Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 20.08.2015 року за участю автомобіля позивача сталася ДТП внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Потерпілою особою було вчасно повідомлено відповідача про настання страхового випадку та зроблено всі необхідні дії для виплати страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку з урахуванням зносу автомобіля позивача, без урахування ПДВ та безумовної франшизи, склала 28 758,54 грн., але страхове відшкодування виплачено частково в розмірі 8 735,62 грн. В позові [PERSON] просив достягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20 022,92 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.12.2015 року позовні вимоги [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді страхового відшкодування в розмірі 20 022,92 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1102,40 грн., судовий збір в розмірі 487,20 грн., а всього на загальну суму 21 612,52 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.12.2015 року, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. За доводами апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального права, судом не повно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Незаконність рішення суду заявник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішив питання щодо витребування матеріалів страхової справи. В скарзі зазначає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі виконало обов»язки щодо виплати страхового відшкодування відповідно до вимог ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач жодного разу не звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант» за поясненнями щодо розрахунку страхового відшкодування, не повідомляв про прийняття самостійного рішення про замовлення повторної оцінки пошкоджень його транспортного засобу, та не надав відповідачу копію такої оцінки. Ухвалюючи рішення щодо стягнення страхового відшкодування суд не зобов»язав позивача повернути ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, деталі транспортного засобу, які були пошкоджені в ДТП, та замінені на нові. Заявник також не погоджується зі стягнутими судом витратами на правову допомогу, обґрунтовуючи це тим, що позивачем не підтверджено доцільність зазначених витрат належними засобами доказування, що відповідають чинному законодавству України. Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 20.08.2015 року о 09-10 год. водій [PERSON], в м. Чернігові виїхавши з дворової території будинку № 130 по вул. Пухова, керуючи автомобілем [NUMBER]. не надала перевагу в русі автомобілю "Тойота" д.н.з. [NUMBER], який рухався по вул. Пухова, в наслідок чого сталося зіткнення автомобілів, та останній отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.09.2015 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАГІ та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 9). Згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АЕ/3016074 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Сузукі» була застрахована у ТДВ СК "Альфа- Гарант" (а.с. 11), за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілому становить 50 000,00 грн., з безумовною франшизою 500,00 грн. та строком дії з 19.04.2015 року по 18.04.2016 року. 29.10.2015 року ТДВ СК "Альфа- Гарант" було здійснено відшкодування у розмірі 8 735,62 грн. Відповідно до Висновку № 284 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 28.08.2015 року вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, автомобіля "Тойота" д.н.з. [NUMBER] без урахування ПДВ складає 29258,54 грн. (а.с. 41-53). Задовольняючи позов та стягуючи страхове відшкодування, а також витрати за надання правової допомоги і судові витрати у справі, суд першої інстанції, дослідив докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 5760, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог та наявності для цього правових підстав, передбачених п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1192 ЦК України, ст. ст. 79, 88 ЦПК України. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду. Цивільно-правові відносини у сфері обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним нормативним актом Законом України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ст. 9 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов»язкового ліміту відповідальності страховика. У відповідності до вимог ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші виплати вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Проте, звертаючись до суду з позовом, позивачем було надано Висновок № 284 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 28.08.2015 року, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 20.08.2015 року, легкового автомобіля "Тойота", з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, без урахування ПДВ становить 29258,54 грн. Відповідно до положень ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з правилами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство ведеться на засадах змагальності сторін. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. У зв»язку з наявністю в матеріалах справи суперечливих даних про вартість матеріального збитку(шкоди) завданих [PERSON] в результаті пошкодження його автомобіля, та для з»ясування встановлення фактичного розміру збитків завданих пошкодженням транспортного засобу, апеляційним судом було задоволено клопотання представника позивача, та ухвалою від 23.03.2016 року була призначена судово - автотоварознавча експертиза (а.с. 151-152). Відповідно до Висновку експерта № 1-08/06 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 08.06.2016 року вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без ПДВ, завдана власнику автомобіля "Тойота" під час ДТП від 20.08.2015 року, станом на час відновлюваного ремонту, а саме 26.02.2016 року, складає: 28576,26 грн. (а.с. 157-185). Крім того, згідно акту виконаних робіт від 26.02.2016 року загальна вартість ремонту склала 50434, 59 грн. (а.с. 146-149). Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що страхувальник повинен відшкодувати розмір збитків, завданих транспортному засобу належного позивачу, станом на час відновлювального ремонту, а саме 26.02.2016 року, виходячи із суми, оціненої висновком судової автотоварознавчої експертизи від 08.06.2016 року що є належним та допустимим доказом, та який становить 28576,26 грн. з відрахуванням з цієї суми франшизи 500 грн. та частини виплаченого страхового відшкодування - 8735,62 грн., а отже рішення місцевого суду від 17.12.2015 року підлягає зміні в частині стягнення страхового відшкодування, а саме слід зменшити розмір стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] з 20022,92 грн. до 19340,64 грн. Доводи скарги, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі виконало обов»язки щодо виплати страхового відшкодування відповідно до вимог ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження, та доводи, що в порушення п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, судом першої інстанції не було витребувано страхової справи в ТДК СК «Альфа-Гарант» не призвело до неправильного вирішення справи по суті. Крім того, доводи щодо не звернення позивача до ТДК СК «Альфа-Гарант» за поясненнями щодо розрахунку страхового відшкодування, проведення самостійно повторної оцінки, а також ненадання її копії страховій компанії, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування шкоди. Посилання в скарзі на те, що ухвалюючи рішення щодо стягнення страхового відшкодування суд, не перевірив законність дій ТДВ СК «Альфа-Гарант» щодо розрахунку страхового відшкодування та його розміру, не зобов»язав позивача повернути ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до роз"яснень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, деталі транспортного засобу, які були пошкоджені в ДТП, та замінені на нові, з врахуванням вимог ст. 11 ЦПК Ураїни, не можуть бути предметом розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутня заява заподіювача шкоди. Не спростовують правильності висновків суду і посилання скаржника, що позивачем не підтверджено доцільність витрат на правову допомогу належними засобами доказування, оскільки судом першої інстанції стягнуто витрати за 2 години, при цьому участь у судовому засіданні склала 1 год. 08 хвилин. Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України слід зменшити стягнутий судовий збір з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] з 487,2 грн. до 472,58 грн., тобто пропорційно задоволених вимог, а також підлягають стягненню судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи, згідно квитанції № 0.0.562924896.1 від 07.06.2016 року, на суму 3200, 00 грн.

Outcome: partial