Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ "Арсенал Страхування" на його користь 18778,50грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи; 4441,50 грн. страхового відшкодування понесених витрат на поховання; 50076,00 грн. страхового відшкодування пов"язаного із втратою годувальника. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.08.2019 року на автошляху "Київ-Одеса" на 35 км. в напрямку м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем "RENAULT TRAFIC" р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на дружину позивача, пішохода [PERSON] , внаслідок отриманих травм вона померла в реаніманіційному відділенні Васильківської ЦРЛ. На час вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія за спричинену шкоду була застрахована за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ". Позивач належним чином звернувся до страхової компанії із заявою про виплату відповідних коштів, проте 26.02.2020 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 73296,00 грн., тобто не в повному об"ємі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав викладені вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача надав відзив, у якому заперечив проти позову, просить відмовити за безпідставністю. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON] , котра загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.08.2019 року близько 01.00 ночі на 35 км. автодороги Київ -Одеса . Вказана дорожньо-ттранспортна пригода сталася за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем "RENAULT TRAFIC" р.н. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок отриманих травм вона померла в реаніманіційному відділенні Васильківської ЦРЛ. Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Київській області від 29.11.2019 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12019110000000610 від 18.08.2019 року закрито у зв"язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України. В межах вказаного кримінального провадження також було встановлено, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є порушення пішоходом [PERSON] вимог п.п.4.4, 4.14,а, 4.14г Правил дорожнього руху України , які виразилися в тому, що вона, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, належними чином не виділивши себе, не впевнилась у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, перетинала проїзну частину поза межами пішохідного переходу на дорозі, що має чотири смуги для руху в обох напрямках в місці, де встановлено огородження, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди. На час цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "RENAULT TRAFIC" р.н. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" . Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату йому страхового відшкодування, пов"язаного із спричиненням моральної шкоди, страхового відшкодування витрат на поховання, 2/4 частки страхового відшкодування пов"язаного із заподіяною моральною шкодою двом неповнолітнім дітям, страхового відшкодування витрат на поховання, 2/3 частки страхового відшкодування, пов"язаного із втратою годувальника, що належить двом неповнолітнім дітям покійної [PERSON] 26 лютого 2020 року на банківські реквізити представників [PERSON] відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 73296,00 грн. (50%) Відповідно до п.1ч.2ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Ч.2 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім"єю . За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом ( ч.2 ст.1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Пунктом 27.3 статті 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку ( дружині), батькам ( усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого відшкодування цим особам стосовного одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 18.08.2019 року за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої загинула [PERSON] , є страховим випадком, а тому у страховика виник обов`язок виплатити страхове відшкодування за шкоду, завдану водієм автомобіля "RENAULT TRAFIC" р.н. [NUMBER] , [PERSON] , яка пов`язана зі смертю потерпілої. Розмір такої шкоди визначений у відповідності до положень пункту 27.3 ст. 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди до складу сім"ї загиблої [PERSON] входили : мати [PERSON] , [INFO] ; чоловік [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ;. Тобто, дані особи мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди. З урахуванням того, що на день настання страхового випадку мінімальна заробітна плата була встановлена на рівні 4173 грн., загальний розмір моральної шкоди визначений судом у сумі 50076 грн. : 4 = 12519 грн. на одного. Позивачу належить 37557,00 грн. Оскільки відповідачем добровільно сплачено 18778,50 грн., суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] належить стягнути різницю між загальним розміром моральної шкоди та виплаченою сумою страхового відшкодування, що становить 37557 грн. - 18778,50 = 18778,50. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо виплати 50% моральної шкоди , оскільки відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пункту 4.14 Правил дорожнього руху пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження. З постанови про закриття кримінального провадження видно, що [PERSON] порушила Правила дорожнього руху та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у темний час доби, вийшла на проїзну частину та не впевнилася у відсутності небезпеки й почала переходити дорогу поза пішохідним переходом, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої вона загинула.Вказані дії [PERSON] свідчать, що нею була допущена груба необережність, яка сприяла виникненню шкоди. Однак, при вирішенні даного спору суд вважає необхідним не зменшувати розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі страховика, оскільки у випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у розмірі та порядку, передбачених Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, визначений пунктом 27.3 статті 27 вказаного Закону. Саме з такого розміру й виходить суд при вирішенні спору. Згідно п.27.4 статті 27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам"ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовног одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місяному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Судом встановлено, що позивач поніс витрати на мпоховання дружини в розмірі 8883,00 грн., що підтверджується товарним чеком №20 від 18.08.2019 року. Загальний розмір відшкодування витрат позивача на поховання становить 8883,00 грн., що не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Враховуючи, що відповідач частковои здійснив страхове відшкодування в розмірі 4441,50 грн., то суд приходить до висновку про задоволення позовни х вимог в сумі 4441,50 грн. Стаття ст.27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у частині другій закріпила, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах встановлених статте. 1200 ЦК УКраїни, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Правилами ст.1200ч.1 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. На час смерті потерпіла [PERSON] мала на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день страхового випадку. Заробітна плата становила 4173,00 грн., то загальний розмір страхового відшкодування становить 150228,00 грн. Так як на утриманні перебувала ще й мати пенсіонер, то [PERSON] належить 2/3 частки страхового відшкодування, пов"язаного із втратою годцувальника у розмірі 100152,00грн.: 3= 50076,00 х2 (дітей) = 100152,00 грн. З врахуванням того, що відповідач частково здійснив страхове відшкодування позивачу у розмірі 50076,00 грн, то підлягає стягненню 50076,00 грн. Відтак, суд вважає, що підлягає до виплати загальна сума (18778, 50 + 44441, 50 + 500076, 00) = 73296,00 грн. Судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved