Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В лютому 2015 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 7688,52 грн. Позов обґрунтований наступним. На підставі договору приєднання від 10 квітня 2012 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зобов'язавшись погашати заборгованість за кредитом, відсотками та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. [PERSON] порушив зобов'язання за договором і станом на 31 січня 2015 р. має заборгованість в загальному розмірі 7688,52 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 4692,39 грн., заборгованість по процентах в сумі 1767,99 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 385,83 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 342,31 грн. (процентна складова). Від представника позивача Стаднікова Д.В. надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 10 квітня 2012 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір про видачу кредитної картки у національній валюті України за тарифним пакетом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7). Сторони договору домовились, що заява [PERSON] разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір про надання банківських послуг. Отже за юридичною природою укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] договір є договором приєднання, тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За умовами договору протягом 55 днів пільгового періоду нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних, а за користування кредитною лінією понад встановлений строк клієнт сплачує проценти в розмірі 2,5% в місяць (30% річних). Згідно з п.п. 2.1.5.5., 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт - держатель кредитної карти, зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань понад 30 днів, - зобов'язаний сплатити штрафи в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Умовами кредитування передбачено щомісячне, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, погашення клієнтом кредиту в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ "Приватбанк" відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. При цьому протягом строку кредитування кредитний ліміт неодноразово змінювався позивачем відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг і станом на 29 січня 2013 р. розмір доступного відповідачу кредитного ліміту становив 4700 грн. (а.с. 6). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, протягом квітня 2012 - липня 2014 р. [PERSON], в цілому, виконував взяті на себе зобов'язання щодо щомісячного погашення частини кредиту, хоча періодично і пропускав щомісячні платежі, в жовтні та листопаді 2014 р. з порушенням встановлених договором строків здійснив незначні платежі в менших розмірах, ніж передбачено договором, а з грудня 2014 р. будь-які сплати за договором взагалі припинив, що обумовило виникнення заборгованості (а.с. 4-5). Відтак станом на 31 січня 2015 р. заборгованість позичальника [PERSON] становить 7688,52 грн., що включає заборгованість по кредиту в сумі 4692,39 грн., заборгованість по процентах в сумі 1767,99 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 385,83 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 342,31 грн. (процентна складова). Згідно припису ст. 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), а ст. 1049 цього Кодексу покладає на позичальника обов'язок повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконує зобов'язань за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved