Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 25730 про стягнення з [PERSON] [INFO] [NUMBER] мешканки [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Аланд" Код ЄДРПОУ 42642578 (м. Київ, вул. Саксаганського, 14, офіс 301) заборгованість за кредитним договором №004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року в сумі 23 234 (двадцять три тисячі лвісті тридцять чотри) грн. 04 коп. та витрат за його вчинення в сумі 500 (п`ятсот) грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що про існування вказаного виконавчого напису та про його примусове виконання їй стало відомо 14 вересня 2021 року з отриманих від виконавця копій документів. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення процедури вчинення виконавчого напису, на те, що такий був вчинений на нотаріально не посвідченому договорі (договір №004-06502-251213 від 25 грудня 2013 укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] ). Вказує, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом були порушені вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» щодо вчинення виконавчих написів нотаріусом лише в разі, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Посилається на п.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Також, вказує, що на момент вчинення виконавчого напису - та на момент його пред`явлення - набула чинності та діяла Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., якою було скасовано п.1 та п. 2 Постанови КМУ № 562 від 26.11.2014 року. В подальшому 01.11.2017р. Вищий адміністративний суд України остаточно скасував норму Постанови КМУ, на підставі якої нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис. Окрім цього, зазначає, що у заяві від 25.12.2013 р. процентна ставка не зазначена, також у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вказує що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з нею Первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Просить врахувати висновки Великої Палати Верховного суду та Постанов Верховного суду України у зазначених правовідносинах. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2021 року вказану позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с. 27-28). 21 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Шпуганич В.П. усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників процесу (а.с. 38-39). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову у даній справі задоволено. Постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №25730 від 04 вересня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з гроиадянки [PERSON] [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Аланд" заборгованості за кредитним договором №004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року в сумі 23 234,04 грн. та витрат за його вчинення в сумі 500грн. (а.с. 41-43). У судове засідання 02.12.2021 позивач та її представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, 21.10.2021 року від представника позивача - адвоката Шпуганич В.П. поступила заява, у якій просить проводити розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, зазначив, що докази понесених витрат на правову допомогу на суму 3000 грн., які заявлені у позовній заяві будуть надані у порядку та строки визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 46). Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача ТОВ Фінансова компанія «Аланд» та третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про їх виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, відзиву та пояснень не подавали. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 25.12.2013 року [PERSON] підписала Заяву № 004-06502-251213, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відкрило їй поточний рахунок та встановило ліміт кредитної лінії 38100,00 грн., строк ліміту Кредитної лінії 364 (календарних дні) (а.с.9). 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №25730. Вказаний виконавчий напис про звернення стягнення: з громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Анталовці, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року, укладеним з Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними доворами 379/К від 13 квітня 2018 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження:01033, м. Київ, вул.. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, реквізити [NUMBER] у АТ «ОТП БАНК», МФО 300528, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року. Строк платежу за Кредитним договором 004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 23 234,04, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19 381,58 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 852,46 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн. Загальна суму, що підлягає стягненню - 23 734,04 грн. (а.с. 8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною від 26.10.2020 року (ВП №63406900), відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 25730 виданий 04.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість в розмірі 23 734,04 грн. (а.с. 10-11). Із Інформації про виконавче провадження №63406900 від від 15.09.2021 слідує, що в межах вказаного виконавчого провадження 26.10.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди; 30.10.2020 постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 08.07.2021 року було винесено постанову про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи організації, підстава - згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, вказано, що боржник отримує дохід від особи, якою є Середнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області (а.с. 12-13) 13.09.2021 року адвокат Шпуганич В.П. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. із адвокатським запитом про надання інформації щодо виконавчого напису вчиненого нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] грошових коштів ( а.с. 15). Приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною скеровано адвокату Шпуганич В.П. відповідь №67278 від 14.09.2021 та надіслано копію запитуваного виконавчого напису, копію заяви про стягувача про примусове виконання рішення, копію постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 16). Позивачем долучено до позову копію Контракту з керівником закладу загальної середньої освіти Ужгородської районної ради від 08 серпня 2019 року, згідно якого [PERSON] призначається на роботу в Худлівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області на посаду директора. Домашня адреса керівника закладу освіти : [ADDRESS] (а.с. 33). Крім того, згідно копії паспорта громадянина України, [NUMBER] , який виданий 23.08.2012 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , місце її проживання зазначено: [ADDRESS] (а.с. 36). Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з долученої Заяви №004-06502-251213 від 25 грудня 2013 року [PERSON] підписала Заяву, відповідно до умов якої ПАТ «Дельта Банк» відкрив їй кредитний рахунок з лімітом кредитної лінії 38100,00 грн., строк ліміту 364 (календарних)дні, ввалюта рахунку - гривня. У такій заяві зазначено, що вона підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що момент прийняття (акцепту) банком її пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору на умовах, описаних в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття Банком Рахунку. Пвдтверджує, що отримала від Банку примірник Правил, Тарифів та умов кредитування Рахунку в дату підписання цієї пропозиції, що підтверджується її підписом. Відтак, судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір. При цьому, із вказаної Заяви та інших матеріалів справи не можливо встановити із якими саме Правилами, Тарифами Умовами та умовами ознайомилася та отримала [PERSON] , а також встановити строк дії вказаного договору. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, а саме: вчинення виконавчого напису за відсутності документів, що підтверджують безспірність вказаної у договорі заборгованості, вчинення такого на договорі, що нотаріально не посвідчувався та за межами строку давності. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Незважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, виконавчий напис був вчинений за договором (заявою) №004-06502-251213 від 25.12.2013 року, який нотаріально не посвідчений. Наведене дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №25730 вчиненого 04.09.2020 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду в справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа №569/8884/17 (провадження № 61-48189св18) у постанові від 14.08.2019. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). З наведеного можна зробити висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Однією з умов вчинення виконавчого напису нотаріусом є те, що з дня виникнення права вимоги повинно минути не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому вирішальне значення має саме встановлення дня виникнення права вимоги. Указана вимога по строкам вчинення виконавчого напису зазначена і в абзаці 2 п. 3.1, п. 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Зі змісту договору (заяви №004-06502-251213 від 25 грудня 2013 встановлено, що у такій зазначено лише ліміт Кредитної лінії , який становив 38100,00 грн. Строк Ліміту Кредитної лінії - 364 (календарних) дні з можливістю пролонгації на умовах. Доказів того, що вказаний договір пролонгувався після спливу 364 (календарних) днів, а також умов щодо нарахування відсотків за користування кредитом суду не надано. Разом з тим, зі змісту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості складає 23 234,04, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 19 381,58 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 852,46 грн., а стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Відповідно до глави 5 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. У п. 2.3 глави 16 Вчинення виконавчого напису Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, який суд в даному випадку застосовує за аналогією, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Однак підтвердження того, що таке повідомлення позивачем було отримано в матеріалах справи відсутнє, що також свідчить про порушення відповідачем прав позивача як боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості. З огляду на вищевказане, на думку суду, приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, не переконався належним чином у безспірності характеру правовідносин між відповідачем та позивачем, не перевірив дійсність суми заборгованості за договором, а отже заявлена відповідачем до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Враховуючи наведене, позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає до задоволення. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1362,00 грн. судового збору, які підтвердженні квитанціями про сплату судового збору.

Outcome: approved