Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту народження дитини. \~Заява мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про народження (зразка документу Російської Федерації) [PERSON] народилася 25.05.2014 року, актовий запис № 418, виданого Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, від 06.04.2016 року серії І-АЯ № 649278, де батьками значиться [PERSON], мати - [PERSON] Заявник на даний час проживає в м. Вінниці. В зв'язку із визнанням АР Крим тимчасово окупованою територією, дане свідоцтво про народження дитини не визнається дійсним, на підставі чого, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] позбавлена можливості отримати соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини, тому вона звернулася до суду з даною заявою та просить встановити факт народження дитини [PERSON], яка народилася 25.05.2014 року у м. Ялті, Автономної Республіки Крим, Україна у шлюбі громадянки України [PERSON], [INFO] та громадянина України [PERSON], [INFO], а також рішення суду допустити до негайного виконання. В судове засідання представник заявника не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу без участі заявника. Заяву підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, надіславши на електронну адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО, виданого повторно 01.04.2014 року, судом встановлено, що 28.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 259 (а.с. 7). Так, заявник [PERSON] 25 травня 2014 року в м. Ялті Республіки Крим Російської Федерації народила доньку. На підтвердження цього факту їй було надано свідоцтво про народження серії І-АЯ № 649278, видане повторно Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 06.04.2016 року (а.с. 8). З довідки ТОВ "ЖЕО", суд вбачає, що по вул. Князів Коріатовичів в м. Вінниці проживає [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 24). Можливості зареєструвати народження дитини на підставі вищезазначеного медичного свідоцтва у заявника не має, так як воно видане медичною установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про народження [PERSON], яка народилась 25 травня 2014 року, видане повторно 6 квітня 2016 року Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров?я документами, що підтверджують факт народження, за відсутності документів закладу охорони здоров?я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для отримання соціальної допомоги при народженні дитини та реєстрації місця проживання дитини. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно дитини [PERSON], а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факту народження дитини, жіночої статі, 25 травня 2014 року, місце народження дитини: м. Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, мати дитини: громадянка України [PERSON], дата народження матері: 30.06.1987, батько дитини: громадянин України [PERSON], дата народження батька: 01.01.1962, сімейний стан: одружені. Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій теритрії України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved