Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Суду пояснив, що 19 квітня 2016 року близько 12 год. 50 хв. в м. Кременчуці Полтавської області по проспекту Свободи, 174 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки ГАЗ АС G 33104 АХІ 2 д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], рухаючись по території оптових складів, здійснюючи обїзд припаркованого транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб ВАЗ 2103, д/н [NUMBER]. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2103, д/н ВІ 3785АК, в результаті ДТП, вартість на момент оцінки склала 8293,44 грн. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду згідно оцінки, а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яку обґрунтовує тим, що не міг протягом тривалого часу, а саме 4 місяці, користуватися своїм автомобілем. А також понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Частиною першою\~статті 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши надані ним докази, встановив такі фактичні обставини справи: 19 квітня 2016 року близько 12 год. 50 хв. в м. Кременчуці Полтавської області по проспекту Свободи, 174 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки ГАЗ АС G 33104 АХІ 2 д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], рухаючись по території оптових складів, здійснюючи обїзд припаркованого транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб ВАЗ 2103, д/н [NUMBER]. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2103, д/н ВІ 3785АК, в результаті ДТП, вартість на момент оцінки склала 8293,44 грн. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору про обовязкове страхування своєї відповідальності перед третіми особами. На даний час відповідачем матеріальна шкода позивачу не відшкодована. Відповідно до\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Станом на день звернення до суду, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника, яка була доведена, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню з [PERSON] в сумі 8293,44 грн. Суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Отже, позивачу внаслідок винних та неправомірних дій відповідача завдано моральну шкоду, яка полягає: в порушенні права власності, зокрема пошкодження транспортного засобу; хвилювання та думок, про те, як відновити пошкоджений автомобіль, оскільки позивач змушений був змінити свій графік протягом дня, тому, що йому доводилося витрачати чимало часу для поїздки до Центральної районної лікарні у звязку із лікуванням захворювання, а саме цуркового діабету. Згідно з частиною 1статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відтак, враховуючи викладене і

Outcome: partial