Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом. Заочним рішенням Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. З вказаним рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» порушує питання про скасування ухваленого рішення, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а саме посилаючись на те, що суд невірно послався на пропущення строку позовної давності та невірно вказав на те, що рішеннями судів вже стягнуто заборгованість з відповідача,оскільки борг не повернуто, рішення судів не виконані, тому позивач має право на стягнення заборгованості з відповідача. Банк має право нараховувати до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань пеню, штрафи та проценти. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суд першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріли справи і перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в зазначеній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2006 року, між Публічним акціонерним товариством «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ООМ7СК40000159 від 11 липня 2006 року (а.с. 12). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 11 липня 2006 р. по 11 липня 2021 р. включно, у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 16 100,00 доларів США на наступні цілі: купівля житла - 14 000,00 доларів США, а також в розмірі 2 100,00 доларів США на сплату страхових платежів в випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструмента в розмірі суми 0,21% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 договору і винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 договору. Згідно п. 2.3.1 кредитного договору банк має право в однобічному порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США к гривні більше ніж на 10% в порівнянні з курсом долара США к гривні, встановленого НБУ на момент укладання договору; зміни розміру відрахувань в страховий фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитам банку України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь-якого з обов'язків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені відбувається у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ООМ7СК40000159 від 11 липня 2006 року, укладеного між ПриватБанком та Клієнтом - [PERSON], станом на 14.07.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 72 624,60 доларів США, яка складається з: 12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 245,47 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 591,43 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 7-10). Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 17 грудня 2007 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,20 кв.м., житлова площа 48,10 кв.м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 105). Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 19 жовтня 2011 року з [PERSON], [INFO] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 25 408,84 доларів США (а.с 6). Відповідно до постанови, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області Джегола В.В. виконавчий лист № 2-2266 виданий 09.12.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25 408,84 доларів США, що в еквіваленті курсу НБУ на 19.10.2011 р. становить 204 287,07 грн. було повернуто стягувачу. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 червня 2014 року з [PERSON], [INFO] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 52 242,29( в тому числі -12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 2245,47 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24617,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 05 червня 2014 року складає 614 382 гривні 91 копійку (а.с. 108-109). Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, у зв'язку з чим відмовив позивачу у задоволенні позову, так як позивачем не надано суду доказів в обґрунтування позовних вимог. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Ухвалене у справі судове рішення не відповідає вимогам матеріального та процесуального права з наступного. Апеляційним судом встановлене, що 11 липня 2006 року, між Публічним акціонерним товариством «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ООМ7СК40000159 від 11 липня 2006 року (а.с. 12). Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 11 липня 2006 р. по 11 липня 2021 р. включно, у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 16 100,00 доларів СІНА на наступні цілі: купівля житла - 14 000,00 доларів США, а також в розмірі 2 100,00 доларів США на сплату страхових платежів в випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструмента в розмірі суми 0,21% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 договору і винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 договору. Згідно п. 2.3.1 кредитного договору банк має право в однобічному порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США к гривні більше ніж на 10% в порівнянні з курсом долара США к гривні, встановленого НБУ на момент укладання договору; зміни розміру відрахувань в страховий фонд або зміни середньозваженої ставки по кредитам банку України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь-якого з обов'язків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені відбувається у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ООМ7СК40000159 від 11 липня 2006 року, укладеного між ПриватБанком та Клієнтом - [PERSON], станом на 14.07.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 72 624,60 доларів США, яка складається з: 12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 245,47 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 44 591,43 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 7-10). Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 17 грудня 2007 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,20 кв.м., житлова площа 48,10 кв.м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 105). Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 19 жовтня 2011 року з [PERSON], [INFO] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 25 408,84 доларів США (а.с 6). Відповідно до постанови, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області Джегола В.В. виконавчий лист № 2-2266 виданий 09.12.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25 408,84 доларів США, що в еквіваленті курсу НБУ на 19.10.2011 р. становить 204 287,07 грн. було повернуто стягувачу. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 червня 2014 року з [PERSON], [INFO] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 52 242,29( в тому числі -12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 2245,47 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24617,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 05 червня 2014 року складає 614 382 гривні 91 копійку (а.с. 108-109). Розрахунок заборгованості позивач надав за період з 11.07.2006 року по 14.07.15 року./ а.с.7-10/ й позов пред'явлено за період з 11.07.2006 року по 14.07.15 року. Ухвалою судової колегії апеляційного суду Донецької області від 06.06.16 року провадження по справі закрито за період з 11.07.2006 року по 26.03.14 року, у зв'язку з ухваленням рішення постановленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили; Колегія апеляційного суду не бере до уваги обґрунтування апеляційної скарги у частині помилкового висновку суду щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки такі висновки суду у рішенні відсутні. Суд бере до уваги доводи апеляційної скарги у частині того, що суд першої інстанції необґрунтовано послався, відмовляючи у позові про стягнення пені за період з 27.03.2014 року по 13.04.2014 року, процентів та заборгованості по комісії за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року, пославшись на те, що з цих підстав вже є рішення, оскільки кредитний договір є чинним і ці твердження ґрунтуються на законі з наступного. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь-якого з обов'язків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені відбувається у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач сплачує позивачу винагороду за надання фінансового інструмента в розмірі суми 0,21% від суми виданого кредиту щомісячно в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 договору і винагороду за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 договору. Відповідно до матеріалів справи, вбачається, що рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 червня 2014 року з [PERSON], [INFO] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 52 242,29( в тому числі -12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 2245,47 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24617,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 26 березня 2014 року складає 614 382 гривні 91 копійку (а.с. 108-109). Тобто з відповідача на користь позивача стягнуто повністю тіло кредиту,проценти, пеня та комісія станом на 26.03.14 року. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Проте, розглядаючи питання про стягнення пені з відповідача на користь за період з 27.03.14 й по 14.07.15 року, колегія апеляційного суду вважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню за період з 27.03.14 року по 13.04.14 року з наступного. Відповідно до положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Апеляційним судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у м. Харцизьк Донецької області. Відповідно до Переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, місто Харцизьк входить до цього переліку. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем будь-якого з обов'язків, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені відбувається у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Враховуючи попередні рішення суду у позивача виникло право звернення з вимогою до відповідача про сплату пені саме з 27.03.14 року, але період з 14.04.14 року. підпадає у період дії Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З цих підстав на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року й по 14.07.15 року не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене вище, колегія суддів Апеляційного суду Донецької області вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у позові позивачу про стягнення з відповідачки пені за період з 27.03.2014 року по 13.04.2014 року, та процентів і комісії з 27.03.2014 року по 14.07.15 року, бо нарахування пені, процентів та комісії після закінчення строку дії договору та з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання передбачено законодавством. Така правова позиція відображена й у Постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, відповідно до якої згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до письмового пояснення позивача до розрахунку заборгованості, відповідач заборгував за період з 27.03.2014 року по 13.04.2014 року: - по пені - 333 долара США/ відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року - 8325грн./; - по процентам за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року - 3925,92 дол. США / відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року складає 98448грн./; - по комісії за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року - 536,75 дол. США / відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року складає 13418,72 грн./; Колегія суддів бере до уваги наданий розрахунок і вважає, що він зроблений відповідно до Умов надання кредиту. За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні заборгованості з процентів та комісії з відповідача на користь позивача за період з 27.03.2014 року по 14.07.15 року,заборгованості по пені за період з 27.03.14 року по 13.04.14 року, про задоволення позову у цій частині і про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості, а саме: - по процентам за користування кредитом за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року - 3925,92 дол. США / відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року, складає 98448грн./; . - по комісії за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року - 536,75 дол. США / відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року, складає 13418,72 грн./; - заборгованості по пені за період з 27.03.14 року по 13.04.14 року - 333 долара США/ відповідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют, станом на 6 червня 2016 року складає 8325грн./; Усього: 120191,72 грн. Підставами для цього у відповідності п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1201 грн.92 коп. , витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн.

Outcome: partial