Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В вересні 2020 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] доводиться їй рідним дідом. Визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука А.М. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою : [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у " з тим, що у неї відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та документи, які підтверджують факт родинних відносин з [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник доводи позовної заяви підтримали з підстав зазначених в ній. Позивачка суду пояснила, що її мати [PERSON] , 1925 р.н. померла коли їй було 4 роки, її виростив та виховав дідусь - [PERSON] . В неї відсутнє свідоцтво про народження її матері, тому вона не може оформити свої спадкові права після смерті дідуся. Інших спадкоємців окрім неї немає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просять вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] які є сусідами позивачки, суду пояснили, що їм відомо, що позивачка постійно проживала за адресою [ADDRESS] разом зі своїм дідусем [PERSON] . В позивачки не було батьків, її виростив та виховав дідусь. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] в м. Бердичеві Житомирської області, її матір"ю є [PERSON] . Після укладення шлюбу з [PERSON] , 07 липня 1978 року змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " ( а.с.18). Як вбачається з копії повторно свідоцтва про смерть - [PERSON] померла [INFO] ( а.с.19). [PERSON] помер [INFO] в м. Бердичеві Житомирської області, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.20). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 81/200 заведеної приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. 08.08.2020 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , судом встановлено, що 04.08.2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудам, які розташовані за адресою : [ADDRESS] ( а.с.50). Згідно відповіді з Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 25.03.2020 року судом встановлено, що в книгах реєстрації актових записів про народження по Бердичівському району за 1925 рік запису про народження [PERSON] не виявлено ( а.с.54- зворот). Відповідно до відповіді Бердичівського міськрайонного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) від 11.02.2020 року, вбачається, що актовий запис про народження [PERSON] по м. Бердичеву та Бердичівському району відсутній ( а.с.54). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян , що проживають в буд. [ADDRESS] вбачається, що в даному будинку був прописаний [PERSON] ( а.с. 55). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука А.М., від 04.08.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , які розташовані за адресою : [ADDRESS] , в зв"язку з відсутністю у неї посвідчуючих право власності документів на вказане майно та документів, які підтверджують факт родинних відносин з [PERSON] ( а.с. 9). З оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи № 456 [ADDRESS] , судом встановлено, що житловий будинок за [ADDRESS] був побудований в 1937 році [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлений факт перебування громадян у родинних відносинах, якщо це має юридичне значення для заявника. Таким чином наданими позивачкою доказами повністю підтверджено її кровне родство із померлим [PERSON] та підтверджено те, що встановлення даного юридичного факту дійсно має для неї юридичне значення, так як впливає на отримання нею спадщини. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Отже, позивачка може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Таким чином, надані позивачкою та її представником та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, тому позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню.

Outcome: approved