Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила визнати за нею право власності на 2/3 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,6 кв.м., з яких житлової - 14,7 кв.м., допоміжної - 8,8 кв.м., літніх неопалювальних приміщень - 33,1 кв.м., який позначений в технічному паспорті таким чином: будинок садибного типу - житловий будинок (А-1), веранда (а-1), сарай (Б-1), пригребиця (В), погріб (в), хвіртка (№1), хвіртка (№2), огорожа (№3), в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтовується наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] , вступив у спадщину після смерті матері позивача, так як на день її смерті і протягом шести місяців після її смерті і після цього періоду фактично проживав у будинку. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . 29 березня 2012 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після батька. До складу спадкового майна входить 2/3 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок оформити спадщину у нотаріуса позивач позбавлений можливості. Ухвалою від 21 листопада 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.31-33). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 25 листопада 2019 року за № 500 про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.37). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Третя особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, клопотала про розгляд справи без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю (а.с.49). Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні участі не приймає, двічі за повідомленою позивачем адресою йому направлялись судові виклики і копії позову, двічі він не з"явився у поштове відділення для отримання поштового відправлення (а.с. 59,70). Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Івашківської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області 01 листопада 2002 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 63-х років в місті Городня Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 26 від 01.11.2002 року (а.с.9). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Івашківської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у віці 70-ти років в селі Івашківка Городнянського району, Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 13 від 10.10.2011 року (а.с.10). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER] суд встановив, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] одружилися 08 грудня 1964 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження Івашківською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 25 від 08 грудня 1964 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „ [PERSON] " (а.с.60). Дослідивши в судовому засіданні довідку за № 89 від 01.10.2019, що видана Івашківським старостинським округом № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований та постійно проживав її чоловік [PERSON] (а.с.18). Наведене свідчить, що у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON] , який помер [INFO] , фактично прийняв спадщину своєї дружини, [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.18). Дослідивши в судовому засіданні свідоцтво про народження серії [NUMBER] , суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Івашківка Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про народження Івашківською сільською радою Городнянського району, Чернігівської області зроблено запис за № 3 від 29 січня 1975 року. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.30). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , суд встановив, що громадянин [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 серпня 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Івашківською сільською радою Городнянського району, Чернігівської області зроблено запис за № 02. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „ [PERSON] " (а.с.22). Відповідно до довідки за № 89 від 01.10.2019, що видана Івашківським старостинським округом № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] станом на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в будинку за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.18). Довідка за № 46 від 06.09.2019, видана Івашківським старостинським округом № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, свідчить, що [PERSON] дійсно на момент смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , фактично проживала спільно з ним за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті її батька, [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до довідки за № 45 від 06.09.2019, що видана Івашківським старостинським округом № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, суд встановив, що згідно запису в погосподарській книзі № 6 за 1986-1990 рік, особистий рахунок № [NUMBER] в будинку в [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору не втратили право на частку в його майні (а.с.11). Отже, [PERSON] та [PERSON] , за життя мали у власності по 1/3 частині будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло 2/3 частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність`застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Довідка Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 24 липня 2019 року за № 676 свідчить, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Після первинного огляду об`єкта нерухомого майна станом на 19 липня 2019 року встановлено, що відповідає таким характеристикам: щодо житлового будинку літера „А-1, а-1": А-1 - житловий будинок з а-1 - верандою, загальною площею 56,6 м2, житловою площею 14,7 м2. Щодо господарських будівель та споруд, літери „Б-1, В-1, в, № 1, № 2, № 3": Б-1 - сарай, В - пригребиця, в - погріб, № 1- хвіртка, № 2 - хвіртка, № 3- огорожа. Змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна щодо матеріалів технічної інвентаризації, проведеної 19.07.2019 року, не виявлено. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано станом на 05 серпня 1992 року - дозвільних документів на будівництво згідно чинного законодавства не передбачено (а.с.13). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її батька, [PERSON] , померлого [INFO] . (а.с.50-57). Відповідно до інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області від 06.12.2019 за № 6500/01-17, суд встановив, що спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Городнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с.58). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved