Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.07.2013 р. перебував з відповідачем у шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2016 р. було розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що коли сторони прийняли рішення розлучитися, то одночасно домовились про те, що відповідач чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною не буде. Позивач повернувся жити до батьків та декілька разів на тиждень приходив бачитися з донькою, але лише тоді, коли відповідач дозволяла. Проте спілкування позивача з донькою продовжувалось недовго. Коли він прийшов привітати доньку з днем народження і подарувати велосипед, про який [PERSON] давно мріяла, дружина просто не відчинила йому дверей, та повідомила про те, що ні за яких обставин мене до квартири не пустить і наказала прийти наступного дня. В цей час разом з нею в квартирі знаходилися її батьки і саме цим вона мотивувала своє небажання пускати мене на день народження до нашої спільної дитини. Цей випадок дуже образив почуття позивача, та здавалося, що дружина навмисне намагається віддалити його від доньки. Також відповідачка неодноразово говорила мені, що як би він не старався, все одно не буде для [PERSON] батьком. При цьому позивач вважає, що відповідач з самого початку не збиралась зберігати з ним сім'ю, а просто хотіла народити для себе дитину і до його батьківських почуттів їй було байдуже. Зазначає, що безмірно любить свою доньку, бажає проводити з нею час, гратися, виховувати, розвивати її творчі здібності, адже сам творча людина і донька успадкувала від нього талант до малювання і музики. Позивач зазначає, що дружина відмовилася від аліментів, але позивач все рівно давав їй гроші та купував продукти для дитини, а коли зрозумів, що на нормальні відносини з нею розраховувати не можна, то з 31.05.2015 р. він почав перераховувати їй кошти на для виховання і утримання доньки на банківську карту, про що свідчать квитанції про переказ готівки. На сьогоднішній день сума допомоги, яку він перерахував для доньки становить 20018,96 грн., але він не можу бути певним про те, що дані кошти йдуть на утримання та розвиток дитини, так як не бачить у що донька вдягається, чим харчується та як розважається. Вказує, що після розірвання шлюбу відповідач усілякими способами перешкоджає спілкуванню позивача із дитиною, оскільки проявляється це в тому, що починаючи з березня 2016 р. відповідач [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки та смс-повідомлення від позивача, а коли він неодноразово приходив до неї додому, щоб привезти доньці іграшки і фрукти, то вона просто не відчиняла двері, будучи при цьому вдома. При цьому зазначає, що весь цей час він намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення, але колишня дружина не йде з ним на контакт. Тому вважає, що створення перешкод відповідачем у його спілкуванні з донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON] [INFO] та визначити такі способи участі позивача у вихованні дитини у такому порядку: побачення з дитиною щовівторка з 18:40 до 20:00 год., першої та третьої суботи місяця з 10:00 до 16:00 год., другої та четвертої неділі місяця з 10:00 до 16:00 год. та щорічно в день народження доньки [INFO] з 18:00 до 20:00 год. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання так і не з'явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно з 23.07.2013 р. позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 02.02.2016 р. було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Як було встановлено у судовому засіданні малолітня [PERSON] [INFO] мешкає разом із своєю матір'ю - відповідачем по справі, а позивач повернувся жити до батьків та декілька разів на тиждень приходив бачитися з донькою, але лише тоді, коли відповідач дозволяла. Проте спілкування позивача з донькою продовжувалось недовго. Коли він прийшов привітати доньку з днем народження і подарувати велосипед, про який [PERSON] давно мріяла, дружина просто не відчинила йому дверей, та повідомила про те, що ні за яких обставин його до квартири не пустить і наказала прийти наступного дня. Також відповідачка неодноразово говорила позивачу, що як би останній не старався, все одно не буде для [PERSON] батьком. У відповідності до ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 159 СК України у випадку якщо той з батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право на звернення до суду з позовом про усунення цих перешкод. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли проблеми, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між відповідачем та позивачами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законами України. Як визначено у ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльність органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між батьком та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, а також психічний та фізичний стан малолітньої дитини, приходить до висновку, позовні вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та її вихованні та встановлення порядку спілкування батька з дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, і суд вважає за можливе визначити позивачу як спосіб участі у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] періодичні побачення з дитиною щовівторка з 19:00 до 21:00 год., першої та третьої суботи місяця з 11:00 до 15:00 год., другої та четвертої неділі місяця з 11:00 до 16:00 год. та щорічно в день народження доньки [INFO] з 11:00 до 16:00 год. окремо від відповідача. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial