Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1695/02-14 від 01 липня 2015 року та зобовязати Третю дніпродзержинську державну нотаріальну контору видати [PERSON], [INFO], свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлої 28 січня 20134 року [PERSON]. На обґрунтування позову зазначив, що 01 липня 2015 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлої 28 січня 2014 року [PERSON], оскільки він звернувся до нотаріальної контори після шести місяців з дня смерті спадкодавця, а документи, які б підтверджували прийняття спадщини в нього відсутні. Він звертався до нотаріуса [PERSON] ще до спливу шести місяців після смерті спадкодавця, але через втрату паспорту він не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. Після отримання нового паспорту взамін втраченого, він знову звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, надавши акт про проживання від 29 серпня 2014 року, затверджений начальником дільниці № 3 ТОВ "Крона" [PERSON], про його проживання з 1993 року за адресою: [ADDRESS]. Цей акт підтверджував, що на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після смерті [PERSON] не заявив про відмову від спадщини. Проте 01 липня 2015 року нотаріус видав йому постанову № 1695/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність підтверджень про прийняття спадщини. Вважає, що постанова нотаріуса є незаконною та підлягає скасуванню, так як нотаріус порушив вимоги ст. 1268 ЦК України та п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, внаслідок чого були порушені його права як спадкоємця. 02 листопада 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська йому було відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаним рішенням встановлені обставини, які не потребують повторного доказування, а саме: судом встановлено, що він разом із [PERSON] проживав у спадковій квартирі без реєстрації. Вважає, що він має право на оскарження постави нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримувала, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Пояснила суду, що [PERSON], звертаючись до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, надав акт ТОВ "Крона" про його проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті у спадковій квартирі. Вважає цей акт довідкою, яка підтверджує факт прийняття [PERSON] спадщини після своєї померлої дружини, і нотаріус повинна була видати йому свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача в судове засідання не зявися, завідувач Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою [PERSON] надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника . Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно ч.2 ст. 158, ч.1 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача та третьої особи. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17 жовтня 1975 року позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8 (оберт). 28 січня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 липня 2015 року, вих. №1695/02-14 (а.с. 7), державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після померлої 28 січня 2014 року [PERSON], в звязку з пропущенням строку, встановленого для прийняття спадщини, і відсутністю документів, які б підтверджували прийняття спадщини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що 20 червня 2014 року, тобто протягом встановленого законом шестимісячного строку, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася [PERSON] 01 липня 2015 року [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після померлої 28 січня 2014 року [PERSON] (а.с. 9-12). Але в звязку з тим, що він звернувся до нотаріальної контори після спливу встановленого законом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Вказаним вище рішенням суду [PERSON] було відмовлено в задоволенні його позову до [PERSON], третя особа - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Проте вказаним рішенням суд встановив ту обставину, що [PERSON] з 1993 року, без реєстрації, проживав разом із своєю дружиною [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом про проживання від 29 серпня 2014 року, який затверджений начальником дільниці № 3 ТОВ "Крона" [PERSON]. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Пунктами 3.21, 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно пп.1, 2 ч.1 ст. 49 Закону України " Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після спливу строку встановленого статтею 1270 ЦК України. В його паспорті була відсутня відмітка про реєстрацію його місця проживання разом із [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження факту його постійного проживання із спадкодавцем він повинний був надати нотаріусу довідку житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що він на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Довідки вказаних вище установ позивач нотаріусу не надав, а наданий ним акт про проживання від 29 серпня 2014 року, затверджений начальником дільниці №3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона" [PERSON], не є документом, що передбачений п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нотаріус [PERSON] правомірно відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після його померлої дружини [PERSON], оскільки позивачем не було подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії про видачу свідоцтві про право на спадщину. Отже відсутні підстави для скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Встановлення вказанним вище рішенням судутого того, що [PERSON] проживав спільно з [PERSON] до її смерті, не має значення для вирішення цієї справи, а може бути втановленою обставиною, що не потребує доказування в разі звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом.

Outcome: dismissed