Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, із посиланням на вимоги ст.ст.2, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.205, 792 ЦК України та положення Договорів оренди вказує, що 17 лютого 2009 року, на підставі розпоряджень голови Новомосковської райдержадміністрації № 816 від 29 серпня 2002 року та № 184-р-09 від 04 лютого 2009 року, між [PERSON] (Орендар) та Новомосковською районною державною адміністрацією (Орендодавцем) укладені договори оренди земельних ділянок, а саме: - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,0600 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0001), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00779 в подальшому іменується «Договір-1»; - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 8,7700 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0002), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00780 в подальшому іменується «Договір-2»; - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,00 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0003), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00778 в подальшому іменується «Договір-3». Відділ у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 29 листопада 2018 року № 1547/0/200-18, 28 листопада 2018 року № 1544/0/200-18, 03 грудня 2018 року № 1558/0/200-18 повідомив, що кадастрові номери вищезгаданих земельних ділянок змінено: -земельна ділянка загальною площею 4,00 га (кадастровий номер1223251000:02:009:0003) - новий кадастровий номер 1223281000:02:009:0003; -земельна ділянка загальною площею 5,0600 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0001) - новий кадастровий номер 1223281000:02:109:0001; -земельна ділянка загальною площею 8,7700 га (кадастровий номер1223251000:02:009:0002) - новий кадастровий номер 1223281000:02:109:0002. Згідно з пунктами 1, 2 Договорів оренди Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту. Позивачу передано в оренду земельні ділянки, загальною площею 17,83 га, з яких: - 5,06 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:109:0001) по Договору-1; - 8,77 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:109:0002) по Договору-2; - 4,00 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:009:0003) по Договору-3. Пунктом 11 Договорів оренди встановлено, що земельні ділянки передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 7 Договорів оренди, сторонами погоджено, що орендна плата відповідно до Закону України «Про плату за землю» та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації за № 256 від 17 лютого 2009 року складає: за оренду земельної ділянки по Договору-1 - 1269,20 грн. на рік; за оренду земельної ділянки по Договору-2 - 2199,78 грн. на рік; за оренду земельної ділянки по Договору-3 - 1003,32 грн. на рік, які Орендар сплачує щомісячно рівними частинами на рахунок Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно з п. 15 Договорів оренди земельна ділянка передається Орендареві в семиденний термін після державної реєстрації цього договору, згідно до вимог чинного законодавства, за актом прийому-передачі. На виконання договору оренди 17 лютого 2009 року Новомосковська райдержадміністрація передала позивачеві земельну ділянку в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в натурі. Пунктами 6, 30 Договорів оренди, сторони визначили, що договори укладено строком на 5 (п`ять) років, починаючи з моменту державної реєстрації договорів. Ці договори набирають чинності після їх підписання сторонами та їх державної реєстрації. Таким чином, враховуючи, що державна реєстрація Договорів оренди вчинена 19 березня 2009 року, термін дії Договорів оренди спливав 19 березня 2014 року. Згідно з п. 6 Договорів оренди, сторони визначили, що по закінченню терміну дії договорів Орендар має переважне право на поновлення цих Договорів на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити їх дію. 12 лютого 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області (як до органу, що мав на час звернення повноваження з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, у власність або у користування для всіх потреб), з листом-повідомленням та проектами Додаткових угод про поновлення дії Договорів оренди земельної ділянки від 17 лютого 2009 року. З письмової відповіді позивач дізнався, що Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області явно зволікало з поновленням укладених Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] Договорів оренди землі від 17 лютого 2009 року. Що змусило позивача звернутися до суду. Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі за № 183/6187/14 від 25 січня 2016 року задоволено позовні вимоги позивача та визнано поновленими Договори оренди земельної ділянки від 17 лютого 2009 року на тих самих умовах, які передбачені Договорами на строк до 19 березня 2019 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року змінено - з його резолютивної частини виключено частину речення у другому, третьому та четвертому абзацах, а саме: «на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19 березня 2019 року». В іншій частині рішення залишено без змін. Після набрання законної сили рішення апеляційного суду, позивач не отримував від відповідача ніякої Додаткової угоди про поновлення договорів оренди, в зв`язку з чим [PERSON] направлено лист про укладення Додаткової угоди до Договорів оренди на підставі прийнятого судового рішення, на який відповіді він не отримав. Враховуючи рішення апеляційного суду щодо поновлення Договорів оренди, позивач продовжував користуватися орендованими земельними ділянками, належно виконував умови поновлених Договорів оренди, в тому числі вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату. Крім того позивач мав і має намір відновити і продовжити раніше укладені Договори оренди на той самий строк дії і на тих же умовах. Враховуючи термін дії поновлених Договорів оренди, який спливав 19 березня 2019 року, позивач завчасно, а саме 27 грудня 2018 року, повторно направив листи-повідомлення та проекти Додаткових угод про поновлення дії договорів оренди земельної ділянки на тих самих умовах і на той самий строк до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 12 лютого 2019 року позивачем отримано письмові відповіді, відповідно до якої, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не заперечує у поновленні Договорів оренди строком на 5 років, однак зі встановленням орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому Додаткової угоди до Договору оренди щодо зміни розміру орендної плати відповідач не надсилав. 19 лютого 2019 року позивач попередив відповідача та надіслав листи-повідомлення про поновлення Договорів оренди та проект Додаткових угод про поновлення Договорів оренди на тих самих умовах і на тих самих підставах, який відповідач отримав 20 лютого 2019 року, тобто у строк - не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії Договорів оренди. Після 19 березня 2019 року, дати закінчення терміну дії Договорів оренди, позивач продовжував справно користуватися земельними ділянками, відповідно до умов Договорів оренди. 06 квітня 2019 року позивачем отримано лист, в якому вказано, що відповідач не заперечує щодо поновлення Договору оренди та попросив надати такі документи: 1) документ, що підтверджує нормативну грошову оцінку земельної ділянки; 2) агрохімічні паспорти земельних ділянок. 08 травня 2019 року позивачем виконано вимоги відповідача та надіслано лист з копіями даних документів, який відповідач отримав 10 травня 2019 року. Водночас, після отримання листа позивача і до часу звернення з позовом відповідач не надіслав позивачу підписану ним Додаткову угоду про поновлення Договорів оренди, внаслідок чого у позивача є всі підстави вважати, що відповідач зволікає в поновленні Договорів оренди землі. Позивач вважає, що відповідачем порушуються його права на належне оформлення правовідносин у сфері землекористування. Відновлення порушених прав позивача можливе, відповідно до ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в судовому порядку. Позивач за спірними Договорами оренди заборгованості по орендній платі не має, та підтверджує ці обставини платіжними дорученнями про сплату орендної плати. Крім того, після дати закінчення Договорів оренди землі продовжує безперешкодно і справно користуватися вищевказаними земельними ділянками та своєчасно вносити відповідні щомісячні платежі за землю. Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року відкрите загальне позовне провадження (а.с. 121-122). У відзиві на позов відповідач заперечив проти позову та вказав, що у відповідності до ст.ст.1, 6, 24, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.96 ЗК України, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Позивач вперше звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням від 26 грудня 2018 про укладення Додаткових угод до Договорів оренди земельних ділянок 1223281000:02:109:0001, 1223281000:02:009:003, 1223281000:02:109:0002 про їх поновлення. До вказаних клопотань позивачем надавалися додаткові угоди про поновлення договорів оренди земельної ділянки в 2 примірниках. За результатами розгляду визначених листі, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповіді від 28 січня 2019 року № П-9362/0-304/0/20-19, № П-9364/0-305/0/20-19 та № П-9363/0-303/0/20-19, в яких зазначено, що у листі-повідомленні позивачем вказано, що відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року у справі №183/6187/14 за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок поновленим, позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Однак, слід зазначити, що означене судове рішення оскаржено в Апеляційному суді Дніпропетровської області (провадження № 22-ц/774/2761/16), яким частково задоволено апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а саме змінено рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року, з якого виключено частину речення у другому, третьому та четвертому абзацах, а саме: «на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19.03.2019р.». Тому на підставі вказаних обставин, відповідно до вимог Земельного Кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07 червня 2017 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає можливим поновлення договорів оренди строком на 5 років із встановленням орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказує, що представник позивача не має повноважень на ведення справи від імені позивача. Адвокатом не надано до суду копію наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреність на здійснення представлення інтересів. Крім того, відповідно до інформації відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, вказаної в листі від 04 жовтня 2019 року № 1041/410-19-0.62, щодо присвоєння кадастрових номерів 1223281000:02:109:0001; 1223281000:02:109:0002; 1223281000:02:009:0003 замість кадастрових номерів 1223251000:02:009:0001; 1223251000:02:009:0002, 1223251000:02:009:0003 визначено, що оскільки процедура призначення кадастрових номерів на земельні ділянки, що розташовані на території Василівської сільської ради та належать [PERSON] на підставі договорів оренди земельної ділянки від 17 лютого 2019 року не була виконана в повному обсязі, кадастрові номери, зазначені в договорах оренди земельної ділянки від 17 лютого 2019 року не вважаються присвоєними. Саме тому під час державної реєстрації земельних ділянок 06 квітня 2016 року було визначено наступні кадастрові номери: 1223281000:02:109:0001; 1223281000:02:109:0002, 1223281000:02:009:0003, що відповідають існуючій індексно-кадастровій карті. Позивач вже звертався до суду щодо поновлення вказаних вище договорів оренди земельних ділянок, укладених 17 лютого 2009 року між Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19 березня 2019 року. Але Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року змінено. Вказане рішення Апеляційний суд Дніпропетровської області аргументував тим, що у відповідності до положень ч.4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені, вказівка суду в резолютивній частині свого рішення на поновлення договорів «на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19 березня 2019 року», на думку судової колегії, є такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», з причин чого і підлягає виключенню з тексту абзаців другого, третього та четвертого резолютивної частини рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року. Тобто, на сьогоднішній час, представник позивача просить суд поновити Договори оренди земельних ділянок укладених 17 лютого 2009 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та [PERSON] , які були предметом розгляду у справі 183/6187/14. Зазначає, що відповідачем були розглянуті листи-повідомлення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до вимог законодавства України. Також позивачем додатком до відповіді на лист щодо укладення Договору оренди земельної ділянки про його поновлення надано копію агрохімічного паспорту на земельну ділянку, площею 82,7400 га, тобто копію агрохімічного паспорту поля, яке не відноситься до земельних ділянок із кадастровими номерами 1223281000:02:109:0001; 1223281000:02:109:0002, 1223281000:02:009:0003, що на думку відповідача вказує на те, що додаткові угоди про поновлення договорів оренди земельних ділянок не укладено, оскільки між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору. Більш того, пп. 288.5.1 п. 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України, та не може перевищувати, зокрема, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту). Таким чином, з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу (з урахуванням внесених до нього змін) та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Позивачем не було дотримано норм вимоги ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме: не надано до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проектів додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, укладених від 17 лютого 2009 року між Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] із зазначенням істотних умов до вказаного вище Договору, а саме: розміру орендної плати (відсоткової ставки від нормативної грошової оцінки). Таким чином позовна заява [PERSON] від 20 серпня 2019 року не містить предмету спору, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не ухиляється від укладення додаткових угод до Договору оренди земельних ділянок. У відповіді на відзив позивач зазначив, що після винесення рішення Апеляційним судом Дніпропетровської області, відповідач не направляв до позивача листів для погодження умов Договору оренди з примірником Додаткової угоди для підписання з позивачем. Направлення Додаткової угоди про поновлення договору саме відповідачем відповідає звичаям ділового обороту, які використовуються при врегулюванні цивільних відносин, відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України. Після набрання законної сили рішення апеляційного суду, позивач не отримував від відповідача ніякої Додаткової угоди про поновлення Договору оренди. 12 лютого 2019 року Позивачем було отримано письмову відповідь, відповідно до якої Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не заперечує у поновленні Договору оренди строком на 5 років із встановленням орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому Додаткової угоди до Договору оренди щодо зміни розміру орендної плати надіслано не було. В свою чергу, дії позивача були спрямовані на завчасне, як того вимагає п. 6 Договору оренди земельної ділянки та ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», попередження про свій намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди земельної ділянки до закінчення терміну його дії, при цьому він надіслав відповідачеві лист-повідомлення із проектом додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, що був отриманий Відповідачем 20 лютого 2019 року. Після закінчення терміну дії Договору оренди (після 19 березня 2019 року) позивач продовжував справно користуватися земельними ділянками, відповідно до умов Договору оренди. 06 квітня 2019 року позивач отримав лист, в якому сказано, що відповідач не заперечує щодо поновлення Договору оренди, та попросив надати такі документи: 1) документ, що підтверджує нормативну грошову оцінку земельної ділянки; 2) агрохімічні паспорти земельних ділянок. Тобто, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у даному випадку. Договір оренди вважається поновленим на той самий термін на той самий строк, тобто до 19 березня 2024 року, адже відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, а навпаки - не заперечував проти поновлення Договору оренди. Також, на підставі рішення Конституційного Суду України у справі № 1-76/2018(4090/17) від 25 червня 2019 року Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413 визнана неконституційною. У відзиві на позовну заяву Відповідач стверджує про потребу у збільшенні орендної плати до 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але при цьому Відповідач не надсилав Позивачеві жодної пропозиції (додаткової угоди) про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки в частині збільшення розміру орендної плати до 12 %, що свідчило б про реальне бажання Відповідача змінити умови орендної плати за Договором оренди земельної ділянки. У запереченнях відповідач зазначив, що твердження представника позивача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зобов`язане направляти до позивача Додаткові угоди до Договорів оренди є не обґрунтованим, не визначене нормами законодавства України. Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413, станом на 28 січня 2019 року була чинною. Саме орендар надає орендодавцю проект додаткової угоди. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на виконання ст.33 Закону України, Про оренду землі», було направлено на адресу позивача листи в яких повідомлено позивача про можливість поновлення договорів оренди земельних ділянок після внесення до даних угод істотних змін. Позивач до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не надав проекту додаткової угоди до Договорів оренди земельних ділянок з урахуванням усіх змін до Договору оренди, а саме розміру орендної плати, а отже, слід вважати, що позивачем не виконано в повному обсязі норми ст.33 Закону України «Про оренду землі». В судове засідання представник третьої особи не з`явився, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року закінчене підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Вивчивши суть позовних вимог та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково з огляду на такі обставини. Судом встановлено, що 17 лютого 2009 року, на підставі розпоряджень голови Новомосковської райдержадміністрації № 816 від 29 серпня 2002 року та № 184-р-09 від 04 лютого 2009 року, між [PERSON] (Орендар) та Новомосковською районною державною адміністрацією (Орендодавцем) укладені договори оренди земельних ділянок /а.с.11-26, 12-32, 33-39/, а саме: - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,0600 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0001), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00779 в подальшому іменується «Договір-1»; - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 8,7700 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0002), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00780 в подальшому іменується «Договір-2»; - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,00 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0003), зареєстрований Новомосковським ДРФЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис 19 березня 2009 року за № 04:09:126:00778 в подальшому іменується «Договір-3». Згідно з п. 1, 2 Договорів оренди Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту. Пунктом 11 Договорів оренди встановлено, що земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 7 Договорів оренди, сторонами погоджено, що орендна плата відповідно до Закону України «Про плату за землю» та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації за № 256 від 17 лютого 2009 року складає: за оренду земельної ділянки по Договору-1 - 1269,20 грн. на рік; за оренду земельної ділянки по Договору-2 - 2199,78 грн. на рік; за оренду земельної ділянки по Договору-3 - 1003,32 грн. на рік, які Орендар сплачує щомісячно рівними частинами на рахунок Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно з п. 15 Договорів оренди земельна ділянка передається Орендареві в семиденний термін після державної реєстрації цих договорів згідно з вимогами чинного законодавства, за актом прийому-передачі. На виконання договорів оренди 17 лютого 2009 року Новомосковська райдержадміністрація передала позивачу земельну ділянку в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в натурі. Пунктами 6, 30 Договорів оренди, сторони визначили, договори укладено на 5 (п`ять) років, починаючи з моменту державної реєстрації цих договорів. Ці договори набирають чинності після їх підписання сторонами та їх державної реєстрації. Таким чином враховуючи, що державна реєстрація Договорів оренди вчинена 19 березня 2009 року, термін дії Договорів оренди спливав 19 березня 2014 року. Відповідно до п. 6 Договорів оренди, сторони визначили, що по закінченню терміну дії договорів Орендар має переважне право на поновлення цих Договорів на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити їх дію. Відділ у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 29 листопада 2018 року № 1547/0/200-18 /а.с.40/, 28 листопада 2018 року № 1544/0/200-18 /а.с.42/, 03 грудня 2018 року № 1558/0/200-18 /а.с.41/ повідомив, що кадастрові номери вищезгаданих земельних ділянок змінено: -земельна ділянка загальною площею 4,00 га (кадастровий номер1223251000:02:009:0003) - новий кадастровий номер 1223281000:02:009:0003; -земельна ділянка загальною площею 5,0600 га (кадастровий номер 1223251000:02:009:0001) - новий кадастровий номер 1223281000:02:109:0001; -земельна ділянка загальною площею 8,7700 га (кадастровий номер1223251000:02:009:0002) - новий кадастровий номер 1223281000:02:109:0002. Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивачу передано в оренду земельні ділянки, загальною площею 17,83 га, з яких: - 5,06 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:109:0001) по Договору-1; - 8,77 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:109:0002) по Договору-2; - 4,00 га-ріллі (кадастровий номер - 1223281000:02:009:0003) по Договору-3. 12 лютого 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області з листом-повідомленням та проектами Додаткових угод про поновлення дії Договорів оренди земельної ділянки від 17 лютого 2009 року. За результатами розгляду судом першої інстанції правомірності дій ГУ Держземагентства у Дніпропетровській області, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі за № 183/6187/14 від 25 січня 2016 року задоволено позовні вимоги позивача та визнано поновленими Договори оренди земельної ділянки від 17 лютого 2009 року на тих самих умовах, які передбачені Договорами на строк до 19 березня 2019 року /а.с.43-45/. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року змінено - з його резолютивної частини виключено частину речення у другому, третьому та четвертому абзацах, а саме: «на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19 березня 2019 року». В іншій частині рішення залишено без змін /а.с.46-48/. Сторонами визнано, що після ухвалення рішення суду позивач продовжував користуватися орендованими земельними ділянками, належно виконував умови поновлених Договорів оренди Також позивач вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату /а.с.89-103, 105/. 27 грудня 2018 року, посилаючись на закінчення строку дії поновлених Договорів оренди, позивач направив до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листи-повідомлення та проекти Додаткових угод про поновлення дії договорів оренди земельної ділянки на тих самих умовах і на той самий строк від 26 грудня 2018 року /а.с.49-53, 54-56, 57-59/. 12 лютого 2019 року /а.с.63/ позивачем отримано письмові відповіді відповідача від 28 січня 2019 року № П-9362/0-304/0/20-19, № П-9364/0-305/0/20-19 та № П-9363/0-303/0/20-19 /а.с.60, 61, 62/, відповідно до змісту яких Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначає, що у листі-повідомленні [PERSON] вказано, що відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року у справі №183/6187/14 за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок поновленим, позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Однак, слід зазначити, що означене судове рішення оскаржено в Апеляційному суді Дніпропетровської області (провадження № 22-ц/774/2761/16), яким частково задоволено апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а саме змінено рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року, з якого виключено частину речення у другому, третьому та четвертому абзацах, а саме: «на тих самих умовах, які передбачені договором на строк до 19 березня 2019 року». Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог Земелнього кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07 червня 2017 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає можливим поновлення договорів оренди строком на 5 років із встановленням орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сторонами визнано, що після 19 березня 2019 року - дати закінчення терміну дії Договорів оренди, позивач продовжував користуватися земельними ділянками відповідно до умов Договорів оренди, сплачував орендну плату в розмірах, встановлених договорами /а.с.104-105/. 06 квітня 2019 року позивачем отримано листи відповідача від 29 березня 2019 року №№ П-964/0-1028/0/20-19 П-965/0-1026/0/20-19, П-963/0-1027/0/20-19, в яких щодо поновлення спірних договорів оренди земельної ділянки вказано, що істотні умови Договорів потребують узгодження. Зазначено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Повідомлено, що для розгляду питання щодо поновлення Договорів та узгодження істотних умов договорів позивачу необхідно надати до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області належним чином завірені копії договорів оренди земельної ділянки, що були укладені 17 лютого 2009 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та [PERSON] . Також, відповідно п.5 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220, необхідно зазначати нормативну грошову оцінку земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору, відповідно п.9 орендна плата вноситься орендарем за земельні ділянки державної або комунальної власності у грошовій формі із визначенням відсотків суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказано, що у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у пункті 7 Типового договору оренди землі «Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини» зазначаються дані агрохімічного паспорта земельної ділянки, в зв`язку з чим необхідно надати агрохімічний паспорт земельної ділянки. Після надання вищезазначених документів Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у відповідності до статті 33 3акону України «Про оренду землі», розгляне питання щодо поновлення Договорів оренди земельної ділянки, про що буде додатково проінформовано. Додатково повідомлено, що відповідно до вимог Земельного кодексу України Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07 червня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській вважає можливим поновлення договорів оренди строком на 5 років із встановленням орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки /а.с.75, 76, 77, 78/. 08 травня 2019 року позивачем на адресу відповідача направлено відповіді на листи від 03 травня 2019 року /а.с.79, 80, 81, 82-83/, якими на виконання листів відповідача від 29 березня 2019 року надіслано копії витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірних земельних ділянок та агрохімічні паспорти ФОП [PERSON] /а.с.109, 110, 111, 112-117/. За таких обставин вбачається, що між сторонами виник спір про наявність підстав для визнання поновленим договорів оренди та визнання укладеними Додаткових угод до Договорів оренди. Вирішуючи позовну заяву в частині визнання поновленими спірних договорів суд виходить з наступних норм закону. За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на 19 березня 2019 року, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк, як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами, за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Отже, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1- 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає згідно з частиною 6 цієї норми. Так, частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору). Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 зазначеного Закону полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача листи-повідомлення із доданими до них примірниками проекту додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк, які отримані відповідачем. Дані листи-повідомлення виготовлені позивачем до закінчення дії договору оренди у порядку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач після закінчення строку дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, а відповідач протягом одного місяця після закінчення дії договору не надіслав позивачеві лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Надані суду письмові відповіді відповідача від 28 січня 2019 року № П-9362/0-304/0/20-19, № П-9364/0-305/0/20-19 та № П-9363/0-303/0/20-19, листи відповідача від 29 березня 2019 року №№ П-964/0-1028/0/20-19 П-965/0-1026/0/20-19, П-963/0-1027/0/20-19 не є тими документами, які вказують на заперечення відповідача проти продовження договору та припинення його дії, оскільки не містять належних підстав, які-б давали суду можливість визначитися з обставинами, за яких відповідач заперечує проти продовження договору, перевірити ці обставини в контексті вимог законодавства. Фактично, за своєю суттю, відповіді відповідача від 28 січня 2019 року є повідомленням про можливість внесення змін до договорів, однак не належною офертою, оскільки відповідачем не надано проектів змін до договору, а листи від 29 березня 2019 року є пропозицією надання документів для майбутнього внесення змін до договорів в частині перегляду розміру орендної плати. Про це свідчить те, що відповідач зазначив у листах про можливість укладення договорів в іншій редакції, майбутній розгляд питання поновлення договорів, повідомив, що після надання документів позивачем будуть наявні підстави для внесення змін до договорів, про необхідність наступного узгодження істотних умов договорів щодо орендної плати, в той час, як частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором. Таким чином, недосягнення домовленості за листом-повідомленням позивача від 26 грудня 2018 року, листом-повідомленням позивача від 18 лютого 2019 року свідчить про можливу втрату переважного права позивача на укладення договорів оренди, однак не на їх припинення або розірвання договору. Також, в зв`язку з тим, що орендар продовжував користуватися земельними ділянками після закінчення дії Договорів оренди і Головне управління Держгеокадастру не надало заперечень проти такого користування в місячний строк, не повідомило про припинення дії Договорів протягом одного місяця після закінчення їх дії, позивач має право звернутися до Головного управління Держгеокадастру із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, а тому позовні вимоги [PERSON] , з урахуванням викладеного, та з урахуванням вимог ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», підлягають задоволенню. Таким чином, в цій частині позову вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності вказують на порушення відповідачем права позивача на користування майном, отриманим в оренду. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на неузгодженість умов договору через невідповідність наданого позивачем агрохімічного паспорту, необхідність надання саме позивачем додаткової угоди із зміненим розміром орендної плати, оскільки доказів невідповідності паспорту не надано, а положеннями ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» покладено обов`язок узгоджувати з орендарем (за необхідності) істотні умови договору після отримання проекту додаткової угоди саме на Орендодавця, в той час, як жодних дій щодо узгодження з відповідачем змін до договору не вчинено. Посилання відповідача на положення підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, яким встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України, та не може перевищувати, зокрема, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту) дійсно є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати, однак даний перегляд повинен проводитися в установленому законом порядку в порядку, зокрема і глави 53 ЦК України, в той час, як належних та допустимих доказів звернення відповідача до позивача з пропозицією внесення змін до договору суду не надано. Також не приймає до уваги суд посилання відповідача на неналежність представника, оскільки повноваження адвоката, як представника підтверджуються ордером /а.с.118/. Вирішуючи позов в частині визнання укладеними Додаткових угод про поновлення Договорів оренди земельної ділянки, укладених 17 лютого 2009 року між Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та [PERSON] , на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором суд виходить з наступного. Повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. При цьому, речення друге частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» вказує, що у випадку наявності обставин, передбачених реченням першим частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). За ч.8, 11 ст.33 Закону України «Про оренду землі» Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі. При цьому, за змістом частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Так, надана суду додаткова угода, яку просить затвердити позивач у пункті 2 містить положення щодо внесення змін до договору, зокрема: «Внести зміни до пункту 6 (шість) Договору оренди земельної ділянки від 17.02.2009 року, державна реєстрація якого здійснена 19.03.2009 за № 04:09:126:00778, виклавши його в наступній редакції: «6. Договір поновлено на 5 (п`ять) років - до 19.03.2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.»». За таких обставин, в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки додаткова угода, яку просить визнати укладеною позивач змінює основний договір в тій частині, яка вказує на строк дії договору, що свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки саме сторони договору мають право визначатися з істотними умовами договору. На підставі викладеного суд приходить до висновку про недоведеність факту порушення його прав в цій частині позову, а відтак - в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial