Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про виселення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що останній є її сином, однак в результаті зловживання алкогольними напоями постійно влаштовує сварки та скандали, пошкоджує належне їй майно, що перебуває у квартирі, перешкоджає її доступу до житла, тощо, чим створює нестерпні умови і неможливість спільного проживання. Також відповідач не несе спільні витрати на утримання житла. Всі вищезгадані обставини порушують права позивача, як власниці даного житлового приміщення. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказує, що змінить у подальшому свою поведінку, а тому вважає його виселення неможливим. Також посилається на відсутність у нього іншого житла. Заслухавши позиції сторін у справі, покази свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.5). Відповідач - [PERSON] являється сином [PERSON], зареєстрований у квартирі позивача та у ній проживає. Будь-які інші особи у даній квартирі не зареєстровані та не проживають (а.с.9). Як на підставу до задоволення даного позову позивач посилається на те, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, регулярно вчиняє з нею сварки, погрожує їй застосуванням фізичного насильства, не допускає до квартири, нищить речі побуту, не несе жодних витрат на утримання житла тощо… Таким чином, відповідач залишаючись зареєстрованим у даному будинку в порушення ч.1 ст. 319 ЦК України, згідно якої : "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд", - чинить перешкоди дійсному власнику, оскільки остання не може вільно користуватись своїм майном, що створює для неї ряд незручностей. Також, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України : "Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою ... про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ". Згідно ст.157 ЖК України: Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Ч.1 ст.116 ЖК України передбачає, що : Якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Та обставина, що відповідач створює нестерпні умови для проживання [PERSON] разом із ним в одному приміщенні підтверджується наступними доказами: згідно відповіді на адвокатській запит начальника Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області вбачається, що [PERSON] протягом 2014 р. неодноразово, а саме 17.06.2014 р., 05.08.2014 р., 06.08.2014 р. та 20.08.2014 р. притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім"ї (ст.173-2 КУпАП) (а.с.10). Той факт, що таке насильство було вчинено саме відносно своєї матері в судовому засіданні відповідач визнав. Також факти притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, в т.ч. і за появу у громадських місцях в стані алкогольного сп'яніння підтверджується роздруківкою із системи "Армор" (а.с.11-12). Дані факти підтверджуються і письмовими висновками дільничного інспектора міліції Городоцького РВ УМВС України у Хмельницькій області по фактах вчинення [PERSON] насильства в сім"ї відносно своєї матері (а.с.52-55). Згідно ч.1,3 ст.61 ЦПК України визначено, що : Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З доданих до матеріалів справи копій постанов Городоцького районного суду Хмельницької області вбачається, що дійсно [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім"ї відносно своєї матері - [PERSON] за ч.1,2 ст.173-2 КУпАП. В ході розгляду вищевказаних справ [PERSON] свою вину у вчиненому визнавав повністю (а.с.46-47). Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] по місцю її проживання вбачається, що меблі, побутові прилади, вікна, двері у її квартирі містять численні пошкодження або знищенні повністю. Як вказує позивач, дані руйнування спричиняє її син - [PERSON], коли перебуває у стані алкогольного сп'яніння (що буває майже щодня) (а.с.49). Відповідач в судовому засіданні визнав, що частину даних речей та предметів дійсно пошкодив він. Допитана у якості свідка [PERSON] (сестра позивача) дала суду покази у яких підтвердила ту обставину, що [PERSON] дійсно протягом тривалого проміжку часу регулярно наносив побої [PERSON] (однак остання жаліючи сина не наполягала на порушенні відносно нього кримінальних справ), пошкоджував як саму квартиру так і всі речі, що у ній перебувають, відбирав у матері грошові кошти для придбання спиртних напоїв. В результаті вищевказаних дій та нестерпних умов проживання [PERSON] влітку змушена була проживати у вагончику на дачній ділянці. Допитана у якості свідка [PERSON] (донька позивача) дала суду покази, у яких вказала, що [PERSON] тривалий період часу зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно по відношенню до матері, вчиняє відносно неї насильство психологічного та фізичного характеру, виганяє із квартири, пошкоджує майно та саму квартиру. Допитаний у якості свідка [PERSON] (дільничний інспектор Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області) дав суду покази, у яких підтвердив, що [PERSON] регулярно вчиняє адміністративні правопорушення відносно своєї матері, створює для неї нестерпні умови проживання, що є наслідком зловживання ним алкогольними напоями, пошкоджує квартиру та наявне у ній майно. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 р. (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" визначено, що : При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житловогофонду, суди повинні мати на увазі, що: - укладений з власником будинку (квартири) на певний строк договір найму жилого приміщення може бути достроково розірваний за вимогою наймодавця лише у випадках, коли наймач або спільно проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК), або коли відповідно до затвердженого виконавчим комітетом місцевої Ради проекту переобладнання чи перепланування будинку при капітальному ремонті жиле приміщення, займане наймачем, не може бути збережено (ст.165 ЖК); - укладений на невизначений строк договір найму жилого приміщення може бути розірваний за вимогою наймодавця із зазначених вище підстав, а також, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому і членам його сім'ї і наймач був попереджений про наступне розірвання договору не менше ніж за три місяці (ст.168 ЖК); - для розірвання договору найму жилого приміщення за вимогою наймодавця з мотиву систематичного порушення наймачем або членами його сім'ї правил співжиття (ч.4 ст.168 ЖК) не потрібно, щоб у відношенні до відповідачів попередньо застосовувалися заходи попередження і громадського впливу, зазначені в ч.1 ст.116 ЖК. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved