Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У серпні 2015 р. приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (надалі - ПрАТ «Лізинг ІТ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в загальному розмірі 20000,81 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 15 жовтня 2012 р. ПрАТ «Лізинг ІТ» в особі ТОВ «Розетка.УА» та [PERSON] уклали договір № 11080801 про надання в оренду обладнання на умовах фінансового лізингу. Відповідно до умов вказаного договору відповідач приєднався до системі LeaseIT та отримав у платне користування обладнання первісною вартістю 1495,34 грн., зобов'язавшись сплатити при отриманні обладнання платіж в розмірі 10% та 9 місячних орендних платежів по 149,53 грн. кожний, до 20 числа кожного місяця. Відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, сплативши лише один платіж в розмірі 149,53 грн., внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п. 14.2. Правил отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та п. 5.4.2. договору. Відтак [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 20000,81 грн., що складається з 1345,81 грн. компенсації вартості наданого обладнання та 18655 грн. плати за прострочення щомісячних платежів. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 15 жовтня 2012 р. між ПрАТ «Лізинг ІТ» (оператором) в особі постачальника ТОВ «Розетка.УА» та [PERSON] (клієнтом) укладено договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120383334, предметом якого є забезпечення оператором передачі постачальником клієнту ІТ-обладнання, інших товарів та послуг на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування в системі LeaseIT (а.с. 5, 6-11). Відповідно до умов пункту 1.2. договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього договору. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір фінансового лізингу, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені оператором в Правилах отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (далі - Правила). Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. За умовами договору постачальник зобов'язався передати клієнту в користування навушники Sennheiser CX 880 (504247) вартістю 1495,34 грн., а клієнт зобов'язався при отриманні обладнання сплатити перший платіж в розмірі 10% вартості обладнання та дев'ять місячних орендних платежів рівними частинами - до 20 числа поточного місяця, після чого обладнання переходить у власність клієнта (пункти 3.1., 4.1. договору). 2 листопада 2012 р. на виконання умов договору ТОВ «Розетка.УА» передало [PERSON] навушники Sennheiser CX 880 (504247) з серійним номером [NUMBER] вартістю 1495,34 грн. (з ПДВ), що підтверджується актом прийому-передачі майна № 120388674 (а.с. 13). Як вбачається з наданого ПрАТ «Лізинг ІТ» розрахунку, при отриманні обладнання [PERSON] сплатив перший лізинговий платіж в сумі 149,53 грн., після чого будь-які виплати за договором припинив, тобто не сплатив лізингових платежів на загальну суму 1345,81 грн. (а.с. 14). За приписами статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору... Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки лізингоотримувач [PERSON] не виконав грошові зобов'язання за договором фінансового лізингу, порушені права лізингодавця ПрАТ «Лізинг ІТ» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості по лізинговим платежам. Окрім заборгованості по лізинговим платежам (компенсації вартості наданого обладнання), позивач також нарахував відповідачу плату за прострочення щомісячних платежів в сумі 18655 грн. Проте здійснений позивачем розрахунок плати за прострочення щомісячних платежів не ґрунтується на договорі. Так, згідно з пунктом 7.2. договору у разі прострочення сплати платежів клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та умовах, визначених Правилами. Відповідно до пункту 14.2. Правил у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється в розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Вказівки на те, що плата за прострочення платежу нараховується за кожний місяць прострочення, ні в договорі, ні в Правилах, немає. Доказів на підтвердження обґрунтованості розрахунку плати за прострочення платежу позивачем не надано, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вказане, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення плати за прострочення платежу з розрахунку десять відсотків від суми простроченого платежу (1345,81 грн.), що становить 134,58 грн. Отже загальна сума, яку суд присуджує до стягнення з [PERSON] становить 1480,39 грн., що включає заборгованість по лізинговим платежам (компенсацію вартості наданого обладнання) в сумі 1345,81 грн. та плату за прострочення платежу в сумі 134,58 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, а позов оплачений судовим збором в мінімальному розмірі, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial