Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 04.07.2008 р. між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" був укладений споживчий кредитний договір №0101/0708/71-Z-01, згідно з умовами якого ним було отримано грошові кошти в сумі 65000,00 доларів США строком до 03.07.2038 р., з метою придбання в інтересах сім'ї 3-кімнатної квартири [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" було укладено іпотечний договір № 0101/0708/71-166-Z-01, за яким предметом договору є 3-кімнатна квартира [ADDRESS]. В 2012 році ПАТ «Дельта Банк» придбало у ВАТ «Сведбанк» право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.05.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. Після передачі прав вимоги від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] продовжував добросовісно та в установлені строки погашати кредит відповідно до умов договору. На початку 2014 року позивачам стало відомо, що ПАТ «Дельта Банк» порушив умови кредитного договору, а саме в односторонньому порядку без повідомлення та згоди позичальника змінив розрахунковий період внесення ануїтетного платежу, термін його зарахування та розподіл сум погашення тіла кредиту та процентів. Розподіл платежів на погашення кредиту та процентів не відповідали Графіку погашення, який вказаний в Додатку 1 до кредитного договору. Банк на свій розсуд визначав суму на погашення тіла кредиту і суму на сплату процентів. Протягом 2014 року позивач [PERSON] намагався встановити діалог із банком, отримати необхідну інформацію та документи, на які має право як сторона договору. Однак, ПАТ «Дельта Банк», не намагаючись врегулювати спір, вирішив його в односторонньому безспірному порядку - за виконавчим написом. Позивачі стверджують, що суми поточної та загальної заборгованості, вказані ПАТ «Дельта Банк» у досудовій вимозі та виконавчому написі, не відповідають дійсності та умовам кредитного договору, у зв'язку з чим заборгованість не може вважатися безспірною, а також примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, що є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов'язань за споживчими кредитами, наданими позичальнику в іноземній валюті, прямо заборонена законом. Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ярощук Ю.В. 14.01.2015 року, також зачіпає право власності дружини позивача [PERSON] - [PERSON], оскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Позивачі вважають дії відповідачів незаконними, такими, що порушують їх права, а тому звернулись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. в судове засідання не з'явилась у зв'язку із службовою зайнятістю, в поданій суду заяві заперечує проти задоволення позовних вимог, в підтвердження чого надала належним чином завірені копії документів, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 04.07.2008 р. між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" був укладений споживчий кредитний договір №0101/0708/71-Z-01, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 65000,00 доларів США на строк з 04.07.2008 року до 03.07.2038 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" 04.07.2008 року укладений іпотечний договір № 0101/0708/71-166-Z-01, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1526, предметом якого є 3-кімнатна квартира [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 04.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В., зареєстрованим за №1522. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за №№ 1306,1307, ПАТ «Дельта Банк» придбало у ВАТ «Сведбанк» право вимоги за вказаними кредитним та іпотечним договорами в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. 14 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №51, про звернення стягнення на майно, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що належить громадянину України [PERSON], [INFO]. За рахунок коштів, отриманих від реалізації даного майна, приватний нотаріус Ярощук В.Ю. запропонувала задовільнити вимоги ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 1 013 929,90 гривень, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 63582,39 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 959855,02 гривень; сума заборгованості за відсотками - 3582,01 долари США, що згідно курсу НБУ становить 54074,88 гривень. Вказаним виконавчим написом нотаріус запропонувала також стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 2500,00 гривень. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.1. кредитного договору №0101/0708/71-Z-01 передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетний платіж) у сумі 664 долара США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця. У будь-якому випадку, в тому числі у випадку порушення позичальником термінів здійснення ануїтетного платежу, сума наступних ануїтетних платежів залишається незмінною, крім суми останнього платежу - платежу в останній місяць строку користування кредитом. Пунктом 3.9. кредитного договору №0101/0708/71-Z-01 передбачено, що у випадку порушення умов цього договору та/або умов іпотечного договору, вимога про виконання порушеного зобов'язання направляється банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору. Відповідно до п.11 іпотечного договору № 0101/0708/71-166-Z-01 іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, позичальник не поверне іпотекодержателю суму кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або пеню або іншу заборгованість, та/або платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим Договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов'язання (як основного боргу так і процентів за ним). При настанні зазначених у абзаці першому цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень основного зобов'язання та/або зобов'язань, передбачених цим договором, у не менш ніж тридцятиденний строк, та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодавець вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору. В зв'язку з тим, що [PERSON] належно не виконував взяті на себе договірні зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки. Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2014 року відповідачем ПАТ «Дельта Банк» була направлена досудова вимога про погашення поточної заборгованості за кредитним договором, яка була отримана позивачем [PERSON] 03.12.2014 року. Однак, відповідач ПАТ «Дельта Банк» до спливу 30-денного строку, наданого Законом України «Про іпотеку» та визначеним умовами кредитного та іпотечного договорів, 24.12.2014 року звернувся до приватного нотаріуса Ярощук В.Ю. із заявою вих. № 31.4-08/13224/14 на вчинення виконавчого напису, разом з якою був наданий розрахунок заборгованості на загальну суму 1013929,90 грн., досудова вимога на ім'я [PERSON], кредитний та іпотечний договори, договір купівлі-продажу прав вимоги, реєстр поштових відправлень та фіскальний чек від 01.12.2014р., копія паспорта та податкового номера [PERSON] Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.33 Закону України "Про іпотеку", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Відповідно до п. 1-1 вказаного Переліку документів стягнення заборгованості проводиться за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Як зазначено у виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 1, а не 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5. Із наданих суду копій документів, що були підставою для вчинення виконавчого напису, вбачається, що приватний нотаріус не витребував у ПАТ «Дельта Банк» всіх необхідних документів, встановлених Переліком документів, зокрема відсутній опис вкладення під час відправлення боржнику письмової вимоги, а також довідка банку про ненадходження платежу на дату звернення за вчиненням виконавчого напису. Згідно з п. 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Крім того, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Банку до позивача. Як вбачається з досудової вимоги від 26.11.2014 року № 31.4-08/13175/14, надісланої позичальникові, ПАТ «Дельта Банк» вимагав погашення поточної заборгованості за Кредитним договором № 0101/0708/71-Z-01 від 04.07.2008 року, яка за його розрахунками станом на 21.11.2014 року складала 3984 доларів США, та попередив про звернення стягнення на загальну суму заборгованості в розмірі 67164,4 доларів США. До направленої досудової вимоги ПАТ «Дельта Банк» не надано обґрунтованого розрахунку суми заборгованості. Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ярощук В.Ю., містить розмір вимог банку відмінний від розміру заборгованості, що вказаний в досудовій вимозі, надісланій боржнику. Оскільки, валюта основного зобов'язання - долари США, досудова вимога також містить розмір заборгованості в доларах США, приватним нотаріусом та ПАТ «Дельта Банк» безпідставно визначена вимога в національній валюті в розмірі 1013929,90 гривень. Укладені договори з позичальником не містять умов щодо зміни валюти зобов'язання, а додаткові угоди з цього питання сторонами не укладались. Позивачами надані суду копії платіжних документів за період з 01.08.2008 року по 10.06.2014 року про сплату належних за кредитним договором ануїтетних платежів в розмірі 664 долара США щомісячно. Наданий суду розрахунок заборгованості ПАТ «Дельта Банк», з врахуванням наданих позивачами первинних документів, ставить під сумнів правильність та безспірність розрахунку заборгованості, на підставі якого вчинений виконавчий напис. Зарахування платежів, сплачених позивачем [PERSON] з метою погашення заборгованості по кредиту, здійснювалось ПАТ «Дельта Банк» з порушенням умов кредитного договору, зокрема графіку погашення кредиту, що є невід'ємною частиною договору, в якому чітко визначені суми погашення відсотків та тіла кредиту із зазначенням дати їх погашення. Відповідно до п.3.4. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За умовами Кредитного договору № 0101/0708/71-Z-01 від 04.07.2008 року строк (термін) виконання зобов'язання спливає 03.07.2038 року, однак приватним нотаріусом це не було взято до уваги, та без наявності будь-яких документів, які підтверджують факт настання терміну (строку) виконання основного зобов'язання, дострокового розірвання або зміни зобов'язання, вчинено виконавчий напис на документі, строк виконання якого ще не настав, що суперечить вимогам ст.530 ЦК України. Згідно із ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Пунктом 1.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Згідно з положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014 року протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. З наданих письмових доказів встановлено, що позивачем [PERSON] неодноразово повідомлялося Банку про його фактичне місце проживання та надавалась копія паспорта. Факт проживання в цій квартирі обох позивачів з 2013 року також підтверджується паспортними даними про реєстрацію їх постійного місця проживання. Загальна площа квартири, що є предметом іпотеки, складає 77,9 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, кредитним та іпотечним договорами. З договору купівлі-продажу від 04.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ценделіною О.В., та паспортних даних позивачів встановлено, що квартира [ADDRESS], придбана позивачем [PERSON] в період шлюбу. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.3. ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Розподіл нерухомого майна, на яке звернуто стягнення за виконавчим написом, в натурі не проводився. Крім того, відповідно до ч.1 ст.590, ст.578 ЦК України, ч.2 ст.73 СК України звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Надання згоди дружини іпотекодавця на укладення іпотечного договору підтверджується п.4 іпотечного договору від 04.07.2008р. №0101/0708/71-166-Z-01. За таких обставин звернення стягнення на предмет іпотеки, який визначений цим договором, не може проводитись в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Пунктом 4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій визначений зміст виконавчого напису. Виконавчий напис має містити, крім інших відомостей, також розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. Приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. не зазначено у виконавчому написі суму державного мита, яке було сплачено стягувачем, та яке підлягає стягненню з боржника. Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за вчинення виконавчих написів нотаріусами справляється державне мито, що складає 1 відсоток суми, що стягується, або 1 відсоток вартості майна, яке підлягає витребуванню, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення виконавчого напису сума державного мита не може складати більше, ніж 1700,00 гривень. Разом з тим, відповідно до ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати стягнення будь-яких сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту. Розмір витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 2500,00 гривень перевищує розмір державного мита, гранично встановленого Декретом КМУ «Про державне мито», а ПАТ «Дельта Банк» в своїй заяві про вчинення виконавчого напису не заявляв клопотання про стягнення з боржника вказаних коштів, тому приватним нотаріусом Ярощук В.Ю. безпідставно звернуто стягнення з [PERSON] на користь банку 2500,00 гривень. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved