Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

16 квітня 2015 року прокурор звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Балаклійської районної державної адміністрації від 22.12.2004 № 503; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, площею 71,8753 га, укладений 28.12.2004 між Балаклійською районною державною адміністрацією та [PERSON], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 04.01.2005 за № 724; застосувати наслідки реституції шляхом зобовязання сторін повернути державне майно передане на виконання недійсного правочину. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у ході вивчення правомірності розпорядження земельними ділянками на території області встановлено, що розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації від 22.12.2004р. № 503 затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду [PERSON] для рибогосподарських потреб земельну ділянку з водним обєктом (озеро «Лебеже») загальною площею 71,8753 га, у т.ч. - 35,2940 га під водою та 36,5813 га під прибережною захисною смугою. На виконання вказаного розпорядження 28.12.2004р. між Балаклійською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди вказаної землі, яка розташована за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району, який зареєстровано 04.01.2005 за № 724. Разом з цим встановлено, що відповідно до проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Балаклійське лісове господарство», зокрема таксаційного опису, планово-картографічних матеріалів базового лісовпорядкування та плану лісонасаджень Високобірського лісництва, спірна земельна ділянка віднесена до земель лісогосподарського призначення в межах кварталу 102 виділу 4 Високобірського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство», як озеро, болото, біополяна та оздоровчі берегозахисні ділянки лісу. Крім того, згідно з п. 3 акту вибору та обстеження земельної ділянки для розміщення обєкта будівництва від 14.10.2004р. спірна земельна ділянка (озеро "Лебеже") розташована в кв. 102 вид. 4 Високобірського лісництва Балаклійського держлісгоспу на території Пришибської сільської ради. Знаходження спірних земельних ділянок у межах лісового фонду і Високобірського лісництва ДП «Балаклійький лісгосп» підтверджується також листом ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 18.03.2015р. № 116. Однак, на час відведення спірної земельної ділянки [PERSON] Л.1. не мав спеціалізованих лісогосподарських підрозділів для ведення лісового господарства, тощо. Постійним користувачем спірної земельної ділянки є ДП «Балаклійське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства. Однак, усупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 26.05.2004р. № 677 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) спірна земельна ділянка [PERSON] Л.1. відведена без належним чином розробленого, погодженого та затвердженого у встановленому законом порядку проекту відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Про вказані порушення свідчить також факт відсутності розрахованих, затверджених та сплачених у встановленому законом порядку втрат лісогосподарського виробництва, відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» від 17.12.1997р. № 1279. Крім того, в порушення вимог ст. 186 Земельного кодексу України та ст. 57 Лісового кодексу України (в редакції, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) проект відведення спірних земельних ділянок у користування [PERSON] затверджено за відсутності відповідного погодження органів лісового господарства Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, тобто Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства. Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель е підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Крім того, відповідно до інформації ДП «Балаклійське лісове господарство» від 07.04.2015р. № 09-26/539 та Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 07.04.2015 № 02-23/447 погодження щодо надання [PERSON] вищевказаних земельних ділянок лісогосподарського призначення у користування, у т.ч. із зміною їх цільового використання, не надавались. Крім того, ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» розроблено ситуаційний план фактичного розміщення земельних ділянок [PERSON], відповідно до якого спірна земельна ділянка розташована в межах лісового фонду Високобірського лісництва ДП «Балаклійський лісгосп» (квартал 102), що підтверджується листом від 18.03.2015 № 116 та план-схемою. Однак, головою Балаклійської районної державної адміністрації прийнято спірне розпорядження від 22.12.2004 № 503, яким фактично змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, передавши її у користування [PERSON], чим грубо порушено вимоги ст.ст. 18-20, 116, 124 Земельного Кодексу України та ст. 75 Лісового кодексу України. Крім того, Балаклійська районна державна адміністрація не мала повноважень щодо розпорядження земельними ділянками водного фонду із земель державної власності для рибогосподарських потреб з наступних підстав. Статтею 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» закріплено, що місцеві державні адміністрації вирішують лише ті питання, які віднесені законами до їх повноважень. Відповідно до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадк1в, визначених частинами 3, 7 цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у користування за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району. Таким чином, Балаклійська районна державна адміністрація, приймаючи спірне розпорядження від 22.12.2004 № 503 щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки [PERSON], не мала права на розпорядження землями державної власності для таких потреб, як ведення рибного господарства. Зокрема, поняття «водне господарство» закріплено у Концепції розвитку водного господарства України, затвердженій постановою Верховної Ради України № 1390-Х1V від 14.01.2000, а саме: це - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків наслідків. В той же час рибне господарство - це зовсім інша галузь економіки, зокрема це галузь народного господарства, завданням якої є вивчення, охорона, використання і відтворення на науковій основі водних живих ресурсів з метою одержання різноманітних видів харчової, кормової, технічної та медичної продукції . Крім того, ст.25 Закону України «Про тваринний світ» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено, що добування риби та водних безхребетних вважається рибальством, а не водним господарством. Таким чином, поняття водне господарство та рибне господарство не є тотожними; надання земельної ділянки для рибогосподарських потреб, відповідно до ч.5 ст. 122 Земельного Кодексу України, відноситься виключно до повноважень обласної державної адміністрації. Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Про порушення вимог чинного законодавства під час незаконного розпорядження землями державної власності, органи прокуратури дізналися лише в лютому 2015 року, а тому строки давності звернення з даним позовом пропущені із поважних причин. В судовому засіданні прокурор повністю підтримав свої вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник позивача Харківської обласної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення та наполягав на задоволенні позову /а.с.66-70/ Представник позивача Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник позивача Державного підприємства «Балаклійське лісове господарство», в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідач Балаклійська районна державна адміністрація, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували через його безпідставність та необґрунтованість, надавши заперечення /а.с.82-83/. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У липні 2004 року [PERSON] Л.1. звернувся до Балаклійської районної державної адміністрації з заявою, в якій просив передати йому в оренду землю водного фонду розташовану за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району, для рекреаційно - рибогосподарських потреб, терміном на 50 років. Статтею 3, 4 Водного кодексу України (в редакції, що діяли на час виникнення правовідносин) передбачено, усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера): водотоки (річки. струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали: інші водні об'єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море. До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями. річками. озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством (стаття 85 Водного кодексу України (в редакції, що діяли па час виникнення правовідносин)). Зг1дно частини 1 статі 58 ЗК України (у редакції, що діяли на час виникнення правовідносин) до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями. річками. озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, б) прибережними захисними смугами вздовж морі, річок та навколо водойм, в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них, г) береговими смугами водних шляхів. Відповідно до частини 4 ст. 59 ЗК Украйни (у редакції, що діяли на час виникнення правовідносин) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг. смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми. болота та острови для сінокосіння. рибогосподарських погреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Розглянувши заву [PERSON] та у відповщност1 до ст.ст. 17, 59, 124, 186, та пункту 12 перехідних положень Земельного кодексу Украйни та Закону Украйни «Про землеустрій» (у редакціях, що діяли на час виникнення правовідносин), 09.08.2004 року Балаклійською районною державною адміністрацією [PERSON] Л.1., надано дозвіл на обстеження озера районною комісією та послідуюче складання проекту відведення земельної ділянки водного фонду площею 64 га, розташованої за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району. Зобов'язано [PERSON] Л.1. подати проект відведення земельної ділянки до районної державної адміністрації на затвердження. 14.10.2004року Державною комісією у складі: Голови комісії, першого заступника голови Балаклійської РДА, начальника відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації, начальника районного відділу земельних ресурсів, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, в.о. головного державного санітарного лікаря Балаклійського району, директора Балаклійського держлісгоспу, начальника ЗДПО № 13, Андріївського селищного голови, Пришибського сільського голови, головного фахівця з використання водних ресурсів Балаклійського УЗС та замовника проведено обстеження озера «Лебеже», розташованого на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області з метою його передачі в оренду для рибогосподарських потреб гр. [PERSON]. Висновками комісії від 14.10.2004 року, озеро «Лебеже» на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, визнано придатним для подальшого використання для рибогосподарських потреб і таким, що може бути передане у тимчасове користування. Зобов'язано до освоєння земельної ділянки та рибогосподарського виробництва приступити після оформлення проекту відведення, одержання документа, що посвідчує право володіння земельною ділянкою та виготовлення водогосподарського паспорта. 30 листопада 2004 року Головою Балаклійської РДА затверджено акт вибору га обстеження земельної ділянки, що надало [PERSON] право на розробку проекту відведення. Отримавши акт вибору та обстеження земельної ділянки, [PERSON] звернувся до спеціалізованого ПП «Землевпорядник», де замовив виконання робіт по складанню технічної документацїї із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (оз. «Лебеже»). У ході свого виконання проект землеустрою пройшов необхідні погодження: районного відділу земельних ресурсів. відділу містобудування та архітектури, Балаклійської санепідемстанції, Державної інспекції екології і природних ресурсів, відділу культури у т.ч. отримав дозвіл від Балаклійського держлісгоспу. У грудні 2004 року Проект землеустрою ПП «Землевпорядник» передав замовнику. Отримавши зазначену документацію [PERSON] у відповідності до ст. 186 ЗК Украйни (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) подав її на затвердження до Балаклійської районної державної адміністрації. Статтею 17 Земельного кодексу Украйни передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини 3 ст. 122 ЗК Украйни (у редакції, що діяла па момент виникнення правовідносин) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Згідно з частини 1 статті 124 ЗК Украйни, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Пунктом 12роздшу X "Перехідні положення" ЗК Украйни визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. 22 грудня 2004 р. Балаклійською РДА Харківської області було видане розпорядження №503 «Про передачу гр. [PERSON] земельної ділянки водного фонду в оренду». Затверджено розроблений ПП «Землевпорядник» Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб [PERSON], розташовану за межами населених пунктів на території Пришибської с/ради Балаклійського району Харківської області Вирішено передати гр. [PERSON] в оренду терміном на 50 років земельну ділянку водного фонду загальною площею 71. 8753га. в тому числі під водою - 35.2940 га., прибережною захисною смугою - 36.5813га., розташовану за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для рибогосподарських потреб. Зобов'язано заступника голови РДА укласти з гр. [PERSON] договір земельної ділянки. На підставі ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) і на виконання оскаржуваного розпорядження 28 грудня 2004р. Балаклійською РДА Харківської області з [PERSON] - ф1зичною особою був укладений оскаржуваний договір оренди земельної ділянки. В оренду була передана земельна ділянка загальною площею 71. 8753га., в тому числі під водою - 35,2940 га., прибережною захисною смугою - 36.5813га. Договір зареєстрований в Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.01.2005р. за №724. Документа на підставі яких земельна ділянка водного фонду, про яку йдеться, передавалась в оренду була перевірена на відповідність законодавству України (що діяло на час виникнення правовідносин), Балаклійським районним відділом земельних ресурсів та отримали схвальний висновок. Разом з тим, єдиним документом, що на думку прокурора свідчить про зайняття [PERSON] земель лісогосподарського призначення, є лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» № 116 від 18.03.2015 року, в якому зазначається « частина земельних ділянок на момент їх відведення входила в склад держлісфонду Високобірського лісництва ДП «Балаклійський лісгосп». Однак, інформац1я зазначена у самому листі має приблизний та неоднозначний характер виходячи з того, що у своєму листі ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомляє про неможливість визначення фактичної площі перетину межі держлісфонду, оскільки відсутні координати, накладка лісовпорядних планшетів на космічні знімки наносилась по ситуації. А виносу меж державного акту і меж держлісфонду в натуру не вчинялось. Більше того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що потверджують це право на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Однак, складена ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Схема не відноситься до планово - картографічних матеріалів лісовпорядкування,а саме вказане держпідприємство не діяло як експертна установа при написанні листа № 116 від 18.03.2015 року. Окрім того, жодних доказів того, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою лісового фонду і орендодавцем або користувачем змінено цільове призначення земельної ділянки позивачем не надано. Отже як випливає з наведеного, спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області фактичну площу перетину межі держлісфонду визначити неможливо, тому в розумінні Закону, станом на час ухвалення оскаржуваних р1шень, Балаклійська РДА мала повноваження щодо розпорядження нею. Разом з тим, окремо слід зауважити, що [PERSON] за час оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 71, 8753га було проведено роботи з відтворення водних живих ресурсів та роботи природоохоронного призначення, а також виготовлено санітарний паспорт водойми. Отримано дозвіл Державного підприємства «Балаклійське лісове господарство» на пересування по дорогах лісової зони до місця обєкта оренди і від нього, та встановлення вагончика на колесах в береговій зоні. Окрім того, дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель водного фонду на умовах оренди та умов договору оренди земельної ділянки [PERSON], пщтверджується висновками зробленими державним інспектором Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, викладеними у Акті переварки дотримання вимог земельного законодавства від 16.10.2007 року. Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації від 22.12.2004 року № 503 (надалі - Розпорядження № 503) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб [PERSON], що розташована за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Передано зазначену земельну ділянку водного фонду (озеро - «Лебеже») загальною площею 71. 8753га, в тому числі під водою - 35,2940 га, прибережною захисною смугою - 36.5813 га [PERSON] в оренду. 28.12.2004 року на виконання Розпорядження № 503, між Балаклійською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 04.01.2005 року за № 724. В обґрунтування позовних вимог прокурор пославшись на норми статі 122 Земельного кодексу України вважає, що Балаклійська районна державна адміністрація, приймаючи 22.12.2004р. Розпорядження № 503 «Про передачу гр. [PERSON] земельної ділянки водного фонду в оренду», не мала права на розпорядження землями державної власності для таких потреб, так - як відповідно до ч. 4 статі 122 Земельного кодексу України це є виключною компетенцією Харківської обласної державної адміністрації. Ст. 122 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваного розпорядження Балаклійською РДА регламентувала повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування по наданню земельних ділянок юридичним особам у постійне користування. Окрім того, як вбачається з Розпорядження № 503 та договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 року долучених до позову, [PERSON] є фізичною особою яка отримала зазначену вище земельну ділянку в тимчасове користування (оренду) на умовах договору , а не у постійне користування, як посилається прокурор. Отже, використання прокурором цієї норми права до спірних правовідносин є помилковим. Таким чином, з наведеного вбачається відсутність будь - яких порушень з боку Балаклійської РДА та відповідність оскаржуваного Розпорядження № 503 законодавству України. Єдиним документом, що на думку прокурора свідчить про зайняття [PERSON] земель лісогосподарського призначення, є лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» № 116 від 18.03.2015 року, в якому зазначається «частина земельних ділянок на момент їх відведення входила в склад держлісфонду Високобірського лісництва ДП "Балаклійський лісгосп». Однак. інформація зазначена у самому листі має приблизний та неоднозначний характер виходячи з того, що у своєму листі ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомляє про неможливість визначення фактичної площі перетину межі держлісфонду, оскільки відсутні координати, накладка лісовпорядних планшетів на космічні знімки наносилась по ситуації. А виносу меж державного акту і меж держлісфонду в натуру не вчинялось. Більше того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Однак, складена ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Схема не відноситься до планово - картографічних матеріалів лісовпорядкування, а саме вказане держпідприємство не діяло як експертна установа при написанні листа № 116 від 18.03.2015 року. Окрім того. ДП «Балаклійське лісове господарство» перебуваючи у складі державної комісії, погодило акт вибору та обстеження земельної ділянки для розміщення об'єкта будівництва озеро «Лебеже» на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області для передачі в оренду для рибогосподарських потреб від 14.10.2004 року, акт прийому передачі та встановлення і узгодження меж земельної ділянки зі ставком від 20.12.2004року, про що свідчить підпис директора Балаклійського держлісгоспу (на даний час ДП «Балаклійське лісове господарство») завірений печаткою організації. Окремо слід зауважити. що у своєму листі від 19.07.2004 року за № 759 Балаклійський держлісгосп зазначив, що не заперечує проти надання в тимчасове користування озера «Лебеже» Високобірського лісництва квартал 102 [PERSON] 3 наведеного вбачається хибність міркувань прокурора щодо зайняття [PERSON] земель держлісфонду та відсутність порушення прав ДП "Балаклійське лісове господарство". 3 цього ж випливає і необґрунтованість посилань в позові на незаконну фактичну зміну цільового призначення відведених земельних ділянок та неузгодження цього питання з Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства . Також на окрему увагу заслуговує, некоректне застосування прокурором у позові норм ст. 17 Лісового кодексу України та ст. 57 Земельного кодексу України, регламентуючих постійне лісокористування юридичними особами, а не орендні відносини за участю фізичн0ї особи, якою [PERSON] Відповідно до вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у 3 роки. Як було встановлено в судовому засіданні прокуратура про порушення вимог чинного законодавства дізналася лише в лютому 2015р., вважає строки давності по зверненню з вказаним позовом порушені із поважних причин, тому просить поновити строки звернення до суду. В судовому засіданні було встановлено, що прокуратурою на протязі 14 років неодноразово перевірялось виконання земельного законодавства, а сааме законність як спірного розпорядження голови Балаклійської РДА, так і договору оренди. На протязі вказаного терміну порушень діючого законодавства не встановлено. Представник прокуратури не заперечував, що спірне розпорядження, договір оренди земельної ділянки, та інші документи були предметами прокурорської перевірки неодноразово. Відповідач [PERSON] та його представник звернулися в судовому засіданні з заявою про відмову в задоволенні позову, крім вище вказаних підстав, та те, що спливли строки позовної давності. Згідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Суд критично оцінює твердження прокурора що строки позовної давності зі зверненням з даним позовом пропущені із поважних причин. По вищевказаним обставинам суд застосовує вимоги ст.ст.260, 261, 267 ЦК України та відмовляє в поновленні строків позовної давності, які пропущені без поважних причин, оскільки відсутні законні підстави для поновлення строку. Відповідно до частини 4 статті 85 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки прокурор згідно пункту 11 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed