Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Ухвалою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 року, цивільну справу № 671/321/21, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєву І.М. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області у розмірі 100 грн. та стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зараз мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 11.04.2005 року Біляївський районний суд Одеської області виніс рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 100 грн. щомісячно. Визначений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення самих необхідних матеріальних потреб дитини, у зв`язку з чим, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 20.04.2020 року від відповідача по справі [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої відповідачем зазначено, що він згодний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. та надав до заяви довідку з місця роботи в ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» (а.с. 24). До судового засідання позивачка не з`явилася, але згідно телефонограми просила справу слухати у її відсутність, не заперечувала щодо стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. (а.с. 28). В судове засідання відповідач не з`явилися, але надав до суду заяву, яка зазначена вище. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.10.2005 року (а.с. 5). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.04.2005 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 100 грн., щомісяця, починаючи з 15.03.2005 року до її повноліття, до [INFO] (а.с. 7). Згідно наданої відповідачем довідки з місця роботи, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» з 29.06.2020 року, займає посаду водія автотранспортних засобів, дохід за період з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року склав 33000 грн. (а.с. 25). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно працевлаштований (працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН»), має постійний заробіток, також суд враховує бажання відповідача надавати допомогу донці та згодний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. , про що зазначив у своїй письмовій заяві, а також суд враховує згоду позивача, яка не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1500 грн., крім того суд приймає до уваги те, що з часу винесення судового рішення 11.04.2005 року зросли ціни на продукти та товари, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 100 грн., щомісячно на дитину, є недостатніми для її утримання, тому суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що відповідатиме інтересам дитини та принципам розумності, рівності та справедливості. З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial