Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

13.04.2017 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., розташований за адресою : [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі рішення Волноваського районного суду від 13.08.2007 року, зареєстрованому в БТІ 18.09.2007 року. На час смерті матері позивачка проживала разом з нею, тобто фактично прийняла спадщину, від спадщини не відмовлялась, користується спадковим майном. Вона є спадкоємцем першо черги, крім неї спадкоємців першої черги нема, онука, відповідач по справі [PERSON] відмовилися від спадщини на її користь. До нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] не зверталась, у зв"язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, тому просила суд визнати за нею право власності на будинок. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу Волноваського бюро технічної інвентарізації про реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] підставі рішення Волноваського районного суду від 13.08.2007 року, зареєстрованому в БТІ 18.09.2007 року. (а.с.20). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 04.10.2016 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 929.(а.с.15). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] виданого Волноваською міською радою Сталінської області, вбачається що її матір"ю є [PERSON].(а.с.8). Згідно Витяга з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] зареєструвала шлюб 23.08.1980 року, актовий запис № 129 з [PERSON], прізвище до державної реєстрації шлюбу " [PERSON]". Вподальшому шлюб розірвано. (а.с.9). 28.08.1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "[PERSON]", що підтверджується свідотцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого Волноваським Равідділом РАГС 28.08.1989 року.(а.с.8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачів, як доьки померлої. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., розташований за адресою : [ADDRESS]. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved