Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу освіти Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області, дошкільного навчального закладу №5 м. Кременця та просила визнати незаконним та скасувати наказ завідуючої дошкільного навчального закладу м. Кременець № 113-К від 15.09.2014 року про звільнення її з роботи, поновити її на посаді музичного керівника Кременецького ДНЗ № 5, зобов"язати ДНЗ №5 м. Кременець видати наказ про поновлення її на роботі, внести відповідний запис в трудовій книжці, стягнути з Кременецького ДНЗ № 5 заробіток за час вимушеного прогулу та 2000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що з 03 квітня 2000 року працювала на посаді музичного керівника дошкільного навчального закладу №5 м. Кременець. Наказом завідуючої ДНЗ №5 за № 113-К від 15.09.2014 року її звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст. 41 КЗпП України. Вважає вказане звільнення незаконним, оскільки аморального проступку не вчиняла, з наказом про звільнення її не ознайомлено, звільнена в період тимчасової непрацездатності. Вказаними неправомірними діями відповідача їй спричинена моральна шкода - її позбавлено гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя, втратила душевний спокій, погіршився стан здоров»я, погіршились стосунки у сім»ї та з оточуючими. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала пред»явлений позов та послалася на доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, збільшила позовні вимоги та просила визнати незаконним та скасувати наказ №16 від 08.09.2014 року та наказ №17 від 09.09.2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності вказавши, що трудової дисципліни вона не порушувала, оголошення доган є наслідком неприязних стосунків між нею та керівництвом, неявка працівника на збори трудового колективу не є дисциплінарним проступком, до накладення стягнень відповідачем не відібрано в неї пояснень, стягнення не повідомлені їй під розписку, стягнення застосовані з метою звільнення її з роботи, що було зроблено 15.09.2014 року. Представник дошкільного навчального закладу №5 Варневич М.А. позов не визнала та пояснила, що 08.09.2014 року на ім"я завідувачки Бондар О.Г. надійшла заява від [PERSON] з проханням розглянути пипадок про неправомірне застосування сили [PERSON] до дитини [PERSON]. Дана заява була розглянута на засіданні профспілкового комітету Кременецького ДНЗ № 5 від 08.09.2014 року, на яке [PERSON] відмовилась з»явитись та залишила робоче місце до закінчення робочого часу, про що був складений акт. На засіданні профкому було встановлено, що такі поводження з дітьми були неодноразово, позивач постійно створює конфліктні ситуації у трудовому колективі, виражає неповагу як до батьків вихованців так і до членів трудового колективу. За результатами засідання профкому було дано згоду на винесення [PERSON] догани. 09.09.2014 року відбулось повторне засідання профкому Кременецького ДНЗ №5 де розглядалася заява про застосування сили до [PERSON]. Про дане засідання [PERSON] була повідомлена, однак о 12 год. 50 хв. залишила місце роботи. За результатами засідання їй було винесено другу догану у зв»язку з порушенням трудової дисципліни. На засіданні профспілкового комітету Кременецького ДНЗ №5 від 15.09.2014 року було розглянуто подання про надання згоди на звільнення [PERSON] і прийнято позитивне рішення. Наказом № 113-к від 15.09.2014 року [PERSON] було звільнено з посади на підставі п.3 ст. 41 КЗпП України. У день звільнення [PERSON] перебувала на робочому місці протягом п»яти годин, їй було надано для ознайомлення наказ про звільнення, однак вона відмовилася його підписати, також [PERSON] відмовилася отримати трудову книжку, а тому дошкільним навчальним закладом трудову книжку було відправлено поштою за місцем проживання позивача. Окрім того, своєю поведінкою позивач постійно створює конфліктні ситуації у робочому колективі, постійно порушує трудову дисципліну, часто знаходиться на робочому місці у нетверезому стані, про що свідчить акт від 10.09.2014 року. Просить в позові відмовити. Представник дошкільного навчального закладу №5 [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що [PERSON] неодноразово порушувала трудову дисципліну, а 05.09.2014 року під час занять схватила за руки її дитину [PERSON] і залишила сліди. Вона забрала дитину з чоловіком додому, а ввечері повідомила це керівника Бондар О.С.. Завідуюча просила не робити розголосу, до медсестри про огляд дитини та до лікарів вона не зверталася, однак написала на ім»я завідуючої заяву та вирішили дати [PERSON] догану. Однак 08 та 09 вересня [PERSON] не з»явилась на засідання профкому, без дозволу покинула роботу, а тому було вирішено накласти на неї догани. 15.09.2014 року було засідання профкому і [PERSON] пропонували піти на пільгову пенсію. В позові просить відмовити. Представник Гушпет Т.І. у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач здійснила насильство над чотирьохрічним вихованцем дитячого садка [PERSON], від дачі пояснень по даному факту та про ознайомлення з наказом про звільнення відмовилася, що відображено у відповідних актах. Лікарняний відкрито нею вже після робочого дня, а тому звільнення [PERSON] є обгрунтованим та законним. Представник дошкільного навчального закладу №5 Бондар О.Г. позов не визнала та пояснила, що вона працює завідуючою ДНЗ №5 м. Кременця. Роками [PERSON] порушувала трудову дисципліну, неодноразово була на роботі в нетверезому стані, однак вона це терпіла поки чоловік [PERSON] був міським головою. 05.09.2014 року [PERSON] вчинила аморальний проступок, побила дитину, а тому звільнена законно. Медсестрою навчального закладу дитина не оглядалась бо вона не хотіла розголосу. [PERSON] повинна була працювати п»ять годин - з 8 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв.. 08 та 09 вересня без її дозволу залишила робоче місце за що їй було оголошено догани. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює у ДНЗ №5 інструктором з фізичного виховання та 05.09.14 року коли [PERSON] проводила заняття почула крик. [PERSON] розмовляє погано, але вона зрозуміла, що його била тьотя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює вихователем у ДНЗ № 5. [PERSON] не з»явилась на засідання профкому. Дати пригадати не може, бо на зборах профкому не була. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, свідків, дослідивши представлені сторонами докази прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань. З витягу з наказу № 27 по Кременецькому я/с № 5 від 03.04.2000 року вбачається, що позивач прийнята на посаду мучиного керівника порядком переводу з викладача Кременецької музичної школи з 03.04.2000 року (а.с. 39). Ясла-сад №5 м.Кременця перейменовано на ДНЗ №5 м. Кременця згідно наказу від 14.01.2005 року по райво (а.с. 5). З витягу з наказу № 113-к по Кременецькому ДНЗ №5 від 15.09.2014 року "Про звільнення [PERSON]" вбачається, що [PERSON], музичного керівника, звільнено з роботи з 15 вересня 2014 року за п.3 ст. 41 КЗпП України. Підстава: заява матері [PERSON], протокол № 11 засідання профспілкового комітету ДНЗ № 5 від 15.09.2014 року, накази про догани від 08.09.2014 р. № 16, від 09.09.2014р. №17 (а.с. 40). З 15.09.2014 року по 22.09.2014 року [PERSON] перебувала на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності серії АГА №193310, виданою Кременецькою районною комунальною лікарнею 22.09.2014 року (а.с.6), а також листом Кременецької районної комунальної лікарні від 23.10.2014 року за №1264 у якому зазначено, що відповідно до журналу реєстрації приймального відділення гр. [PERSON] поступила 15.09.2014 року о 19 год. 10 хв. у анестеологічне відділення Кременецької РКЛ. 16 вересня 2014 року була переведена в терапевтичне відділення, де знаходилось до 22.09.2014 року (а.с. 99.) З заяви [PERSON] від 08.09.2014 року вбачається, що [PERSON] просить розглянути випадок про неправомірне застосування сили [PERSON] до її дитини [PERSON] (4 роки). Подія сталася 05.09.2014 року (а.с. 18). З подання завідуючої ДНЗ №5 Бондар О.Г. голові профкомітету [PERSON] вбачається, що завідуюча ДНЗ просить розглянути на засіданні профкомітету питання про надання згоди на звільнення [PERSON] за ч.3 ст. 41 КЗпП України, а саме вчинення нею аморального поступку, застосування фізичної сили до дитини, образою матері дитини (а.с. 17). З акту складеного 08.09.2014 року в присутності членів профспілки слідує, що [PERSON] відмовилася від усного і письмового пояснення щодо вчинення аморального проступку по відношені до вихованця середньої групи «А» ДНЗ №5 [PERSON] (а.с. 27). З протоколу №7 засідання профспілкового комітету по Кременецькому ДНЗ №5 від 08 вересня 2014 року вбачається, що на засіданні профкому розглядалася заява [PERSON] про неправомірне застосування сили [PERSON] до вихованця середньої групи "А" [PERSON]. За результатими розгляду дано згоду на винесення догани музичному керівнику [PERSON] у зв"язку з порушенням трудової дисципліни та неявкою на засідання ПК із занесенням запису в трудову книжку (а.с. 19). З витягу з наказу №16 по Кременецькому ДНЗ №5 від 08.09.2014 року слідує, що за порушення трудової дисципліни, що виразились у не доопрацюванні робочих годин та неявкою на засідання профкому (згідно протоколу №7 від 08.09.2014 року) [PERSON] оголошено догану (а.с. 65). З протоколу №8 засідання профспілкового комітету по Кременецькому ДНЗ №5 від 09 вересня 2014 року вбачається, що на засіданні профкому розглядалася заява [PERSON] про неправомірне застосування сили [PERSON] до вихованця середньої групи "А" [PERSON]. За результатими розгляду дано згоду на винесення другої догани музичному керівнику [PERSON] у зв"язку з порушенням трудової дисципліни та неявкою на засідання ПК із занесенням запису в трудову книжку. Провести збори трудового колективу 10.09.2014 року о 13.00 год. (а.с. 20). З витягу з наказу №17 по Кременецькому ДНЗ №5 від 09.09.2014 року слідує, що за порушення трудової дисципліни, що виразились у не доопрацюванні робочих годин та неявкою на засідання профкому (згідно протоколу №8 від 09.09.2014 року) музичному керівнику [PERSON] оголошено догану (а.с. 66). З протоколу №9 зборів трудового колективу по Кременецькому ДНЗ №5 від 10.09.2014 року вбачається, що на зборах були оголошенні рішення ПК від 08.09.2014 року і 09.09.2014 року, обговорювали порушення трудової дисципліни музичним керівником [PERSON] та вислухавши заяви працівників ДНЗ №5 щодо поведінки музичного керівника закладу [PERSON], її відношення до роботи, до вихованців та членів колективу, постійне порушення трудової дисципліни, що створює нездоровий мікроклімат в колективі, сіє негатив серед батьків вихованців постановили: завідувачці ДНЗ №5 прийняти міри для усунення вищезазначених проблем, вирішити питання про звільнення музичного керівника [PERSON] з роботи (а.с. 21). З протоколу №10 засідання профспілкового комітету по Кременецькому ДНЗ №5 від 10 вересня 2014 року вбачається, що на засіданні профкому розглядалося подання завідувачки ДНЗ №5 Бондар О.Г. яка в зв"язку з вчиненнямм музичним керівником [PERSON] аморального поступку застосування фізичної сили до дитини, образою матері дитини, неодноразового порушення трудової дисципліни, ігнорування рішення трудового колективу та профспілкової організації просить дати згоду на звільнення музичного керівника [PERSON]. [PERSON] на засідання ПК не з"явилася хоча була письмово повідомлена. Постановили: дати згоду на звільнення музичного керівника [PERSON]. Голова комісії [PERSON] (а.с. 22). З протоколу №11 засідання профспілкового комітету по Кременецькому ДНЗ №5 від 15 вересня 2014 року вбачається, що на засіданні профкому розглядалося подання завідувачки ДНЗ №5 Бондар О.Г. та дано згоду на звільнення музичного керівника [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи. У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року роз'яснено, що з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п. 3 ст. 41 КЗпП України), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, непідтвердженої конкретними фактами. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 113-к по Кременецькому ДНЗ №5 від 15.09.2014 року звільнено з роботи з 15 вересня 2014 року за п.3 ст. 41 КЗпП України. Підстава: заява матері [PERSON], протокол № 11 засідання профспілкового комітету ДНЗ № 5 від 15.09.2014 року, накази про догани від 08.09.2014 р. № 16, від 09.09.2014р. №17. З наказу не зрозуміло за що було звільнено [PERSON] з роботи, оскільки в наказі лише формально зазначено п.3 ст. 41 КЗпП України без зазначення частини статті 41 КЗпП України. З подання Бондар О.Г. голові профкомітету [PERSON] вбачається, що Бондар О.Г. просить розглянути на засіданні профкомітету питання про надання згоди на звільнення [PERSON] за ч.3 ст. 41 КЗпП України, а не за п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Підставою звільнення [PERSON] стала заява [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини [PERSON] та головою профспілкового комітету ДНЗ № 5 м. Кременця. Зі змісту заяви [PERSON] слідує, що [PERSON] 05.09.2014 року неправомірно застосувала силу до її сина [PERSON]. [PERSON] дану обставину у судовому засіданні не визнала, однак представники відповідачів у судовому засіданні не представили жодних належних доказів в підтвердження даного факту. Представники відповідачів [PERSON], Бондар О.Г. в судовому засіданні пояснили, що в штаті ДНЗ №5 є медичний працівник, однак дитину вона не оглядала та в іншу лікувальну установу батьки дитини не зверталися. З повідомлення №8976 від 16.10.2014 року начальника Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області слідує що, керівник Кременецького ДНЗ №5 Бондар О.Г. 10.09.2014 року із заявами до чергової частини Кременецького РВ УМВСУ не зверталася. Подання Бондар О.Г. про дачу згоди на звільнення [PERSON] профкомом розглянуто двічі: 10.09.2014 року та 15.09.2014 року з порушеннями вимог ч.ч.2, 3 ст. 43 КЗпП, а саме: подання Бондар О.Г. необрунтувала, а лише формально зазначила - вчинення [PERSON] аморального поступку застосування фізичної сили до дитини, образою матері; у поданні не викладено жодного факту вчинення аморального проступку [PERSON] та відсутнє посилання на докази; подання розглянуто у відсутності [PERSON]. Необгрунтованим є посилання в наказі № 113-к від 15.09.2014 року як на підставу звільнення [PERSON] за аморальний проступок накази про догани від 08.09.2014 р. № 16, від 09.09.2014р. №17, оскільки відповідно до вказаних наказів до [PERSON] застосовано стягнення за порушення трудової дисципліни і ці накази не є доказами вчинення [PERSON] аморального проступку. В процесі з'ясування обставин справи, представники відповідачів Варневич М.А., [PERSON], Бондар О.Г. як підставу звільнення позивача вказували на те, що [PERSON] неодноразово перебувала на робочому місці у нетверезому стані, зокрема 10.09.2014 року. Дані твердження не заслуговують до уваги, оскільки трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі появи працівника на роботі в нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП України, а не на підставі п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Всупереч вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України [PERSON] була звільнена у період тимчасової непрацездатності, оскільки з 15.09.2014 року по 22.09.2014 року перебувала на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності серії АГА №193310, виданим Кременецькою районною комунальною лікарнею 22.09.2014 року. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, яким роз'яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Враховуючи вимоги п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року твердження представника відповідача Гушпет Т.І. про те, що 15.09.2014 року [PERSON] перебувала на роботі весь робочий день, лікарняний відкрито після робочого дня, а тому звільнення проведено відповідно до вимог законодавства не заслуговують уваги, оскільки [PERSON] видано лікарняний листок про її тимчасову непрацездатність в день звільнення 15.09.2014 року. Таким чином, судом встановлено, що звільнення [PERSON] проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, непідтвердженої конкретними фактами, звільнення проведено в період тимчасової непрацездатності, чим порушено трудові права позивача і ці права підлягають відновленню шляхом поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до Статуту дошкільного навчального закладу загального розвитку №5 м. Кременця Тернопільської області безпосереднє керівництво роботою дошкільного закладу здійснює його завідуючий, який призначається і звільняється з посади органом управління освітою з дотриманням чинного законодавства. Керівник дошкільного закладу розпоряджається в установленому порядку майном і коштами дошкільного закладу; і відповідає за дотримання фінансової дисципліни та збереження матеріально-технічної бази закладу. Згідно довідки (а.с.38) сума виплат за липень, серпень та вересень 2014 року становить 8573,14 грн.. Кількість робочих днів за липень, серпень та вересень 2014 року - 43, а середньоденна заробітна плата 129,75 грн.. Час вимушеного прогулу триває з 15.09.2014 р. по 10.11.2014 р.. Визначивши середньодений заробіток та помноживши на кількість робочих днів отримано середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 570 грн., який слід стягнути з ДНЗ №5 м. Кременець. Відповідно до ст.237-1 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок незаконного звільнення позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у переживаннях психологічного характеру, пов'язаними із вимушеними змінами в її житті, втратою джерела доходів, що вплинуло на добробут її сім"ї, приниженням репутації в очах працівників. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує тривалість та істотність вимушених змін у житті позивача,ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості і вважає, що слід стягнути моральну шкоду у сумі 2000 грн.. Крім того, згідно наказу №16 по Кременецькому ДНЗ №5 від 08.09.2014 року та № 17 від 09.09.2014 року за порушення трудової дисципліни, що виразились у не доопрацюванні робочих годин та неявкою на засідання профкому [PERSON] оголошено догани. Як вбачається з актів від 08.09.2014 року та 09.09.2014 року, на які посилалися представники відповідачів як на підставу застосування дисциплінарних стягнень до [PERSON], [PERSON] покинула своє робоче місце 08.09.2014 року о 12 год. 30 хв. та 09.09.2014 року о 12 год. 50 хв. непопередивши адміністрацію садка. З представленого представниками відповідачів табелю обліку використання робочого часу за вересень 2014 року вбачається, що [PERSON] 08 та 09 вересня 2014 року відпрацювала повністю п"ять годин. В порушення вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарних стягнень від [PERSON] не відібрано пояснень, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну нею шкоду, обставини, за яких вчинено проступок. Крім того, як вбачається з протоколу №9 зборів трудового колективу по Кременецькому ДНЗ №5 від 10.09.2014 року на зборах були оголошенні рішення ПК від 08.09.2014 року і 09.09.2014 року, обговорювали порушення трудової дисципліни музичним керівником [PERSON] та вислухавши заяви працівників ДНЗ №5 щодо поведінки музичного керівника закладу [PERSON], її відношення до роботи, до вихованців та членів колективу, постійне порушення трудової дисципліни, що створює нездоровий мікроклімат в колективі, сіє негатив серед батьків вихованців постановили: завідувачці ДНЗ №5 прийняти міри для усунення вищезазначених проблем, вирішити питання про звільнення музичного керівника [PERSON] з роботи (а.с. 21). Статтею 152 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган має право замість накладання дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу. Як встановлено в судовому засіданні на [PERSON] 08 та 09 вересня 2014 року накладені дисциплінарні стягнення, крім того питання про порушення трудової передано і на розгляд трудового колективу, який прийняв рішення про звільнення [PERSON] з роботи, що суперечить вимогам ст. 152 КЗпП України. Враховуючи наведене суд вважає, що вимоги позивача про скасування наказів № 16 та № 17 також є підставними. Щодо вимог позивача про зобов"язання ДНЗ №5 м. Кременець видати наказ про поновлення її на роботі, внести відповідний запис в трудовій книжці, то вимоги є необгрунтованими, оскільки рішення суду про поновлення на роботі є підставою для винесення наказу про поновлення [PERSON] на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки. Таким чином, судом встановлено порушення трудових прав позивача при її звільненні, накладенні дисциплінарних стягнень і ці права підлягають відновленню. Відповідно до п.п. 2. 4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, а тому рішення в цій частині слід звернути до негайного виконання. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відвідача ДНЗ № 5 в користь держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial