Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров'я, посилаючись на те, що перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, на посаді машиніста крану металургійного виробництва ПАТ «АМКР», 03.05.2014 р. близько о 05 год. 40 хв., з вини відповідача, під час виконання своїх трудових обовязків в конвертерному цеху, внаслідок нещасного випадку отримала тілесні ушкодження у вигляді: "Сполучена травма: закритий перелом 2,3,4,5,6, ребер праворуч. Розрив правої легені. Травматичний гемо пневмоторакс праворуч. Підшкірна емфізема. Закритий міжмищелковий перелом великогомілкової кістки праві гомілки зі зміщенням». Вказує, що даний факт підтверджується актами Форми Н-І «Про нещасний випадок, пов'язаний виробництвом» та Н-5 «Проведення спеціального розслідування нещасного випадку». Нещасний випадок стався внаслідок дії джерела небезпеки та обумовлений неналежним виконанням Відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці. Зазначає, що внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, повязаного з виробництвом, 23.09.2014 року пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі -МСЕК), де їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 20% внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується довідкою МСЕК виданою на її імя. Крім того, 16.10.2018 р. повторно пройшла огляд МСЕК, де їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15%, внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується довідкою МСЕК виданою на її імя. Вказує, що таким чином змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв'язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки, позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, стягнути з ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" на її користь 36 820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять ) гривень в рахунок компенсації за моральну шкоду завдану каліцтвом без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою суду від 14.12.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", отримавши 28.12.2018 р. копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду за вх.. № 454, 11.01.2019 р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 14.12.2018 р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що працівник несе безпосередню відповідальність за порушення норм ст.. 14 ЗУ «Про охорону праці», відповідно до якої працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства. Зазначає, що відповідач [PERSON], машиніст крана металургійного виробництва 4 розряду конвертерного цеху сталеплавильного департаменту ПАТ «АМКР», виконувала роботу по прибиранню скрапу без команди шлаковщика (бригадира), переміщувала міст крана в зоні роботи екскаватора, перед переміщенням крана не переконалась у припиненні роботи екскаватора та його відведенні в безпечне місце, не забезпечила особисту безпеку під час виконання робіт, чим порушила вимоги п.п. 1.13.3.1,14.4,14.5 інструкції з охорони праці, ст.14 Закону України «Про охорону праці», тощо. Таким чином, можна зробити висновок, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно Позивача, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням нещасного випадку, Відповідач не вчиняв. Крім того, вказує, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку Відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення нещасного випадку за участю Позивача, отже відсутня одна з обовязкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Отримавши письмовий відзив відповідача на позовну заяву, представником позивача подано заяву від 18.01.2018 р. та зареєстровано канцелярією суду за вх.. № 995, відповідно до якої просить суд розглядати справу за наявними в ній матеріалами, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], будучи працівником відповідача ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", отримала тілесні ушкодження внаслідок нещасного випадку. Відповідно до Акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, фрма Н-1 від 23.05.2015 р., з [PERSON], 03.05.2014 р. о 05 год. 40 хв. стався нещасний випадок в конверторному цеху, шлаковий двір № 1 шлакового відділення. Потерпіла є працівником ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", робота в умовах дії шкідливих або небезпечних факторів. Нещасний випадок на виробництві стався під час виконання [PERSON] роботи на крані мостовому електричному грейферному, інв.. №42009420, цеховий №27, 16т., 1987 року випуску, внаслідок короткочасного, на проти ході, зіткнення зовнішнього краю лівого верхнього блоку стріли екскаватора, яким керував [PERSON], та нижньої частини кабіни крана №27, яким керувала [PERSON], що призвело до обриву кріплення кабіни до мосту крана з наступним її падінням вниз на купу шлаку з висоті приблизно 4м. Діагноз [PERSON], відповідно листка непрацездатності: сполучена травма: закритий перелом 2, 3, 4, 5, 6, 7 ребер праворуч. Розрив правої легені. Травматичний гемопневмоторакс праворуч. Підшкірна емфізема. Закритий міжмищелковий перелом великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці вказано [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що сталася 03.05.2014 р. о 05 год. 40 хв., форми Н-5 від 23.05.2014 р., керівником та організатором робіт з ведення технологічних процесів у шлаковому відді\-ленні являється старший майстер основної виробничої дільниці (шлакове відділення) конвер\-терного цеху. В зміні керівником та організатором робіт з ведення технологічних процесів, в тому числі з безпечного виконання робіт вантажопідіймальними кранами, на всіх дільницях конвертерного цеху являється старший змінний майстер основної виробничої дільниці конвертерного цеху. Безпосередньо в шлаковому відділенні в зміні оперативний контроль за ви\-конанням технологічних операцій здійснює шлаковщик (бригадир). За висновком комісії, відповідно до акту форми Н-5 від 23.05.2014 р., нещасний випадок з ма\-шиністом крана металургійного виробництва 4 розряду конвертерного цеху сталеплавильно\-го департаменту ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", [PERSON] визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Відповідно до виписки із акту огляду та висновку МСЕК від 23.09.2014 р., № 0004991, [PERSON] встановлено втрата професійної працездатності в розмірі 20% з 15.09.2014 р., первинно, причина втрати професійної працездатності трудове каліцтво, потреба в медикаментозному лікуванні. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 16.10.2018 р. серії 12ААА, № 017474, [PERSON] встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 15% повторно з 01.10.2018 р. до 01.10.2020 р., потреба в медикаментозному лікуванні. Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець-зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, Конституційний Суд України в п. 4.1. свого Рішення від 27.01.2004 року по справі № 1-9/2004 зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно\~до\~ст. 237-1 КЗпП України\~за\~наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ст.23ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3\~ст. 1166 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. Відповідно, позивач змушений тривалий час проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє Позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. У зв'язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з нещасним випадок на виробництві, під час роботи на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1 КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що травмування позивача відбулося саме внаслідок його дій та щодо відсутності у зв'язку з цим правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди, оскільки нещасний випадок із позивачем стався саме під час виконання ним трудових обов'язків, а\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є таким, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці. Судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, вона отримала ушкодження здоров'я, втратила працездатність в розмірі 15 %. Позивач переносить щоденно моральні переживання, змушений приймати ліки та звертатися до лікарів. Тривалий процес лікування тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травм, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Позивач, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною. Все це постійно негативно позначалося і позначається на душевному та фізичному стані позивача. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг" позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: каліцтво, завдане внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки) та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 15 відсотків. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь\~36820,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому\~судовий збір у розмірі\~704,80\~грн.підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved