Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини , в порядку ст.. 317 ЦПК України. Свої вимоги мотивував тим, що він є батьком [PERSON], який народився [INFO] в АР Крим м.Сімферополь. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому просив встановити факт народження гр.України [PERSON] сина [PERSON], [INFO], який народився в м.Сімферополь та допустити негайне виконання рішення у справі. В подальшому уточнив вимоги. В судовому засіданні заявник уточнену заяву підтримав та просив її задовільнити посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи - Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від начальника відділу ДРАЦС надійшла заява, в якій просить справу слухати без участі їх представника, проти заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». В медичному свідоцтві про народження серії 35 № 018147 зазначено , що [PERSON] , [INFO] [INFO] року в м.Сімферополь народила дитину чоловічої статі. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копією паспортів. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В свою чергу, відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є тимчасово окупованою територією. Згідно зі ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту народження на окупованій території України, суд бере до уваги відповідну практику Європейського суду України з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах проти Туреччини : "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", а також Молдови та Росії : "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), яка згідно українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт народження [PERSON] дитини чоловічої статі - [PERSON] [INFO] року у м. Сімферополь. Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявнику надано відмову за № 1974-15.13-101 від 08.09.2018 року у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі народженого [INFO] у [PERSON] оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної реєстрації України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Іншим шляхом, ніж шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту народження цієї дитини, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження є неможливою. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією є сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Встановлення даного факту, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина. Оскільки відмова відділу ДРАЦС зареєструвати факт народження дітей у зв'язку з вищевказаним не дає йому можливості належним чином реалізувати це право, тому порушене право заявника підлягає захисту в суді шляхом задоволення його заяви. Згідно ч.1 п. 8 ст. 430 ЦПК України , ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved