Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

25 червня 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтувала тим, що 23 липня 2016 року між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) зареєстровано шлюб, про що Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис за № 504 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини змінено на " [PERSON] ". Позивач зазначає, що під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє спільних дітей: [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2016 року, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та [INFO] народилася донька - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2020 року, видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. З моменту реєстрації шлюбу, а саме з 23 липня 2016 року по 19 січня 2020 року подружжя [PERSON] та їх спільний син - [PERSON] , проживали разом у будинку [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Починаючи з 20 січня 2020 року, [PERSON] , будучи вагітною другою дитиною, змушена була змінити місце проживання, переїхавши разом зі своїм старшим сином - [PERSON] на постійне проживання до житлового будинку своєї матері - [PERSON] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час, за вищевказаною адресою зареєстровано місце проживання [PERSON] , так і їх дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверждується відповідним записом у розділі "місце проживання" паспорту громадянина України серії [NUMBER] та записами у будинкової книзі. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи від 18 червня 2020 року за вих. № 08-12/131. Під час перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною позивач не одержує будь-яких доходів, окрім соціальної допомоги з боку держави, що надається особі у зв`язку з народженням дитини, щомісячний розмір якої становить 860,00 грн. В той же час, чоловік [PERSON] , який одночасно являється батьком двох спільних дітей подружжя - [PERSON] , працюючи в Іноземному підприємстві "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед (код ЄДРПОУ 21651322) на посаді диспетчера-логіста та одержуючи заробітну плату в орієнтовному розмірі близько 12 000 грн. 00 коп., не бере належної участі як в утриманні дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, так і в утриманні двох спільних дітей. В свою чергу, позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання тимчасово непрацездатності її та допомогу на двох спільних дітей з додержанням принципів календарної регулярності та визначеності розміру грошової суми. Однак, відповідач визначав розмір допомоги та можливість надання такої допомоги на власний розсуд, що одночасно призводять до неможливості повноцінного освітньо - культурного, духовного та фізичного розвитку дітей. 31 серпня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 жовтня 2020 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача позові вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2016 року між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) зареєстровано шлюб, про що Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис за № 504 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини змінено на " [PERSON] ". Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2016 року, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та [INFO] народилася донька - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 лютого 2020 року, видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Місце проживання [PERSON] , та дітей: [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверждується відповідним записом у розділі "місце проживання" паспорту громадянина України серії [NUMBER] та записами у будинкової книзі. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи від 18 червня 2020 року за вих. № 08-12/131. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, на користь позивача, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18 червня 2020 року і до виповнення дитиною [PERSON] - [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] .

Outcome: approved