Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо -транспортної пригоди . Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивує тим, що 30.05.2013 року приблизно о 19.00 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», реєстраційний номер [NUMBER] , знаходячись по вул.Львівській ,78 у м.Жовква, виконуючи маневр лівого повороту в напрямку вул.Рутковича, порушив вимоги п.п.10.1, 16.3 ПДР України, а саме не дав дорогу скутеру марки «Альфа» під керуванням [PERSON] , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, виїхав на смугу його руху та вчинив зіткнення, і таким чином з технічої точки зору дії водія [PERSON], які полягли в невиконанні ним п.п.10.1.,16.3 ПДР України, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв»язку з фактом настання даної пригоди, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи №2670 від 11.10.2013 року . У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач, які водій скутера марки «Альфа» [PERSON] , отримав наступні тілесні ушкодження : набряк головного мозгу, порушення ліквороциркуляції головного мозгу, непрямі ознаки перелому основи черепа, перелом носа, травматичне викривлення носової перегородки, що підтверджується протоколом №3792 ЛКМКЛ ШМД. Окрім того позивач тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та лікувався вдома, терпів сильні болі, переніс стрес, пов»язаний із даним ДТП. У момент ДТП рідні позивача також пережили нервове потрясіння, окрім того ним та його родиною було витрачено значні кошти на лікування та обстеження , покращене харчування. Позивач тривалий час неміг повноцінно рухатися, виконувати звичні обов»язки по догляду за своєю сім»єю, не міг працювати. Порушився його звичний ритм життя. Наслідки перенесених травм позивач відчуває по сьогоднішній день . А тому, внаслідок даного ДТП, йому завдано моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 20 000 грн. Також у даній дорожньо-транспортній пригоді пошкодження отримав скутер марки «Альфа», які позивач на даний момент оцінює у розмірі 4 700 грн., оскільки скутер знищений вщент та відновленню не підлягає. Дану вартість ушкоджень він обґрунтовує середньоринковою вартістю аалогічного скутера. Ваказі вище обставини також можуть бути підтверджені матеріалами кримінального провадження відносно [PERSON] передбаченого ст.286 ч.1 КК України . Просить його позов задоволити та стягнути з [PERSON] в його користь завдані дорожньо-транспортною пригодою моральні збитки в сумі 20 000 грн. та матеріальні збитки в сумі 4 700,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду аналогічні пояснення, як і в матеріалах даної справи, додатково пояснив, що у зв»язку із даної дорожньо-транспортною пригодою порушився звичайний ритм його життя, він не міг працювати, допомагати дружині, яка була потерпілою по даній справі, так як остання не могла самостійно тривалий час пересуватися. А тому просив суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, та просила суд позов задоволити в повному об»ємі. Окрім того, пояснила, що у зв»язку із даною дорожньо-транспортною пригодою позивач отримав тілесні ушкодження, перенесені травми він відчуває по сьогоднішніх день . Не може працювати, та виконувати свої повсякденні обов»язки. Окрім того, мопед марки «Альфа» яким керував позивач після дорожньо-транспортної пригоди непридатний до використання . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, мотивуючи тим, що він завдані збитки відшкодував повністю потерпілій по кримінальному провадженні [PERSON] із врахуванням моральних та матеріальних збитків . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог позивача заперечив , про що суду подав письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову позивача відмовити, у зв»язку із ненаданням суду позивачем жодного доказу з приводу завдання йому моральної шкоди і не наведено вмотивованого рахунку такої шкоди , окрім того вважає що у такі наслідки настали із вини позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що він з позивачем не знайомий. Надав пояснення про те, що він займається продажем з 2006 року велосипедів, колясок та мотоциклів. Чи купляв позивач у нього скутер пригадати не може, повідомив, що при купівлі скутера він надає довідку-рахунок та талон, такі талони він не зобов»язаний надавати, однак він такі видавав талони до 2008 рокудля того , щоб покупці могли поставити скутер на облік потрібно було пред»явити талон-довідку. Повідомив, що пред»явлений позивачем суду талон видавався не ним,такого талону у нього не було, однак на такому стоїть його печатка. Заслухавши пояснення сторін,свідка та дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що 30 травня 2013 року приблизно о 19 год. 00 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2105" реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вулиці Львівській , 78 в, м.Жовква Жовківського району Львівської області, виконуючи маневр лівого повороту в напрямку вул.Рутковича , порушув вимоги п.п.10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, не дав дорогу скутеру марки "Альфа" під керуванням [PERSON], який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку , виїхав на смугу його руху та вчинив зіткнення , і таким чином з технічної точки зору дії водія [PERSON], які полягали в невиконанні ним п.п.10.1.,16.13 Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинно-наслідковому зв"язку з фактом настання даної пригоди, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи №2670 від 11.10.2013 року . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир скутера марки "Альфа" громадянка [PERSON] отримала тілесні ушкодження : закриту черепно-мозгову травму у вигляді струсу головного мозку,забій грудної клітки з переломами 10 та 11-го ребер зліва, закритий внутрішньо суглобовий перелом лівого колінного суглобу, крововиливи на голові, спині зліва, садно на лівій руці, які викликали тривалий розлад здоров"я , і по цій ознаці відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 118/13 від 26.06.2013 року. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №1-кп/444/180/2013 справа №444/3719/13-к відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення передбаченго ст.286 ч.1 КК України, із письмової заяви потерпілої по кримінальному провадженню [PERSON] до суду 09.01.2014 року подано письмову заяву , якою остання просила суд звільнити обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв»язку із остаточним примиренням з останнім відповідно до ст.46 КК України. Із розписки потерпілої у кримінальному провадженні [PERSON] від 09.01.2014 року про отримання від обвинуваченого [PERSON] відшкодування матеріальної та моральної шкоди та із журналу судового засідання від 09.01.2014 року вбачається, що при розв»язанні питання про відшкодування шкоди обговорювалася вся шкода, що була завдана при ДТП з боку відповідача [PERSON] та кошти по компенсації шкоди, були отримані дружиною позивача [PERSON] - потерпілою по кримінальному провадженні [PERSON] в повному обсязі. На підставі чого 09.01.2014 року ухвалою суду обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито. Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.1187 ч.1,2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди суд приходить до наступного висновку, зокрема надана позивачем ксерокопія талону, не є належним доказом власності позивача на скутер марки «Альфа», оскільки таке спростовується показами свідка [PERSON], який суду повідомив, що пред»явлена копія талону позивачем ним не видавалася. Окрім того, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 23.12.2009 р. №1371 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України», такий транспортний засіб був не зареєстрований в передбаченому порядку позивачем. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Поняття непереборної сили розкривається у ч. 1 ст. 263 ЦК України, відповідно до якої непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Наявність умислу потерпілого означає свідоме бажання потерпілого отримати шкоду завдяки джерелу підвищеної небезпеки. Як вбачається із наданих копій протоколів про вчинення адміністративного правопорушення складених ІДПС ВДАІ Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області відносно позивача по справі [PERSON] про те, що останній 30.05.2014 року о 19.00 год. в м.Жовква по вул.Львівській 78, Жовківського району Львівської області керував мопедом марки «Альфа» який не зареєстрований у Державтоінспекції, окрім того технічно несправний, та без права керування таким транспортним засобом , та без авто шолома , чим останній порушив вимоги п.30.1, п.2.1., п.2.3 «Г» ПДР України , за що передбачена відповідальність за ст.121, ст.126 ч.2, ст..121 ч.5 КпАП України. Тобто у діях позивача був наявний умисел та груба необережність , внаслідок чого останній вчинив адміністративні правопорушення, за які останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчать вищезазначені протоколи про вчинення останнім адміністративних правопорушень, які мали місце у день дорожньо-транспортної пригоди . Щодо позовної вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди суд приходить до наступного висновку, зокрема відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він не міг працювати, однак таке спростовується тим, що із наданої суду ксерокопії трудової книжки позивача [PERSON] вбачається , що останній 15.09.2008 року звільнився із роботи, проте 01.09.2014 року був прийнятий на роботу у ТзОВ БФ «Жовква» ЛТЗ різноробочим, однак 20.11.2014 року звільнений із роботи за власним бажанням. Однак дорожньо-транспортна пригода мала місце 30.05.2013 року , тобто на час такої останній не працював, був безробітним. Окрім того, під час розгляду справи позивач не довів факту заподіяння йому моральної шкоди. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що суду не надано доказів та не має підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed