Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідачки 46975 гривень 83 копійок заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи такі вимоги тим, що між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] були укладені кредитні договіри: № 2004406481 від 27.06.2013 року, відповідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 25000 гривень та № 2006663411 від 12 листопада 2013 року, відповідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 23600 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 22 грудня 2014 року було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступив позивачу право вимоги від позичальника [PERSON] коштів (включаючи тіло кредиту, неоплачені відсотки, неоплачену комісію), право на одержання яких належало ПАТ "ОТП Банк", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки за договорами № 2006663411, № 2004406481. Відповідачка не виконувала зобов"язань за вказаними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити та стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за кредитними договорами, яка становить - за кредитним договором № 2004406481 від 27.06.2013 року у сумі 22180 гривень 58 копійок, з яких залишок заборгованості за кредитом - 19445 гривень 51 копійка, комісія - 2735 гривень 07 копійок, за кредитним договором № 2006663411 від 12.11.2013 року у сумі 24795 гривень 25 копійок, з яких залишок заборгованості за кредитом - 20977 гривень 18 копійок, комісія - 3818 гривень 07 копійок. Відповідачка під час судового розгляду проти позову заперечила, зазначивши що повідомлення позивача про необхідність сплати коштів отримала набагато пізніше відповідного строку, передбаченого договором факторингу. Зазначила що відповідач не має права вимоги сплати нею суми заборгованості за кредитними договорами. Представник позивача позовні вимоги підтримав, прохаючи їх задовольнити по мотивам, зазначеним в позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 27.06.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2004406481 на суму 25000 гривень та 12.11.2013 року було укладено кредитний договір № 2006663411 на суму 23600 гривень. Згідно з умовами кредитних договорів відповідач зобовязалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Банк» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1 з додатками у відповідності до умов якого, ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача [PERSON] коштів (включаючи тіло кредиту, неоплачені відсотки, неоплачену комісію), право на одержання яких належить ПАТ «ОТП Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача /а.с.31-35/. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 22.12.2014 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 2004406481 від 27.06.2013 року в сумі 22480 гривень 58 копійок та № 2006663411 від 12 листопада 2013 року в сумі25095 гривень 25 копійок /а.с.35/. На виконання умов договору факторингу № 22/12/14/1-1, згідно вимог ст. ст. 512 514, 516 ЦК України, 22.01.2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було направлено відповідачці листи з повідомленням про відступлення права вимоги до ПАТ «ОТП Банк» по зазначених у позові кредитних договорах /а.с.19,20/. Відповідно розрахунку за вищезазначеними кредитними договорами, станом на 28.07.2017 року загальна заборгованість за кредитним договором № 2006663411 становила 24795 гривень 25 копійок, з яких 20977 гривень 18 копійок - прострочена заборгованість за кредитом та 3818 гривень 07 копійок - прострочена заборгованість за комісією. В розрахунок зазначеної заборгованості було враховано платіж від 29.12.2014 року в сумі 300 гривень, погашення якого розподілилося на сплату комісії в сумі 299 гривень 76 копійок та 24 копійки відсотків на строкову суму та загальна заборгованість за кредитним договором № 2004406481 становила 22180 гривень 58 копійок, з яких 19445 гривень 51 копійка - прострочена заборгованість за кредитом та 2735 гривень 07 копійок - прострочена заборгованість за комісією. В розрахунок зазначеної заборгованості було враховано платіж в сумі 300 гривень від 29.12.2014 року, погашення якого розподілилося на сплату комісії в сумі 299 гривень 70 копійок та 30 копійок відсотків на строкову суму. /а.с. 65, 66/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. За частиною 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України. Між тим, [PERSON] докази позивача щодо заборгованості за вказаними кредитними договорамит не спростувала та інших доказів, в розумінні зазначених вимог закону, до суду не надала. Заперечення відповідачки щодо несвоєчасного її повідомлення про укладення договору факторингу та відступлення права вимоги судом не приймаються до уваги, оскільки порушення 10 - денного строку повідомлення про відступлення права вимоги, передбачене п. 6.8 Договору факторингу не впливає на обсяг зобов"язань відповідачки. З урахуванням того, що у [PERSON] перед ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд дійшов висновку про її стягнення. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого у судовому засіданні неналежного виконання відповідачкою зобов"язань за кредитними договорами № 2004406481 від 27.06.2013 року та № 2006663411 від 12.11.2013 року, суд прийшов до висновку, що пред"явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 2172 від 14.03.2017 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень /а. с.1/. На підставі викладеного,

Outcome: approved