Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", звернувшись в жовтні 2013 року до суду, просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість в сумі 118144 грн. 53 коп., що виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою її зобов'язань за укладеним з позивачем 11 квітня 2006 року кредитним договором №1538-010/06Р та договором від 19 серпня 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №1538-010/06Р від 11.04.2006 р.; просить стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати по справі у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 1181 грн. 45 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", де також вказав, що позивач свої вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - під розпис, а також поштою рекомендованим листом із повідомленням, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від представника відповідача не надійшло. Разом з тим, 09 січня 2014 року представник [PERSON] подав до суду заяву про застосування судом позовної давності, сплив якої, на думку представника, є підставою для відмови у позові (а.с.68). З цього приводу представник позивача Бондаренко М.Г. у поданому суду письмовому поясненні вих.№527/ю від 27 червня 2014 року зауважила (а.с.83), що встановлений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності застосуванню до даних правовідносин не підлягає, оскільки закінчення 11 квітня 2010 року строку дії укладеного між сторонами кредитного договору №1538-010/06Р від 11.04.2006 р. не звільняє відповідачку від виконання взятих нею на себе грошових зобов'язань за цим договором й договором від 19 серпня 2009 року про внесення змін та доповнень до нього. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з наведених у позовній заяві обставин (а.с.2 - 4), а також поданих позивачем письмових доказів на підтвердження цих обставин (а.с.5 - 35, 38 - 52), 11 квітня 2006 року між сторонами: Банком (на той час - Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК", а у подальшому, після проведення державної реєстрації змін до установчих документів банку - публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК") та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №1538-010/06Р, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22335 (двадцять дві тисячі триста тридцять п'ять) доларів США на придбання пасажирського автобуса марки ХАЗ-3230.32, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], а позичальник зобов'язалася забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплатити нараховані на них проценти. Згідно пункту 1.2 договору, кредит надається позичальникові на строк з 11 квітня 2006 року до 11 квітня 2010 року зі сплатою 16 процентів річних за користування грошовими коштами, а пунктом 11.5 договору передбачено, що він діє з дня його підписання сторонами і до повного виконання ними своїх зобов'язань. 19 серпня 2009 року між цими ж сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №1538-010/06Р від 11 квітня 2006 року, де пунктом 1.2 обумовлено зміну відсоткової ставки за користування кредитом, однак в решті умови договору залишилися незмінними, зокрема й щодо кінцевого терміну виконання відповідачкою своїх грошових зобов'язань - до 11 квітня 2010 року. Проте, умови як основного договору, так і договору про внесення змін та доповнень до нього, позичальником не виконувалися або ж виконувалися неналежно, що стало підставою звернення ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", як правонаступника АКБ "ПРАВЕКС-БАНК", в жовтні 2013 року до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. При цьому, заяву представника відповідача про застосування позовної давності суд вважає безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідно до ст.599, ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З поданого позивачем й не спростованого відповідачем розрахунку загальної заборгованості за кредитним договором, виконаного станом на 22.07.2013 р. (а.с.36), вбачається, що до стягнення з відповідачки на користь банку підлягає 14781 долар США або, за курсом Національного Банку України на той час, - 118144 грн. 53 коп., з яких: 56846 грн. 22 коп. - сума непогашеного кредиту, 53481 грн. 16 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 4196 грн. 33 коп. - несплачені відсотки за користування кредитом, 3620 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків. Позивач також документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 1181 грн. 45 коп. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на його користь з відповідача. Разом з тим, відповідач, в особі її представника, не спростовувала відповідними доказами пред'явлені до неї банком позовні вимоги, тобто вищенаведені обставини порушення позичальником свого зобов'язання за договором, на котрі посилався позивач як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.526, абз.1 ч.1 ст.530, ст.610, ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved