Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

26 лютого 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об"єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с.4-7). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с. 74). Представник відповідача об"єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду про що суду надав відповідну заяву (а.с.72-73). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 02 грудня 2017 року, актовий запис № 1028 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 5,46 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області (земельна ділянка площею 4,4801 га, кадастровий номер [NUMBER] , та земельна ділянка площею 0,9729 га, кадастровий номер [NUMBER] ), яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Кіровської селищною радою 22 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 784 (а.с. 14). Оціночна вартість земельної ділянки відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, виготовленого субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , станом на 13 грудня 2018 року становить 92700,00 гривень, тобто, земельна ділянка (рілля) кадастровий номер [NUMBER] - 89001,00 грн., та земельна ділянка (пасовище) кадастровий номер [NUMBER] - 3699,00 грн. (а.с.38-55) . Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21 листопада 1956 року, актовий запис № 25 (а.с. 12). Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Так, згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 20 березня 2019 року, спадкова справа № 310/2018 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON] , поданої [INFO] року; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався (а.с. 67). Як єдиний спадкоємець позивач [PERSON] звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 06 грудня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4801 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, та земельну ділянку площею 0,9729 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, в зв"язку з тим, що у державному акті на право приватної власності за землю є виправлення, а також прізвище власника записане як " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] " (а.с. 54). Так, згідно наданої позивачем копії Державного акту серії [NUMBER] від 22 березня 2002 року, вкзаний Державний акт дійсно має виправлення та виданий на ім"я [PERSON] (а.с. 14). Однак, відповідно до даних, що містяться у паспорті громадянина України, виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 05 березня 2001 року, та свідоцтві про смерть, вбачається, що прізвище ім`я та по-батькові померлої вказане як " [PERSON] ". (а.с. 11, 13). Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Тобто внести виправлення у держвний акт не є можливим. Однак, факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4801 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, та земельної ділянки площею 0,9729 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, підтверджується наступними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403916492018, сформованого 18 грудня 2018 року, та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1404305202019, сформованого 19 лютого 2019 року (а.с. 15-17, 18-20), земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9729 га, кадастровий номер [NUMBER] , та земельна ділянка площею 4,4801 га, кадастровий номер [NUMBER] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, є приватною власністю [PERSON] ; підставою для виникнення права є Рішення органу місцевого самоврядування Кіровської селищної ради від 26 грудня 2001 року № 134. Документом, що посвідчує право власності на вказану земельну ділянку є Державний акт серії [NUMBER] , виданий 22 березня 2002 року (а.с. 17-21). Згідно технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2011 році ТОВ "Земельна біржа "Землемір", власником вищевказаних земельних ділянок зазначена [PERSON] , а загальна площа земельних ділянок складає 5,46 га (а.с. 21-37). Оскільки у документі, що підтверджує право власності [PERSON] на спірні земельні ділянки, мають місце виправлення та помилка у прізвищі власника, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися земельними ділянками, що входять до спадкового майна та належать йому в порядку спадкування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силуст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Статті 81 та131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України). Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки земельні ділянки, розташовані на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради) Донецької області, правомірно належали дружині позивача - [PERSON] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved