Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути на її користь з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 485,86 грн., моральної шкоди - 2000 грн., витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи, у сумі 243 грн., а всього 2728,86 грн. В обгрунтування свого позову зазначила, що 26 червня 2013 року о 14-20 год. по вул. Єлізарова у м. Харкові напроти будинку № 3 зі сторони вул. Соціалістична у напрямку вул. Полтавський шлях водій автомобіля Мерседес, державний номер [NUMBER], [PERSON], виконуючи обгін по зустрічній полосі на червоне світло світлофору здійснив на неї наїзд, в результаті чого вона була доставлена бригадою швидкої допомоги № 810 до лікарні з діагнозом забиття, підвивих шийного відділу хребта. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2013 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач понесла наступні матеріальні витрати: рентген плівка - 66 грн.; воротнік - 69,26 грн.; комп'ютерний знімок № 026828 та витрати на таксі від лікарні - 42 грн. Крім того, вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у психічних переживаннях, які вона перенесла під час дорожньо-транспортної пригоди, порушеня звичного стану життя у зв'язку з вирішенням спору у судовому порядку. Моральну шкоду позивач оцінила у сумі 2000 грн. Позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, в останнє - у судовому засіданні 03 липня 2014 року. Просила суд стягнути на її користь з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 485,26 грн., яка складається з наступних матеріальних витрат: рентген плівка - 66 грн.; воротнік - 69,26 грн., комп'ютерний знімок № 026828 - 350 грн., а також відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. та витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи у сумі 243,60 грн. Уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Доповнила також, що розмір моральної шкоди вона оцінила з урахуванням того, що вона вимушена була витрачати свої зусилля на стягнення коштів через суд та від цього її психічний стан не покращується. Крім того, вона тривалий час не могла займатись своєю справою фітнес-тренера, оскільки мала носити воротнік на шиї, а це змінило її звичний ритм життя та спричинило психологічний дискомфорт. Відповідач та його представник позов визнали частково. Проти відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача у сумі 485,26 грн не заперечували. В частині стягнення моральної шкоди - позов визнали частково лише у сумі 500 грн., оскільки мало місце адміністративне правопорушення. Душевні страждання внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди були, однак посилання позивача, що відповідач не бажав сплатити їй матеріальну шкоду нічим не підтверджено. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 10). Відповідно вищезазначеної постанови, 26.06.2013 року о 14 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ E 200 CDI, державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Єлізарова, 3 в м. Харкові, здійснив наїзд на пішохода гр. [PERSON], яка отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 18.10.2013 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12013220510001774 від 27.06.2013 року, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КУпАП. В результаті зазначених дій водій [PERSON] порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Таким чином факт вини [PERSON] встановлений постановою суду від 14 листопада 2013 року та не потребує доказуванню. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, викорис тання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, внаслідок дорожньо-траснпортної пригоди позивач [PERSON] понесла наступні матеріальні витрати: рентген плівка - 66 грн.; воротнік - 69,26 грн.; комп'ютерний знімок № 026828 - 350 грн., що підтверджується копіями чеку № 73620 від 26.06.2013 року та чеку № 47653 від 26.06.2013 року, а також квитанцією № 026828 від 27.06.2013 року (а.с. 7). Таким чином, винними діями відповідача завдано майнову шкоду позивачці в розмірі 485 грн. 26 коп. Станом на день прийняття рішення майнова шкода позивачеві відповідачем не відшкодована. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти відшкодування позивачу цієї суми матеріальних витрат та позов в цій частині визнав у повному обсязі. Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, що містяться п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань чи інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними чи діями бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може мати місце, а саме: у приниженні честі, достоїнства, чи престижу ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з погіршенням здоров'я, порушення права власності, прав, даних споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з неможливістю продовження активного громадського життя, порушення спілкування з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості так справедливості. Суд при визначенні розміру завданої моральної шкоди враховує, що позивачка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала легкі тілесні ушкодження. При цьому позивачка є молодою жінкою, внаслідок отриманих травм перенесла нервовий стрес, був порушений звичайний спосіб її життя. У зв'язку з викладеним суд вважає, що позивачу діями відповідача була заподіяна моральна шкода, однак її вимоги в цій частині про стягнення з відповідача 1000 гривень є завищеними і не відповідають ступеню заподіяних ушкоджень, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню в розмірі 700 (сімсот) гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial