Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

17.12.2019 [PERSON] звернувся із вказаною заявою, у якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] строком на шість місяців із заборонами особисто і через третіх осіб розшукувати його, якщо він за власним бажанням перебуває у місці їй невідомому, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; вести телефонні переговори з ним або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Також просить покласти на [PERSON] обов`язок строком на шість місяців усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] , а саме квартирою [ADDRESS] . Заявник підтримав у судовому засіданні свою заяву. Хоче, щоб його колишня дружина [PERSON] дала йому спокій, не спіклувалася з ним та давала можливість користуватися кухнею та туалетом. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила з тих підстав, що це вона все життя потерпала від насильства зі сторони заявника, який їй неодноразово наносив тілесних ушкоджень та притягувався до відповідності за вчинення насильства в сім`ї. Вона не чинить насильства щодо заявника. Вони дійсно не можуть спокійно співіснувати, оскільки заявник зловживає алкогольними напоями та на ґрунті цього він забуває виключити газ, затоплює сусідів. Вона не перешкоджає йому користуватися квартирою та не наносить йому тілесних ушкоджень. Свою кімнату заявник закриває на ключ та він має ключі від квартири. У їх кухні немає дверей, а тому вона не може перешкоджати йому користуватися кухнею. Вони проживають на 5 поверсі, тому вона також не може перешкоджати користуватися заявнику туалетом та ванною. Заявник постійно безпідставно викликає поліцію. Її слова можуть підтвердити всі сусіди. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Згідно з частиною другою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З вказаних норм випливає, що обмежувальний припис може бути видано щодо кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Разом з тим, у матеріалах відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що [PERSON] вчиняла домашнє насильство щодо [PERSON] , зокрема, заяви [PERSON] до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо нього насильницьких дій з боку [PERSON] , показання (пояснення) свідків щодо такого насильства, постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирок про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 121, 122, 125 Кримінального кодексу України, тощо. У довідці Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області від 25.07.2019 зазначено, що згідно аналітичної бази "АРМОР" [PERSON] звертався до Бердичівського відділу поліції 23.11.2017 з приводу того, що його колишня дружина викрала документи на квартиру (ЄО №6179 від 03.06.2019). Заява від 26.06.2019 з приводу неправомірних дій [PERSON] відносно дружини (ЄО №7259 від 26.06.2019). По даних зверненнях було прийнято рішення згідно чинного законодавства та про прийняте рішення повідомлено заявника. Відносно заяв [PERSON] від 12.07.2019 та 18.07.2019 щодо неправомірних дій колишньої дружини (ЄС №7921 від 12.07.2019), зазначено, що в даному випадку не має достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР. З [PERSON] та [PERSON] проведено бесіду профілактичного характеру та направлено повідомлення до управління праці сім`ї та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради для відповідного реагування. Доказів притягнення [PERSON] до відповідальності за вказаними заявами суду не надано. Відповідно до системи документообігу суду такі постанови судом не виносилися та матеріали на відносно [PERSON] з відділу поліції до суду не надходили. Суд не може взяти за основу, як беззаперечний доказ того, що [PERSON] вчиняла домашнє насильство щодо [PERSON] , його звернення із заявами до поліції відносно неправомірних дій його колишньої дружини, оскільки за наслідками цих заяв щодо [PERSON] не складалися протоколи про адміністративне правопорушення та до відповідальності вона не притягувалася. Інші додані до заяви документи, а саме: власноручно написані заяви [PERSON] , адресовані суду, у який він описує події, що перебували виклику ним поліції, а також медичні документи про тілесні ушкодження [PERSON] не є належними на допустимими доказами у цій справі, тому суд їм не дає оцінки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed