Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] 27 серпня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Як стверджувала [PERSON] залиття трапилось з вини власника квартири [ADDRESS] [PERSON] В акті про залиття від 08 вересня 2015 року, складеному комісією ЖЕД №503, вказано, що причиною залиття квартири позивача є недбале ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири [ADDRESS]. Внаслідок залиття пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири [PERSON], а саме: стелю (водоемульсійне пофарбування) і багет в кухні, стелю (водоемульсійне пофарбування) і стіну у кімнаті. Внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири позивачеві заподіяно матеріальних збитків. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 10000,00 грн., судовий збір у сумі 551,20 грн. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 23375,00 грн. та судовий збір у сумі 551,20 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності остання до суду не подавала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] 27 серпня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Факт залиття зафіксовано актом від 08 вересня 2015 року, складеним комісією ЖЕД №503 у складі головного інженера [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], в якому зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] трапилось внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири [ADDRESS] власником якої є [PERSON] (а.с.8). У результаті залиття в квартирі позивача пошкоджено її внутрішнє оздоблення. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності її вини в завданні шкоди позивачеві відповідачем не надано. Те, що акт від 08 вересня 2015 року не був підписаний відповідачем не спростовує її вини у залитті квартири, що належить на праві власності [PERSON] Клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування причини залиття квартири [ADDRESS] відповідачем не заявлено. Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям. Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи від 10 березня 2016 року №2-1-1, складеним ТОВ "Агентство Експертної Оцінки", вартість ремонтних робіт з відновлення квартири [ADDRESS] складає 20379,00 грн. Підстав ставити під сумнів правильність даного кошторису у суду немає, оскільки зазначені в локальному кошторисі найменування об'єктів у квартирі [PERSON], які потребують ремонту фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 08 вересня 2015 року. Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних [PERSON] позивачеві внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 27 серпня 2015 року, складає 20379,00 грн., та підлягає стягненню з неї на користь [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76,

Outcome: partial