Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , укладений 17 березня 2015 року . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 17 березня 2015 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що свідчить актовий запис №56. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося у зв"язку з тим, що вони з чоловіком перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки та не проживають разом близько одного року. Все це дає підстави вважати, що їхня сім"я фактично розпалася і подальше її збереження стало неможливим. За таких обставин, збереження шлюбу вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Отже, враховуючи всі викладені нею обставини, вважає свої позовні вимоги законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. В позовній заяві та в заяві, яка подана нею в Долинський районний суд (а.с.32), позивачка [PERSON] просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.30 ), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24, 31), від нього не поступив відзив на позов. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 березня 2015 року (а.с.16) свідчить про те, що 17 березня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано- Франківській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний запис №56. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Малолітня дитина, яка народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживає з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved