Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

04 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної частки (паю), мотивуючи свої вимоги тим, що 01 березня 2008 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 4,66 умовних кадастрових гектар із земель САПТЗТ "Бобрицьке", яка розташована на території Бобрицького старостату Миколаївської селищної ради. У встановленому законом порядку він та його мати, дружина померлого, [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у звязку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), яка залишилася після смерті його батька. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської селищної ради у судове засідання не з'явився, голова селищної ради [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 28 грудня 1984 року, його батьками у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). 01 березня 2008 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно та майнові права. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області від 27 лютого 2018 року, згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 12 серпня 1996 року №239, [PERSON] був виданий сертифікат серії СМ №0109201 від 03 вересня 1996 року на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів у землях САПТЗТ «Бобрицьке», що розташована на території Бобрицької сільської ради. Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 7). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради Сумської області від 02 лютого 2018 року №39, [PERSON] до дня смерті 01 березня 2008 року постійно проживав в [INFO]. На момент смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON], онука [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Іваницької сільської ради не посвідчувався (а. с. 8). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 18 липня 2018 року №52656696 спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 01 березня 2008 року, не заводилася (а. с. 36). Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], як спадкоємці першої черги, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер 01 березня 2008 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 травня 2018 року, яке набрало законної сили 22 червня 2018 року, за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ "Бобрицьке", розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Бобрицького старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (а. с. 9-10). На даний час позивач [PERSON] має намір оформити право власності на 1/2 частину зазначеної вище земельну частки (паю), що залишилася після смерті батька, однак, у звязку з тим, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений, зробити це у позасудовому порядку він не може (а. с. 11, 13). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ "Бобрицьке" розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Бобрицького старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved