Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Царичанської седищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.01.1998 р., видане відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала однією сім'єю зі своїм сином, а його батьком - [PERSON], який також помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області), а також і з ним за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Леніна Царичанського району Дніпропетровської області, розміром 5,18 умовних кадастрових гектарах, яке померлій належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30 січня 1997 року. Спадкові правовідносини між померлою [PERSON] та померлим [PERSON] виникли до 01.01.2004 року - часу набрання чинності ЦК України 2004 р., а тому вони регулюються нормами ЦК України від 1963 року, що свідчить про те, що його батько після смерті бабусі спадщину прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем. Отже, він являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті бабусі та батька та відповідно до вимог ст.1268 ЦК України фактично спадщину прийняв після смерті батька спільним проживанням та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) не оформив, так як на той час не мав всіх необхідних документів. Відповідно до п.24 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (зі змінами та доповненнями від 19.03.2010 року) "сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю". Звернувшись до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав на право на земельну частку (пай) йому було роз'яснено, що в свідоцтві про народження його померлого батька в графі "мати" померла бабуся вказана як "[PERSON]", а відповідно до свідоцтва про смерть - "[PERSON]", а тому необхідно встановити факт родинних відносин між померлою бабусею та померлим батьком. В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та померлим [PERSON], що вони є рідними матір'ю та сином; визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви з проханням провести розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у попередньому судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.01.1998 р., видане відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала однією сім'єю зі своїм сином, який є і батьком позивача - [PERSON], який також помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2012 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області), а також і з ним за адресою: [ADDRESS] (довідка Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 16.04.2015 року №1114). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Леніна Царичанського району Дніпропетровської області, розміром 5,18 умовних кадастрових гектарах, яке померлій належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 30 січня 1997 року (а.с.12). Спадкові правовідносини між померлою [PERSON] та померлим [PERSON] виникли до 01.01.2004 року - часу набрання чинності ЦК України 2004 р., а тому вони регулюються нормами ЦК України від 1963 року, що свідчить про те, що батько позивача після смерті бабусі спадщину прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем. Відповідно до п.24 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (зі змінами та доповненнями від 19.03.2010 року) "сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю". У судовому засіданні, встановлено, що померлий [INFO] року [PERSON] (батько позивача) дійсно є рідним сином померлої [INFO] року матері [PERSON] (бабуся позивача), хоча у посвідці про народження померлого [PERSON] [NUMBER] в графі мати помилково вказано "Онищенко Ялисовета Кириловна" (а.с.9), а відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.01.1998 року померла - "[PERSON]" (а.с.7). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Оскільки, єдиними спадкоємцями за законом після смерті бабусі [PERSON] та батька [PERSON] являється позивач [PERSON], який фактично спадщину прийняв спільним проживанням з спадкодавцем [PERSON], інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved