Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що навесні 1988 року разом з сім`єю переїхав з села Висоцьк Дубровицького району Ровенської області до села Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області як особи, які постійно працювали або проживали у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення. В літку 1988 року КСП "Авангард" (правонаступником якого є відповідач СТОВ "Аванград") , в якому він працював водієм, надав йому та його сім`ї для проживання будинок [ADDRESS] подальшому було перейменовано на [ADDRESS] ". 17.04.1995 року загальними зборами КСП "Авангард" №2 було прийнято рішення про продаж позивачу вказаного будинку за ціною 3200 карбованців. Того ж року позивачем було сплачену продавцю обумовлену суму коштів, після чого даний будинок було знято з балансу КСП "Авангард" . В грудні 2019 року позивач через свого представника звернувся до відповідача з приводу оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку та його нотаріального посвідчення. Останнім було відмовлено у здійсненні цього, посилаючись при цьому на те, що даний будинок було продано позивачу у 1995 році та знято з балансу господарства, в зв`язку з чим запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного між ним та КСП "Авангард" (правонаступником якого є відповідач СТОВ "Аванград") на підставі рішення загальних зборів КСП "Авангард" №2 від 17.04.1995 року та визнати за ним право власності на даний будинок. Від позивача надійшла заява (телефонограма) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (тим самим визнавши позовні вимоги). Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 16.04.2019 року; копію виписки із протоколу загальних зборів членів КСП "Авангард" №2 від 17.04.19995 року; копії довідок СТОВ "Авангард" від 16.10.2013 року, 21.11.2013 року; копію рішення виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів від 30.06.1992 року №28; копію свідоцтва про право на спадщину від 10.08.2011 року; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2019 року; копію довідки КП "Баштанське РБТІ" від 31.10.2018 року; копію реєстраційного посвідчення БТІ від 12.12.1989 року; копію архівної довідки архівного відділу Баштанської райдержадміністрації від 17.04.2019 року; копію рішення виконавчого комітету Баштанської районної ради народних депутатів від 12.12.1989 року №343; копію рішення виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів від 28.11.1989 року №60; копію запиту адвоката Поповської [PERSON] .М. на ім`я СТОВ "Авангард"; копію відповіді СТОВ "Авангард" на запит адвоката Поповської О.М.; копію технічного паспорту на житловий будинок; копію звіту про оцінку майна; Інформаційну довідку про Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено наступне. З наявних в матеріалах справи копії копії довідки КП "Баштанське РБТІ" від 31.10.2018 року (а.с. 16), копії реєстраційного посвідчення БТІ від 12.12.1989 року (а.с.17) та копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.22-23) вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано за колгоспом "Авангард". Даний будинок складається з: житлового будинку А1, убиральні Г1, погрібу Дпб, сараю Е1, гаражу Ж1, відмостки №1, басини №2, огорожі №7,8,9. Згідно довідки СТОВ "Авангард" від 21.11.2013 року (а.с.39) правонаступником колгоспу "Авангард" є СТОВ "Авангард". На підставі рішення виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів від 30.06.1992 року №28 в селі Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області вулицю Садову перейменовано на вулицю С. Бойченка (а.с.40). 17.04.1995 року загальними зборами КСП "Авангард" №2 було прийнято рішення про продаж позивачу [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] за ціною 3200 карбованців. Того ж року позивачем було сплачену колгоспу "Авангард" обумовлену суму коштів, після чого даний будинок було знято з балансу колгоспу "Авангард", що підтверджується відповідними довідками відповідача (а.с. 37-38). На звернення позивача відповідачем було відмовлено в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу вказаного будинку, посилаючись при цьому на те, що даний будинок було продано позивачу у 1995 році та знято з балансу господарства. Сукупність встановлених\~судом обставин\~підтверджують,\~що 17.04.1995\~року між\~позивачем та\~КСП "Авангард"\~(правонаступником\~якого є\~відповідач СТОВ\~"Аванград")\~було укладено\~договір купівлі-продажу\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ,\~згідно умов\~якого позивач\~придбав даний\~будинок у\~власність.\~Умови договору\~сторонами було\~виконано повністю\~-\~покупцем було\~сплачено відповідачу\~обумовлену суму\~коштів,\~а відповідачем\~в свою\~чергу було\~передано вказаний\~будинок.\~Відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард", як правонаступник продавця угоди, ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. Пунктом 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Укладення даної угоди мало місце в 19995 році, тобто під час дії\~Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої\~статті 47 ЦК УРСР\~та\~пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року№3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»\~якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. В силу вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~ Ст. 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.. Сукупність встановлених судом обставин свідчать про наявність достатніх підстав для задоволення позову\~щодо визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами, з метою захисту права власності останнього. Крім того, необхідність задоволення позову обумовлена визнанням позову стороною відповідача. Так, згідно ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Із змісту ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним на підставі ч.1\~ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. З наявних в матеріалах справи квитанцій № 0.0.1569939905.1 від 30.12.2019 року (а.с.1) та № 0.0.1603926300.1 від 03.02.2020 року (а.с.2) вбачається, що при пред`явленні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 00 коп. та 769 грн. 00 коп., а всього 1609 грн. За такого, позивачу підлягає поверненню сплачений судовий збір в розмірі 804 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved