Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області про усунення порушень права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.10.2010 року виданого виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району на підставі рішення № 238 від 3.09.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав № 28290906 виданим КП "ВООБТІ" 8 грудня 2010 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі з 30 березня 2007 року, як чоловік її доньки [PERSON], проте в даній квартирі він ніколи не проживав. Як вказує позивач в своїй заяві, що в жовтні 2014 року шлюб між її донькою [PERSON] та відповідачем було розірвано. В зв'язку з цим, вона декілька разів зверталась до відповідача з проханням знятись з реєстрації в її квартирі, проте, він відмовляється це робити . Таким чином, [PERSON], як власник квартири не має можливості використовувати належне їй житло на власний розсуд, так як реєстрація в квартирі відповідача створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, а саме позивач вимушена сплачувати додаткові кошти за комунальні платежі, що нараховуються пропорційно кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, змусили позивача звертатися до суду з відповідним позовом, відповідно до якого просила усунути їй перешкоди в користуванні\~належною їй квартирою № 1 по вул. Тімірязєва, 2 в селі Агрономічне Вінницького району Вінницької області шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даною квартирою, оскільки останній більше семи років не проживає за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, за обставин, викладених в позовній заяві, просили позов задоволити. При цьому позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі повторної неявки в судове засідання відповідача або його представника . Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. Представник відповідача [PERSON] двічі повідомлявся під особистий розпис у розписці суду про день та час розгляду справи, однак у судові засідання не з"явився, про причину своєї неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутністьне подав. Представник Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області [PERSON] в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду було подано заяву, відповідно до якої представник 3-ої особи просив розглядати справу в його відсутність, в вирішенні даної справи покладався на думку суду . Враховуючи думку позивача, вимоги\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача адвоката [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються\~\~Житловим кодексом України. У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратіфікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в зв»язку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивачки, право на що гарантується принципами ст.124 Конституції України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.10.2010 року виданого виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району на підставі рішення № 238 від 3.09.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав № 28290906 виданим КП "ВООБТІ" 8 грудня 2010 року [PERSON] належить квартири [ADDRESS] ( а.с. 4- 5) . Згідно довідки ЖЕК "Агрономічне" від 31.12.2014 року за №151 в квартирі [ADDRESS]зареєстровані: [PERSON] як власник квартири ; [PERSON], як сестра власника квартири ; [PERSON] донька власника ; [PERSON] онук власника та відповідач по справі ( зять) [PERSON] (а.с.6). Рішенням Вінницького районного суду від 13.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( д.п. [PERSON]) Т.А. був розірваний . Рішення набуло законної сили 24.10.2014 року ( а.с. 9-10) . Як вбачається з довідки ЖЕК « Агрономічне» за № 8 від 12.01.2015 року [PERSON] з 30.03.2007 року зареєстрований в [INFO] та області , однак з дня реєстрації за даною адресою не проживав та не проживає ( а.с. 7 ) Комунальні платежі, що нараховуються пропорційно кількості зареєстрованих в квартирі осіб ( в тому числі і за [PERSON]Д.) , сплачує власник квартири [PERSON] , що підтверджується довідкою ЖЕК « Агрономічне» за № 24 від 21.01.2015 року ( а.с. 8 ) . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає у належній позивачу [PERSON] квартирі. Дані правовідносини регулюються: В силу\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Частиною першою\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~\~ На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна . ст. 319 ЦК України, за якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; - Відповідно до\~ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.\~\~ -\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; ст. ст.71, 72 ЖК України, згідно яких право на користування житлом зберігається на відсутньою особою на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. За ст.150 ЖК України громадяни які мають у приватній власності квартиру, будинок, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд. Згідно ч.1 та ч.4 ст.156 ЖК України члени сім"ї власника жилого будинку (квартири) як проживають разом з власником, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратіфікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.,гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Так само, як це передбачено ст.316-321 ЦК України. Виходячи з вищевказаних нормативних положень, суд враховує, що відповідач, був зареєстрований у житловому приміщенні належному позивачу внаслідок того, що уклав шлюб з донькою позивачки, яка була членом її сім"ї. Після розірвання шлюбу статус члена сім"хї позивача [PERSON] було втрачено. Крім того, судом було встановлено, що відповідач по справі [PERSON] з дня реєстрації, а саме 30.03.2007 року по теперішній час не проживає в [INFO], що підтверджує довідка ЖЕК "Агрономічне" від 12.01.2015р. (а.с.7), однак залишається зареєстрованим за даною адресою, і позивач в звязку з його реєстрацією, обмежена в своєму праві власника, так як змушена нести додаткові витрати по оплаті послуг з врахуванням відповідача, як члена її сім"ї і та особи, яка зареєстрована в належній їй квартирі. Дану обставину підтверджує надана суду довідка ЖЕК "Агрономічне" від 21.01.2015р. (а.с.8). У відповідності до ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ до поняття майна також відноситься і цілий спект економічних інтересів, які потрапляють у сферу дії права власності, включаючи рухоме й нерухоме майно, майнові та немайнові інтереси. Тому, суд вважає, що необхідність нести додаткові витрати, яка виникла у позивача також слід розцінювати, як обмеження у вільному використанні майна. Звуження прав позивача також полягає у тому, що позивач не має можливості самостійно зняти відповівдача з реєстраціїї, який таким чином зберігає право на проживання вже після того, як припинив бути подружжям члена сім"ї позивача. Добровільне зняття з реєстраціїї відповідач не вчинив. Тому, враховуючи вказане, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задоволити, шляхом усунення перешкод в користуванні нею власністю вищевказаною квартирою та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Також з відповідача слід стягнути на користь позивача в порядку ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір на суму 243 грн.60 коп. та вирати на послуги адвоката на суму 2500 грн. Всього 2943,60 грн.

Outcome: approved