням про те, що вона не є власником цих земельних ділянок, та рекомендацію звернутись до суду ( а.с.24). Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved