Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У липні 2021 року позивач комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Як стверджував позивач, до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надавалися ПАТ "Київенерго", а з 01 травня 2018 року його правонаступником - позивачем КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго". Відповідач належним чином не сплачувала за отримані послуги, внаслідок чого допустила заборгованість з оплати послуг спожитих у період до 01 травня 2018 року у сумі 8242,08 грн та заборгованість з оплати послуг спожитих у період з 01 травня 2018 року у сумі 14505,89 грн. З цих підстав КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у сумі 6400,00 грн та постачання гарячої води у сумі 1842,08 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у сумі 11900,00 грн та постачання гарячої води у сумі 2605,89 грн, а також присудити з відповідача витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у сумі 33,00 грн та судовий збір у сумі 2270,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник позивача подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що вона мешкає у квартирі [ADDRESS] , користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак у наслідок скрутного матеріального становища допустила заборгованість з їх оплати. Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3 7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" за адресою: [ADDRESS] , зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" за спожиті житлово-комунальні послуги, незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 11 жовтня 2018 року між ПАТ "Київенерго" та КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18. П. 1.1 зазначеного договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії. Таким чином КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" набуло права вимоги до [PERSON] за грошовими зобов`язаннями з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії. [PERSON] своєчасно не сплатила за надані послуги з постачання теплової енергії, допустивши заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 8242,08 грн та заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 14505,89 грн, що підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4, 5). За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зважаючи на те, що у ході розгляду справи відповідач заяв про застосування позовної давності не подавала, суд позбавлений можливості застосувати у справі позовну давність для стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 8242,08 грн та заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 14505,89 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У матеріалах справи відсутнідокази на підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у сумі 33,00 грн. У зв`язку з цим суд відмовляє позивачеві у компенсації зазначених витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved