Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказувалось, що 29 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", яке відповідно до Статуту перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0093/08/25-ZNv, за яким [PERSON] було надано кредит в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) доларів США 00 центів зі строком користування кредитними коштами до 28 серпня 2018 року, зі сплатою 13,5 % річних, на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. Кредитного договору, кредитні кошти надаються відповідачу [PERSON] за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. З метою виконання умов Кредитного договору (п.3.1.1.) з позичкового рахунку відповідача [PERSON] № 22039500003526 перераховано кредитні кошти на його поточний рахунок № 26206500003526, які в подальшому відповідач [PERSON] отримав готівкою через касу Банку, що підтверджується меморіальним ордером та заявою на видачу готівки, тобто Банком виконані свої зобов'язання за Кредитним договором. Згідно із п.п. 2.3.-2.7. Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів в сумі не менше 266,67 доларів США щомісячно та сплату процентів за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. 15 вересня 2010 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору, на підставі якого змінено порядок сплати процентів та повернення кредиту. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2008 року було укладено Договір поруки № 0093/08/25-ZNv/S-2. Відповідно до п. п. 1.1., 2.1., 3.1. Договору поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати в повному обсязі перед позивачем за невиконання відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору. Пунктом 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем [PERSON] умов договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 Кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги Позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до п.п. 7.6. Кредитного договору усі повідомлення сторін здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у договорах. З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. Кредитного договору та п.2.3. Договору поруки позивач повідомив відповідачів про наявність заборгованості за Кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на їх адреси Вимогу № 9067/1.2 від 14.07.2015 р. та Вимогу № 9069/1.2 від 14.07.2015 р. Вимога № 9067/1.2 від 14.07.2015 р. була повернута відділенням зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання", а Вимога № 9069/1.2 від 14.07.2015 р. отримана відповідачем [PERSON] 18.07.2015 року, але заборгованість перед позивачем до цього часу не ліквідована. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник зобов'язався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Станом на 30.10.2015 року відповідачу [PERSON] за порушення кредитних зобов"язань нарахована пеня із розрахунку 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення в розмірі - 2342,39 грн. Згідно ст. 8 ЗУ "Про іпотеку" та відповідно п.п. 3.3.7 Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язаний протягом дії договору страхувати за власний рахунок Предмет іпотеки в повному обсязі від всіх видів ризику на користь банку. Договір страхування відповідачем [PERSON] на діючий період не укладено. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 цього Договору, а саме не страхування предмета застави на строк дії Кредитного договору банком були застосовані до відповідача [PERSON] штрафні санкції у вигляді штрафу у розмір - 5 000,00 грн. В позовній заяві вказувалося, що станом на 30 жовтня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем не погашена, загальна сума боргу за кредитом та відсотками складає 8 647 (вісім тисяч шістсот сорок сім) доларів США 52 центів, що є еквівалентом в перерахунку на гривню за курсом НБУ станом на 30 жовтня 2015 року (1 долар США = 22,903985 грн.) становить 198 062,67 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 8 029,51 доларів США, в т.ч. прострочена - 0 доларів США, - заборгованість по сплаті процентів - 618,01 доларів США, в т.ч. прострочена -530,69 доларів США. Загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 8 647.52 доларів США та 7 342,39 грн., які Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" [PERSON] просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства "Банк Форум". Представник позивача в судове засідання не з"явилася, звернувшись до суду з пиьсмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, вказувала, що позов підтримує та просить його задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Крім того, 10.02.2016 року представник позивача ПАТ "Банк Форум" [PERSON] звернулася до Хорольського районного суду з письмовою заявою про відшкодування витрат, в якій просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Банк Форум" судовий збір в сумі 3177,55 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання вчетверте не з"явилися, про що до суду повернулися поштові повідомлення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи, що відповідачам судові повістки направлені згідно адресних довідок за зареєстрованими у встановленому законом порядку адресами їх проживання, то суд вважає, що судові виклики відповідачам [PERSON] та [PERSON] вручено належним чином, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення \~ зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", яке відповідно до Статуту перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0093/08/25-ZNv, за яким [PERSON] було надано кредит в розмірі 32000 (тридцять дві тисячі) доларів США 00 центів зі строком користування кредитними коштами до 28 серпня 2018 року, зі сплатою 13,5 % річних, на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. Кредитного договору, кредитні кошти надаються відповідачу [PERSON] за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. З метою виконання умов Кредитного договору (п.3.1.1.) з позичкового рахунку відповідача [PERSON] № 22039500003526 перераховано кредитні кошти на його поточний рахунок № 26206500003526, які в подальшому відповідач [PERSON] отримав готівкою через касу Банку, що підтверджується меморіальним ордером та заявою на видачу готівки, тобто Банком виконані свої зобов'язання за Кредитним договором. Згідно із п.п. 2.3.-2.7. Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів в сумі не менше 266,67 доларів США щомісячно та сплату процентів за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. 15 вересня 2010 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору, на підставі якого змінено порядок сплати процентів та повернення кредиту. Судом встановлено, що у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 29 серпня 2008 року було укладено Договір поруки № 0093/08/25-ZNv/S-2, відповідно до п. п. 1.1., 2.1., 3.1. якого, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати в повному обсязі перед позивачем за невиконання відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент» Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Пунктом 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем [PERSON] умов договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 Кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги Позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до п.п. 7.6. Кредитного договору усі повідомлення сторін здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у договорах. Судом встановлено, що з метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. Кредитного договору та п.2.3. Договору поруки позивач повідомив відповідачів про наявність заборгованості за Кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на їх адреси Вимогу № 9067/1.2 від 14.07.2015 р. та Вимогу № 9069/1.2 від 14.07.2015 р. Вимога № 9067/1.2 від 14.07.2015 р. була повернута відділенням зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання", а Вимога № 9069/1.2 від 14.07.2015 р. отримана відповідачем [PERSON] 18.07.2015 року, але заборгованість перед позивачем до цього часу не ліквідована. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. З ст. 549 ЦКУ пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник зобов'язався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Судом встановлено, що станом на 30.10.2015 року відповідачу [PERSON] за порушення кредитних зобов"язань нарахована пеня із розрахунку 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення в розмірі - 2342,39 грн. Згідно ст. 8 ЗУ "Про іпотеку" та відповідно п.п. 3.3.7 Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язаний протягом дії договору страхувати за власний рахунок Предмет іпотеки в повному обсязі від всіх видів ризику на користь банку. Договір страхування відповідачем [PERSON] на діючий період не укладено. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 цього Договору, а саме не страхування предмета застави на строк дії Кредитного договору банком були застосовані до відповідача [PERSON] штрафні санкції у вигляді штрафу у розмір - 5 000,00 грн. Судом встановлено, що станом на 30 жовтня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем не погашена, загальна сума боргу за кредитом та відсотками складає 8 647 (вісім тисяч шістсот сорок сім) доларів США 52 центів, що є еквівалентом в перерахунку на гривню за курсом НБУ станом на 30 жовтня 2015 року (1 долар США = 22,903985 грн.) становить 198 062,67 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 8 029,51 доларів США, в т.ч. прострочена - 0 доларів США, - заборгованість по сплаті процентів - 618,01 доларів США, в т.ч. прострочена -530,69 доларів США. Загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 8 647.52 доларів США та 7 342,39 грн. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" передбачено: "У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Судом встановлено, правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під дію ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", оскільки позивач отримав банківську ліцензію № 62 на право здійснення банківських операцій та Дозвіл № 62-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", що підтверджується наявними в матеріалах справи ксерокопіями згідно з додатком. П.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, на користь ПАТ "Банк Форум" підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 8 647,52 доларів США та 7 342,39 грн. (пені, процентів та штрафу). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на вищевикладене та вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідачів витрати по оплаті судового збору в сумі 3177,55 грн., а саме, по 1588,78 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved