Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

26 травня 2014 року фермерське господарство Чміленка Віктора Вікторовича звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» та [PERSON] про визнання договорів оренди землі, укладеними між відповідачами недійсними, в обгрунтування позову зазначає, що 05.09.2010 року між [PERSON] та ФГ "Чміленком В.В." було укладено договір оренди земельної ділянки від 05.09.2010 року площею 6.20 га, зареєстрованого у Бобринецькому районному відділу Кіровоградської філії ДП «Центр ДЗК» 13 вересня 2010 року за № 041036500013 та Договір оренди землі від 05.09.2010 року площею 6, 20 га між [PERSON] та Фермерським господарством «Чміленко Віктор Вікторович» , зареєстрованого у Бобринецькому районному відділу Кіровоградської філії ДП «Центр ДЗК» 13 вересня 2010 року за № 041036500014. Після укладення договору з позивачем відповідач [PERSON] уклала повторно, на ті ж самі земельні ділянки договори оренди землі від 05.12.2011р. з товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Перлина степу", зареєстрованого у відділі Держземагенства у Бобринецькому районі 20.02.2012 року за №352088244001456 площею 6,20 га, та Договір оренди землі від 05.12.2011р. між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Перлина степу",зареєстрованого у відділі Держземагенства у Бобринецькому районі 20.02.2012 року за №352088244001455 площею 6,20 га. Оскільки, чинне законодавство не передбачає укладення двох договорів на одну земельну ділянку, позивач вважає, що договори, які були укладені між відповідачами по справі, за часом пізніше, слід визнати недійсними в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача ФГ Чміленка В.В. - Пономарьов О.В. - підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові та попросив їх задовольнити повністю. Представник відповідача1 ТзОВ "Агрофірма "Прелина степу" - Остапчук Л.М. заперечила проти задоволення позову про що надала письмові заперечення згідно яких зазначила, що законодавством встановлені випадки визнання правочинів недійсними, і випадок, який зазначає позивач до них не відноситься, оскльки при укладенні спірних договорів оренди землі були дотримані всі норми законодавства та волевиявлення сторін, а тому ваважати вказні договори недісними підстав немає, взв'язку з чим представник відповідача попросила відмовити у задоволенні позову. Відповідач 2 [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі та позовні вимоги Чміленка В.В. визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідачу, [PERSON], належить на праві власності: - земельна ділянка площею 6,20 га, розташована на території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецький район , Кіровоградська область, на підставі державного акту серія КР № 042533, виданого 19 травня 2008 року Бобринецькою районною державною адмністрацією, Кіровоградської області - земельна ділянка площею 6,20 га, розташована на території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району, Кіровоградської області, на підставі державного акту серія ІІ-КР №028703, виданого Верхньоінгуською сільською радою, Брбринецького району ,Кіровоградської області. Фермерським господарством «Чміленко Віктор Вікторович» і власником земельних ділянок [PERSON] було укладені договори оренди землі, а саме: - Договір оренди землі від 05.09.2010 року площею 6,20 га, зареєстрованого у Бобринецькому районному відділу Кіровоградської філії ДП «Центр ДЗК» 13 вересня 2010 року за № 041036500013 (згідно державного акту на землю серіяКР №042533) -Договір оренди землі від 05.09.2010 року площею 6,20 га .зареєстрований у Бобринецькому районному відділу Кіровоградської філії ДП «Центр ДЗК» 13 вересня 2010 року за № 041036500014 (згідно державного акту сері ІІ-КР №028703) Після чого, між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Перлина степу", було укладено: - Договір оренди землі від 05.12.2011р. укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Перлина степу",зареєстрованого у відділі Держземагенства у Бобринецькому районі 20.02.2012 року за №352088244001455 площею 6,20 га, (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР №042533); - Договір оренди землі 05.12.2011р. зареєстрованого у відділі Держземагенства у Бобринецькому районі 20.02.2012 року за №352088244001456 площею 6,20 га (згідно державного акту сері ІІ-КР №028703). Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2 ст. 15 цього Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 17 Закону України » Про оренду землі» передача об»єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. При цьому навіть, якщо хронологічно передача земельної ділянки відбулася до державної реєстрації договору, то вважається, що орендар правомірно користується нею після здійснення такої реєстрації договору в подальшому, при умові, що така передача не заперечувалася будь-якою із сторін в період до набрання чинності відповідного договору. З матеріалів справи вбачається, що підстави для визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, на які спирається позивач не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки спірні договори могли бути визнані судом недійсними, внаслідок порушення ст. 15 Закону Україн "Про оренду землі" і лише в разі звернення з даним позовом стороною спірного договору, оскільки як вбачається з матеріалів справи договори, укладені в письмовій формі, та пройшли державну реєстрацію, сторони договору не оспорюють їхню дійсність, з підстав зазначених як в ст. 15 Закону України "Про оренду землі" так і відповідно до вимог ст. 215 ЦК Україн. Посилання позивача на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зі змісту якого не передбачено прав орендодавця укладати договір оренди по два рази, на одну й ту саму ділянку дійсно має місце, і відповідач [PERSON] в порушення норм закону не розірвавши, попередній договір з позивачем уклала, інший договір, який також пройшов державну реєстрацію як і попередній, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, отже і позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивача відшкодуванню за рахунок позивача задоволенню не підлягають. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed