Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Головний лікар КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорска" Клименко Ю.М. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. У судовому засіданні представник КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорска" Ковальов Є.О. заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] з 24.01.2014 року перебуває на лікуванні КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорська» з діагнозом ВДТБ (01.2014) правої легені (інфільтративний) Д+МБТ+. Відповідно до ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" [PERSON] зобов'язана дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, але хвора з 14 лютого 2014 року по теперішній час ухиляється від лікування, чим порушує свої обов'язки. Просить суд постановити рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу терміном на 3 місяці. Лікар фтизіатр Хорій В.В. у судовому засіданні підтримав заяву та суду пояснив, що [PERSON] з 14.02.2014 року залишила стаціонарне відділення, ухиляється від лікування активного туберкульозу. Крім того, хвора має алкогольну залежність, що погіршує її стан. Справа, відповідно до ст. 285 ЦПК України слухається без участі хворої, оскільки за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ч.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ст.11 ч.2 вказаного Закону до заяви про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Як вбачається з виписки історії хвороби [PERSON], хвора перебувала на лікуванні в ЛО-1 КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м.Краматорска" з 24.01.2014 року. Протягом останнього часу лікувалася не регулярно, покинула відділення 14.02.2014 року. [PERSON] неодноразово відвідували на дому дільничний фтизіатр та медсестра. [PERSON] злісно ухиляється від лікування активного бацилярного туберкульозу. Висновком ЛКК від 18.02.2014 року підтверджується діагноз [PERSON] у вигляді «ВДТБ (01.2014) правої легені (інфільтративний) Д+МБТ+», який вказує на наявність у хворої відкритої форми туберкульозу, внаслідок чого остання становить небезпеку для оточуючих, як інфекційна хвора, що усугубляється її ухиленням від лікування, у зв'язку з чим є потреба в примусовій госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу. Таким чином, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави для примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved