Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], який доводиться позивачу дідом. До дня смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS], що належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 03 червня 1980 року. За життя [PERSON] спадщиною не розпорядився. Єдиною спадкоємицею після його смерті була [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу та є рідною донькою дружини спадкодавця [PERSON], яка померла раніше свого чоловіка [INFO]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті та після його смерті користувались спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] спадковим майном не розпорядилася. Після її смерті єдиними спадкоємцями першої черги спадкування є позивач та її рідний брат [PERSON], який в передбачений законом строк спадщину не прийняв та не бажає приймати спадщину після смерті матері. Враховуючи те, що позивач проживала з матір'ю та дідусем з 1959 року і до дня їх смерті, [PERSON] вважає, що спадщину вона прийняла відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. В червні 2015 року позивач звернулася до державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак листом № 1173/02-14 від 10 червня 2015 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок та не доведено родинний зв'язок з померлою. Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), а відповідач [PERSON], який доводиться їй рідним братом, не заперечує проти оформлення на неї спадщини, вона просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явилися, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.49). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, про день та час слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився та надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та не заперечив проти задоволення позову (а.с.51). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого. Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] доводиться онукою [PERSON] який помер [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.47). На випадок своєї смерті [PERSON] спадщиною не розпорядився (а.с.61). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], що належав померлому на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 03 червня 1980 року (а.с.54) Вартість грошової оцінки спірного житлового будинку складає 41856,00 грн. (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року) єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] була [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу та є рідною донькою дружини спадкодавця [PERSON], яка померла раніше свого чоловіка [INFO] в м. Нікополь Дніпропетровської області (а.с.19). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті та після його смерті користувалась спадковим майном (а.с.26-28,69). [INFO] [PERSON] померла (а.с.20). За життя [PERSON] спадковим майном не розпорядилася. Після її смерті єдиними спадкоємцями першої черги спадкування є її діти: позивач [PERSON] та її рідний брат [PERSON]. В передбачений законом строк з часу відкриття спадщини [PERSON] спадщину не прийняв та не бажає її приймати. Позивач прийняла спадщину після смерті та [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, відповідно до статті 549 ЦК УРСР, (який був чинним на час відкриття спадщини), оскільки з 1959 року і по день смерті [PERSON] проживала разом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 39 від 28 вересня 2015 року, виданою квартальним комітетом № 3 (а.с.69) Відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання за позивачем права власності на все спадкове майно в порядку спадкуванням за законом після смерті [PERSON] (а.с.51). В червні 2015 року позивач звернулася до державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Листом № 1173/02-14 від 10 червня 2015 державний нотаріус Апальков Є.В. відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок та не доведено родинний зв'язок з померлою. У суду не викликає сумніву той факт, що позивач доводиться рідною донькою [PERSON], оскільки це підтверджується матеріалами справи. Так в свідоцтві про її народження в графі "мати" зазначена [PERSON]. 24 травня 1967 року шлюб між [PERSON]. та [PERSON] було розірвано (а.с.23), після чого їй було присвоєно дошлюбне прізвище "[PERSON]". 02 липня 1967 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.22-25). Враховуючи те, що спадкодавцю [PERSON] належить на праві власності спірний житловий будинок, позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті дідуся відповідно до вимог діючого законодавства та відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивача, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved