Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про повернення грошового вкладу та відшкодування збитків, посилаючись на те, що 25 червня 2013 року між нею та відповідачем - ПАТ «УкрСиббанк», від імені якого діяв начальник відділення №145 [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом, було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами №26353281513200 UАН. Сума вкладу складала 240000,00 гривень. Для розміщення вкладу в Банку відкривається вкладний рахунок №26353281513200. Розмір процентної ставки складав 13,70 % річних. Строк зберігання вкладу з 25 червня 2013 року до 27 червня 2014 року. Нараховані проценти за Договором сплачувались щомісячно 25 числа готівкою через касу Банку. Також позивач зазначає, що в 15-20 числах липня 2013 року, з відділення банку їй зателефонували, та попрохали, у випадку можливості, зробити довнесення на депозитний рахунок, чим збільшити суму депозитного вкладу; мотивуючи це тим, що співробітникам необхідно виконати якийсь показник по вкладам. Відгукнувшись на прохання, маючи вільні гроші, 22.07.2013 року позивач зробила довнесення на депозитний рахунок №26353281513200, у сумі 60000,00 гривень. Таким чином, станом на 22.07.2013 року, за розрахунками позивача, загальна сума її депозитного вкладу складала 300000,00 гривень. 18.03.2014 року позивач звернулася до Баку з питанням, щодо того, що їй невірно нараховують відсотки по депозиту, оскільки сума щомісячної виплати повинна вираховуватись з 300000,00 гривень, на що їй повідомили, що відповідно до даних Банку, сума мого депозиту складає 240000,00 гривень, і що система не відображає будь-якого поповнення депозитного рахунку. Натомість, менеджер повідомила, що з рахунку відкритого на ім'я позивача знімались кошти в розмірі 30000,00 гривень, потім 25000,00 гривень, потім 2300,00 гривень, потім 2648,00 гривень, але це не депозитний рахунок. Позивач зазначає, що вона заперечила, що даний рахунок нею не відкривався, і дані кошти вона не знімала, про що написала відповідну заяву від 18.03.2014 року. У травні 2014 року з Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області позивача повідомили про те, що їй необхідно з'явитися до районного відділу міліції та отримати постанову про визнання її потерпілою по кримінальному провадженню №1201423003000943 від 18.03.2014 року, відповідно до чого 15.05.2014 року вона отримала відповідну постанову. Відповідно до змісту постанови позивач дізналася, що довнесені нею 22.07.2013 року кошти у розмірі 60000,00 гривень були незаконно привласнені працівником банку [PERSON], шляхом зняття їх з поточного рахунку відкритого на ім'я позивача. На підставі вказаних подій, позивач звернулася до керівництва відділення Банку у м.Херсоні з вимогою пояснити викладені обставини та з'ясувати всі обставини щодо всіх її коштів, що перебували на депозиті у Банку. Як з'ясувалося, всупереч виданій позивачу [PERSON] №5 від 22.07.2014 року та всупереч її волі, довнесені позивачем 60000,00 гривень були внесені працівником Банку на інший, не депозитний рахунок, який вона навіть не відкривала і не здогадувалась про нього, а згодом цим же працівником дані кошти були частинами зняті з цього рахунку та привласнені. Таким чином, позивач стала жертвою зловмисних шахрайських дій працівника Банку, що на її думку, ще було пов'язано і з некомпетентністю керівництва Банку, яке не змогло забезпечити належний контроль за діяльністю своїх працівників. У звязку з цим позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом, та просить суд стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь позивача - [PERSON] суму довнесеного 22.07.2013 року грошового вкладу у розмірі 60000,00 гривень, а також суму невиплачених відсотків у розмірі 7657,00 гривень, що разом складає 67 657,00 гривень. Стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь позивача - [PERSON] інфляційні витрати за час затримання повернення коштів у розмірі 14552,26 гривні. Стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь позивача - [PERSON] пеню у розмірі трьох відсотків річних за час затримання виплати коштів, у розмірі 1468,06 гривень. Крім цього позивач вважає, що їй заподіяно моральну шкоду, тому позивач просить стягнути з АТ «УкрСиббанк» на користь позивача - [PERSON] моральну шкоду у розмірі 8000,00 гривень. В ході судового розгляду справи позивач збільшила заявлені нею позовні вимоги та просила: - стягнути з АТ «УкрСиббанк» на свою користь суму довнесеного 22.07.2013 року грошового вкладу у розмірі 60000,00 гривень (Шістдесят тисяч гривень), а також суму невиплачених відсотків у розмірі 21642,25 гривень (Двадцять одна тисяча шістсот сорок дві гривні 25 копійок), що разом складає 81642,25 гривень (Вісімдесят одна тисяча шістсот сорок дві гривні 25 копійок); - стягнути з АТ «УкрСиббанк» на свою користь інфляційні витрати за час затримання повернення коштів у розмірі 41310,90 гривень (Сорок одна тисяча триста десять гривень 90 копійок); - стягнути з АТ «УкрСиббанк» на свою користь пеню у розмірі трьох відсотків річних на час затримання виплати коштів у розмірі 3456,54 гривень (Три тисячі чотириста пятдесят шість гривень 54 копійки); - стягнути з АТ «УкрСиббанк» на свою користь понесені нею судові витрати у розмірі 2290,24 гривень (Дві тисячі двісті девяносто гривень 24 копійки). В судовому засідання позивач та її представник заявлені збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Договору банківського вкладу (депозиту) з Правилами №26353281513200 UAH від 25 червня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», від імені якого діяв начальник відділення №14 [PERSON], на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], 25.06.2012 року і зареєстрованої в реєстрі за №852, та [PERSON], сума вкладу склала 240000,00 гривень, для розміщення вкладу відкрився вкладний рахунок №26353281513200, розмір процентної ставки склав 13,70%, строк зберігання вкладу з 25.06.2013 року по 27.06.2014 року. Нараховані проценти за Договором сплачуються Вкладнику щомісячно 25 числа готівкою через касу Банку. Згідно квитанції №58 від 25 червня 2013 року [PERSON] внесла на рахунок №26353281513200 у АТ «УкрСиббанк» 240000,00 гривень. Згідно квитанції №5 від 22 липня 2013 року [PERSON] внесла на рахунок №26353281513200 у АТ «УкрСиббанк» 60000,00 гривень. Згідно довідки про рух по рахунку №26201281513200 за період з 25.09.2013 року по 25.12.2013 року було здійснено видачі з вкладного рахунку [PERSON] №26201281513200 сум у розмірах: 394,00 гривень, 30000,00 гривень, 2300,00 гривень, 25000,00 гривень та 2648,14 гривень. Згідно виписки по операціям за договором №26353281513200 від 25.06.2013 року 25.06.2013 року зараховано на зазначений рахунок 240000,00 гривень. Крім цього згідно довідки про рух коштів на рахунку [PERSON] письмово заперечено відкриття рахунку №26201281513200 UAH, а також зарахування на нього 60000,00 гривень, та видачу їй із вказаного рахунку 394,00 гривень, 30000,00 гривень, 2300,00 гривень, 25000,00 гривень та 2648,14 гривень. Відповідно до заяви від 18.03.2014 року написаної [PERSON] начальнику Херсонського відділення «УкрСиббанку» вона зазначила, що 25.06.2013 року нею було відкрито депозит №26353281513200 в національній валюті України в сумі 240000,00 гривень, а також 22.07.2013 року вона додаткового внесла на депозитний вклад 60000,00 гривень через касу банку. Станом на 18.03.2014 року заявник зазначає, що сума вкладу складає 300000,00 гривень. Крім цього згідно даної заяви заявник зазначає, що протягом 2013-2014 років вона свій депозитний вклад не переривала та ніякі суми нею не знімались. Згідно висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України №5168 від 11.02.2016 року підпис від імені [PERSON] в графі «Вкладник» договору банківського вкладу (депозиту) з правилами №26201281513200 UAH від 22.07.2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки №15 від 22 липня 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки №4 від 25 вересня 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки №43 від 12 листопада 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки №31 від 25 листопада 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки №37 від 05 грудня 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отриувача» заяви на видачу готівки №5 від 25 грудня 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Згідно ч.1 ст.1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, згідно п.3.3 Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до статті 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплативши проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Крім того, згідно п. 3.3 Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно постанови про визнання потерпілим, цивільним позивачем від 22.04.2014 року слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області [PERSON] визнано потерпілою та цивільним позивачем у кримінальному провадженні №12014230030000943 від 18.03.2014 року за підозрою [PERSON], [INFO], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, а саме: привласнення грошових коштів на загальну суму 60000 гривень, шляхом безпідставного їх зняття з поточного депозитного рахунку [PERSON], які не мала права самовільно знімати, привласнивши їх собі та розпорядившись ними на свій розсуд. З урахуванням викладеного, а також висновку судової почеркознавчої експертизи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з АТ «УкрСиббанк» довнесеного 22.07.2013 року грошового вкладу, а також невиплачених відсотків є обґрунтованими, законними, та підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини п'ятої статті 1061 Цивільного кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. На підставах викладених, з урахуванням правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України №6-39цс13 від 29 травня 2013 року, суд дійшов переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з АТ «УкрСиббанк» на її користь інфляційних витрат за час затримання повернення коштів, пені, а також трьох відсотків річних за час затримання виплати коштів - підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ч.1, ч.2 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Разом з цим у відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по оплаті рахунку за проведення судової почеркознавчої експертизи, позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2290,24 гривень. А також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1264,09 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про повернення грошового вкладу та відшкодування збитків є законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved