Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача) [PERSON] , звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, укладеного 22 серпня 2017 року у Зарічненському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №32. Позовна заява мотивована тим, що сторони 22 серпня 2017 року уклали шлюб, від спільного шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалось, через відсутність почуття довіри, турботи, взаємної любові, взаємодопомоги і підтримки, як засад побудови сімейних відносин і реальності сім`ї. У позовній заяві вказано, що відповідач у січні, липні та вересні 2020 року залишав сім`ю та жив у найманій квартирі, з 15 лютого 2020 року відповідач в черговий раз пішов від сім`ї та проживає на даний час у будинку своїх батьків в с. Заозір"я. На даний час сторони проживають окремо. Всі намагання зберегти сім`ю зі сторони позивачки виявилися марними. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб. Крім того позивачка просить змінити її прізвище на дошлюбне - " [PERSON] ". Провадження у справі відкрито 17 березня 2021 року, призначено дату судового засідання на 12 квітня 2021 року об 11:00 год. та надано відповідачеві право, у строк, не пізніше 15-ти днів з дня отримання ухвали на подання відзиву на позов, а також зустрічну позовну заяву, якого відповідач не подав. Позиція сторін у судовому засіданні. Позивачка у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що з початку заміжжя відносини у сторін не склались, оскільки відповідач періодично залишав сім`ю та проживав у своїх батьків. На даний час шлюбні відносини існують формально. Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб. Додатково пояснив, що причиною розірвання шлюбу є неможливість проживати з позивачкою та її матір`ю в одному житлі. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підставу для задоволення заявлених нею позовних вимог, знайшли своє підтвердження. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 6), виданого 22 серпня 2017 року, Зарічненським районном відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №32 зареєстровано шлюб між сторонами. Під час шлюбу - [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] (а. с. 7). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони упродовж тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між ними набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Позивачка скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб, відповідач погодився на це. Приймаючи до уваги відсутність погодження сторін щодо примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя зі збереженням шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу просила прізвище " [PERSON] ", яке було змінене у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінити на дівоче " [PERSON] ", таким чином в частині зміни прізвища на дошлюбне вимога позивачки підлягає задоволенню. Спору щодо поділу майна у сторін немає. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved