Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований тим, що 15.02.1992 року [PERSON] уклала заповіт, яким всю належну їй квартиру з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться у [ADDRESS] - заповіла позивачу, яка на той час мала прізвище " [PERSON] ". Заповіт був посвідчений державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Бурка З.П., зареєстрований в реєстрі за № 4-365. [INFO] , [PERSON] - померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно. Жодних спадкоємців за законом першої черги у [PERSON] не було і єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] - є [PERSON] . Позивач зазначає, що в зв`язку із укладенням шлюбу, вона змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", а в подальшому із "[PERSON]" на [PERSON] ". Також, позивач зазначає, що через свого представника, вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від [PERSON] , внаслідок чого приватним нотаріусом Надольською О.А., 05 грудня 2019 року було зареєстровано спадкову справу (№65175824). Щднак, на момент смерті у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на її квартиру та була відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності [PERSON] за даними Державного реєстру речових прав на дане нерухоме майно у зв`язку з чим постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. від 13.11.2020 року № 103/02-31, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину позивач вимушена звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. В ході проведення підготовчого провадження, за ухвалою суду від 27.01.2021 року витребувано із КП "ВООБТІ" інвентарну справу № 105530 на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] та у державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори спадкову справу, реєстраційний номер у спадковому реєстрі 65175824 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 17.02.2021 року повторно витребувано із КП "ВООБТІ" інвентарну справу № 105530 на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Ухвалою суду від 17.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.03.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, у якій він уточнив вимоги позовної заяви з : "Визнати за громадянкою Росії [PERSON] право власності на квартиру з відповідною часткою господарчи будівель, за адресою [ADDRESS] загальною площею 45,9 кв. м." на "Визнати за громадянкою Росії [PERSON] право власності на квартиру з відповідною часткою господарчи будівель, за адресою [ADDRESS] загальною площею 44,3 кв. м.". В судовому засіданні представник позивача - адвокат Власюк І.Т. позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем. Представник відповідача [PERSON] , у судовому засіданні при прийнятті рішення по справі поклалась на розсуд суду. З`ясувавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею кооперативної квартири у Вінницькому УЖБК-2 за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою УЖБК-2 від 29.08.1992 р. ( а.с. 21). Відповідно до заповіту від 15.02.1992 року [PERSON] в разі її смерті заповіла всю належну їй квартиру з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , та також належні їй предмети домашньої обстановки і вжитку своїй племінниці - [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається із сСвідоцтва про укладення шлюбу від 26.12.1992 року №521, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого їй присвоєно прізвище чоловіка "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.12.1997 р. №366 між подружжям розірвано шлюб, після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище чоловіка (а.с 10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 21.06.2002 р. №8, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого їй присвоєно прізвище чоловіка " [PERSON] " (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] від 03.12.2019 р. актовий запис № 3446 - померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Надольською О.А. 05.12.2019 р. зареєстровано спадкову справу №65175824 відносно спадкодавця [PERSON] (а.с. 18). Із інформаційного листа приватного нотаріуса Надольської О.А. від 05.06.2020 р. №42/04-14 наданого на усне звернення [PERSON] , яка діє за довіреністю (а.с. 17), з проханням вказати, хто подав заяви про прийняття або відмову від спадщини та є спадкоємцями [PERSON] , вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала племінниця [PERSON] . Відомостей про інших спадкоємців у справі немає (а.с. 19). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2020 р. №103/02-31 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , оскільки на момент смерті у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на її квартиру та була відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності [PERSON] за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 23). Як вбачається з відповіді КП "ВМБТІ" від 18.12.2019 р. № 11391 на запит приватного нотаріуса, відповідно до інвентаризаційної справи №105530 на кв. [ADDRESS] за [PERSON] зареєстрована в цілому вищевказана квартира на підставі довідки (а.с. 20). Дана обставина була також встановлена у судовому засіданні при досліджуванні інвентаризаційної справи №105530, яка була надана на ухвалу суду (аркуш інвентаризаційної справи 1, 8). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщинивона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню. Судові витрати за клопотанням представника позивача, підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved