Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON], звернулася з позовом до відповідачів: [PERSON], Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, відділу Держгеокадастру, про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, просить суд визнати неправомірною відмову [PERSON] у підписанні акту погодження меж земельної ділянки; визнати за нею право на приватизацію без підпису, зобов'язати Шабівську сільську раду Білгород - Дністровського району Одеської області, відділ Держгеокадастру у Білгород - Дністровському районі та м. Білгород - Дністровському виготовити та видати їй витяг з державного земельного кадастру для подальшого оформлення права власності на приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS]; покласти на відповідачів судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2000 році вона успадкувала домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Згодом, звернулась до Шабівської сільської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. Заява була подана у відповідності до ст. 118 ЗК України. Шабівська сільська рада надала відповідний дозвіл. Серед документів, які було необхідно подати для реєстрації права власності на земельну ділянку, був акт про погодження меж земельної ділянки, у зв'язку із цим вона звернулась до власників суміжних ділянок для підписання відповідного акту. Натомість, [PERSON], власник суміжної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] безпідставно відмовилась підписувати вказаний вище акт погодження меж, але таке ж погодження за рік до того вона отримала від неї і оформила право власності на земельну ділянку. Всупереч цьому, без будь-яких на це законних підстав та пояснень, [PERSON] відмовила у підписанні акту погодження меж земельної ділянки. До відповідних органів, які вирішують питання приватизації були направлені заяви з проханням вирішити по суті спір стосовно меж земельних ділянок. Проте, єдиним способом реагування були відповіді із роз'ясненнями, що такі спори вирішуються в судовому порядку. Фактична бездіяльність Шабівської сільської ради (відмова у вирішенні спору стосовно спірної земельної межі), Відділу у Білгород-Дністровському районі міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському держгеокадастру в Одеській області (усні відмови у видачі державного акту) дають їй підстави клопотати перед судом щодо зобов'язання їх видати витяг з державного земельного кадастру для подальшого оформлення права власності та приватизацію земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Представник Шабівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої, просить розглядати справу у його відсутність, та винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Представник відділу Держгеокадастру в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечувала, надавши письмовий відзив від 21.03.2018 року. Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представником Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надано до суду відзив від 21.03.2018 року, згідно якого Головне управління вважає зазначені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. За інформацією міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.11.2017 року № 2601/124-17 згідно наявних в міськрайонному управлінні Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 01.01.2013 року за гр.. [PERSON] зареєстровано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.09.515.00199 від 26.08.2009 року. Що стосується земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на теперішній час відповідно до даних державного земельного кадастру відомості щодо реєстрації вище вказаної земельної ділянки в міськрайонному управлінні відсутні. Тож, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області не було прийнято жодного документу розпорядчого характеру стосовно позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2000 року, [PERSON] зареєструвала своє право власності на житловий [ADDRESS] та виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок) /л.с.5-13/. Позивач вирішила приватизувати земельну ділянку, площею 0,0776 га за адресою: [ADDRESS] та звернулась з відповідною заявою до Шабівської сільської ради про надання дозволу на приватизацію вказаної вище земельної ділянки. Серед документів, які було необхідно подати для реєстрації права власності на земельну ділянку, був акт про погодження меж земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, співвласник суміжної земельної ділянки [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовилась від підписання вказаного акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання /л.с.22/. З приводу виниклої конфліктної ситуації з суміжним землекористувачем та за допомогою у вирішенні вказаного питання, позивач звернулась із заявою до Шабівської сільської ради /л.с.21/ та у відповідності до Висновків та пропозиції з питань градобудівництва, землекористування і охорони навколишнього природного середовища від 26.04.2016 року, до проекту рішення «Про розгляд заяви гр. [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS] від 12.04.2016 року за вх. № 1-201/02-21 стосовно допомоги у вирішенні питання стосовно підпису власника суміжної земельної ділянки гр. [PERSON], рекомендовано гр. [PERSON] для вирішення питання звернутися до суду /л.с.19/. Листом № І-201/960/02-20 від 27.04.2016 року, Виконком Шабівської сільської ради довів до відома [PERSON], що її заява від 12.04.2016 року була розглянута на засіданні постійної комісії з питань градобудівництва, землекористування і охорони навколишнього середовища сільської ради 26.04.2016 року. Згідно висновків комісії, питання на розгляд чергової сесії Шабівської сільської ради 29.04.2016 року не виноситься /л.с.19/. У відповідності до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у розмірах, зокрема: для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га; для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах не більше 0,25 га. У відповідності до ч.3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Статтею 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватись правил добросусідства. Статтею 198 Земельного кодексу України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Згідно з пунктом 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів N 376 від 18.05.2010р., технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає в себе: акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який підписують суміжні землекористувачі. Позивач має намір приватизувати земельну ділянку, але відповідач [PERSON] відмовилася від підписання акту погодження меж. Відповідно до ч.1 п. г ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно з ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах її повноважень. Відповідно до ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідача [PERSON] підписати акт визначення, встановлення та погодження меж земельної ділянки відмовилася, проте нею не наведено жодних обґрунтованих підстав своєї відмови, не наведено яким чим узгодження меж земельної ділянки [PERSON] буде порушувати її суміжне право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] Білгород-Дністровського району Одеської області, в судове засідання відповідач жодного разу не з'явилась аби підтвердити або навести підстави своєї відмови від підпису. У той же час, погодження меж земельних ділянок здійснюється з метою вірного та фактичного визначення меж земельних ділянок. Таким чином, відповідач, відмовляючи в погодженні меж між своєю земельною ділянкою та ділянкою позивача по [ADDRESS] позбавляє позивача можливості зареєструвати своє право власності на вказану ділянку згідно чинного законодавства України, і як наслідок вільно нею розпоряджатись. Відповідно до частин 1-3 ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. У ході розгляду справи відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що землевпорядна документація, яка розроблена на замовлення позивача, не відповідає фактичному користуванню спірною земельною ділянкою та плану її розподілу, або якимось чином перешкоджає у розпорядженні її власною земельною ділянкою. А відтак відмова відповідача від підписання акту погодження меж обумовлена лише її суб'єктивними бажаннями щодо ненадання можливості проведення приватизації [PERSON] Оскільки суду не надано і в ході судового розгляду справи не добуто доказів порушення позивачем фактично існуючого порядку землекористування та невідповідності акту погодження меж такому порядку і плану розподілу земельної ділянки, погодженому співвласниками [PERSON] та [PERSON], прийнявши до уваги також те, що відмова відповідача підписувати Акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання не підкріплена жодними обґрунтованими підставами, в судовому засіданні не встановлено, яким чином погодження меж спірної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] порушить право власності земельною ділянкою [PERSON], в свою чергу для дачі пояснень з приводу вказаного спору відповідач жодного разу не з'явилась, письмово відзиву нею не надано, враховуючи також те, що не погодження меж земельної ділянки перешкоджає позивачу в реалізації її права на реєстрацію земельної ділянки та вільне розпорядження нею, а іншим шляхом вирішите дане питання не можливо, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання неправомірною відмову [PERSON] у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, є обґрунтованими, доведеними та такими, що мають бути задоволений в судовому порядку. Щодо вимог позивача про зобов'язання Шабівську сільську раду, відділ у Білгород - Дністровському районні міськрайонного управління у Білгород - Дністровському районі та м. Білгород - Дністровському держгеокадастру в Одеській області виготовити та видати [PERSON] витяг з державного земельного кадастру для подальшого оформлення права власності та приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS], суд приходить до наступного. Земельний Кодекс встановлює, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок прийняті органами місцевого самоврядування є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру. Згідно ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюється Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки. Представник Головного управління Держгеокадастур в Одеській області стверджує, що з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки гр. [PERSON] не зверталась, будь-яких відмов щодо реєстрації земельної ділянки, яка розташована за адресою:[ADDRESS], державним кадастром реєстратором міськрайонного управління позивач не отримувала. У сенсі розуміння вимог чинного законодавства та правових норм регулювання земельних відносин, слід дійти висновку, що існує певний порядок приватизації земельних ділянок громадянами України. Вимоги щодо зобов'язання Шабівську сільську раду, відділ у Білгород - Дністровському районні міськрайонного управління у Білгород - Дністровському районі та м. Білгород - Дністровському Держгеокадастру в Одеській області виготовити та видати [PERSON] витяг з державного земельного кадастру для подальшого оформлення права власності та приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS] є необґрунтованими, та такими, що задоволені бути не можуть. Більш того, виготовлення Витягу з державного земельного кадастру для подальшого оформлення права власності та приватизацію земельної ділянки взагалі чинним законодавством не передбачено. Стосовно вимог позивача про визнання за нею права на приватизацію без підпису, слід зазначити про таке. Сам термін "приватизація" в земельному законодавстві не визначений. Але з формулювань, даних в інших нормативно-правових актах (закон України "Про приватизацію державного майна", закон України "Про приватизацію державного житлового фонду"), а також з його вживання в інших нормативних актах, можна резюмувати, що під приватизацією мається на увазі передача громадянам фізичним особам, або юридичним особам майна , що належить державі або місцевим територіальним громадам. Право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності виникло у позивача на підставі ст.121 ЗК України. Проте, статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. У відповідності до статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У відповідності до п.а ч.3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав. Таким чином, суд визнає право позивача на приватизацію. Проте, акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок . Таким чином, оскільки чинним законодавством передбачено, що процедура приватизації та державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), то суд не може визнати за позивачем право на приватизацію без підпису суміжного землевласника. Враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання неправомірною відмову [PERSON] у підписанні акту погодження меж земельної ділянки [PERSON]. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial