Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно судового наказу Городоцького районного суду Хмельницької області від 26.07.2018 р. вона отримує аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно на свою користь з відповідача, на утримання доньки [PERSON] [INFO] . Позивач вважає даний розмір аліментів занадто малим і недостатнім для забезпечення нормального розвитку дитини. Ухвалою суду від 30.07.2019 року витребовувались відомості із Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області №6841 щодо наявності за відповідачем на праві власності легкового автомобіля та його вартості; з МЗС України та Департаменту консульської служби МЗС України відомості на підтвердження перебування відповідача в США та його працевлаштування там; з Адміністрації ДПС України відоомсті щодо перетину державного кордону відповідачем (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 12.09.2019 року додатково витребовувались з Адміністрації ДПС України відомості щодо перетину державного кордону відповідачем (а.с.59). Ухвалою суду від 30.09.2019 року витребовувались відомості з АТ КБ "ПриватБанк" та ПАТ "Ощадбанк" щодо пеперахунку коштів відповідачем на користь третіх осіб (а.с.74). В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали та просять збільшити розмір аліментів що стягуються з відповідача до 15000 грн. щомісячно. Посилаються на те, що відповідач офіційно працевлаштований в США, має високій дохід, придбав в Україні автомобіль, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Також посилаються на погіршення матеріального стану [PERSON] , яка на даний час звільнена з роботи. Також вказують на погіршення стану здоров`я позивача та дитини, що також потребує додаткових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. В попередніх судових засіданнях представник відповідача позовні вимоги визнавав частково в сумі 1600 грн., однак заперечував твердження позивача про те, що відповідач проживає чи працює в США на даний час. Також, звертав увагу суду, що автомобіль відповідач придбав задовго до видачі судом наказу про стягнення аліментів, а ому така обставина не може свідчити про істотне покращення його матеріального стану. Твердження позивача та її представника по суті позову вважає безпідставними та надуманими. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Судовим наказом від 26.07.2018 року Городоцьким районним судом Хмельницької області ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття на користь [PERSON] на [PERSON] [INFO] (а.с.11). Згідно довідки-розрахунку, виданої [PERSON] Городоцьким районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 04.06.2019 року вбачаєтся, що за місяці, які передували даті звернення [PERSON] до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, їй щомісячно нараховувались аліменти в сумі 1013 грн. 50 коп., які своєчасно сплачувались відповідачем (а.с.9). Як вказує сама позивач в судовому засіданні, станом на сьогодні їй нараховуються та вона отримує аліменти в сумі приблизно 2000 грн. щомісячно. Дана обставина підтверджується довідкою Городоцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 27.09.2019 року, з якої вбачається, що розмір нарахованих аліментів за липень-серпень 2019 р. становить 1933 грн. (а.с.67). \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України) Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, згідно ч. 1\~ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до\~ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до положень\~ч.1 ст.\~184\~СК України, за заявою одержувача визначає \~розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень… Суд вважає безпідставними доводи позивача та її представника про те, що наявність придбаного автомобіля відповідачем свідчить про зміну його матеріального становища. Так, з відповіді РСЦ МВС в Хмельницькій області від 15.08.2019 року, на запит суду, вбачається, що [PERSON] дійсно придбав та зареєстрував право власності на автомобіль DAEWOO GENTRA 2014 року випуску 29.04.2016 року (а.с.42). Отже, при первинному стягненні аліментів з відповідача наказом Городоцького районного суду Хмельницької області 26.07.218 року дана обставина вже існувала, а тому вона не може свідчити про зміну матеріального становища відповідача на даний час. Позивач сама звернулась до суду із заявою про видачу наказу про стягнення аліментів в розмірі ј частини з доходу відповідача, була обізнаною про матеріальний стан відповідача, а отже її задовольняв саме такий розмір аліментів. Не бере до уваги суд і доводи позивача та її представника про те, що відповідач проживає та працює в США, має високі доходи. Така позиція сторони не підтверджена будь-якими доказами, побудована виключно на припущеннях. Позивач посилається, що така інформація їй стала відома від спільних знайомих, однак дані особи як свідки судом не допитувались, відповідних клопотань ні позивачем ні її представником не заявлялось. Щодо долучених фотознімків із соціальних мереж, то вони не можуть слугувати належним доказом того, що відповідач проживає в США, оскільки з них неможливо встановити період часу у який вони були зроблені (а.с.17-20). В той же час, представник відповідача вказує, що дані знімки були зроблені дійсно в США, але у ще у 2011 році. В той же час, ч.6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Тому, суд не може вважати вищевказані фотознімки достовірними доказами, а отже не приймає їх до уваги. Так само, не може братись до уваги на підтвердження обставини перебування відповідача в США роздруківка з вайберу, де зазначено номер телефону американського формату та абонент позначений як " [PERSON] " (а.с.16). Суд не має можливості ідентифікувати кому саме даний номер телефону належить, тоді як підписати в телефоні можна будь-який номер будь-яким іменем. Крім того, особливістю мессенджеру Вайбер є те, що фізично особа може знаходитись в будь-якій точці світу, при тому її аккаунт у вайбер може бути прив`язаний до номеру будь-якої країни. З подібних підстав, а саме неможливості ідентифікувати належність конкретній особі, не може братись судом до уваги і роздруківка сторінки з сайту "Однокласники", яка ніби то належить [PERSON] (а.с.16). Не можуть братись до уваги судом і твердження позивача, на підтвердження зміни її матеріального стану та стану здоров`я, про те, що з 26.06 по 05.07.2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні із запаленням легенів, що потягнуло значні фінансові витрати. Зокрема, відповідачем не надано будь-яких доказів понесення таких значних фінансових витрат. Крім того, дане захворювання не є хронічним чи таким, яке могло істотно вплинути на працездатність позивача в минулому чи станом на даний час. Також, не беруться до уваги твердження позивача про нерегулярність сплати аліментів відповідачем, оскільки будь-які докази заборгованості по аліментах відсутні. Поряд із цим суд, суд бере до уваги ту обставину, що згідно поданих документів, а саме копії трудового договору та попередження про скорочення штату, з 08.09.2019 року позивач була звільнена з свого місця роботи та фактично залишилась без джерела доходу (а.с.14-15). Хоча позивачем та її представником фактично не подано належних доказів, що станом на час ухвалення рішення суду остання була звільнена з займаної посади, проте суд бере до уваги що така обставина представником відповідача не оспорювалась та фактично визнавалась. Також, суд бере до уваги довідку ДПС України, отриману на виконання ухвали суду, з якої вбачається, що за 2017-2019 р.р. [PERSON] 11 разів перетинав кордон між Україною та Польщею в обох напрямках (а.с.65). Представник відповідача не пояснив з якою метою відповідач таку кількість разів перетинав кордон та яка була мета його поїздок за межі України. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт звільнення позивача з роботи свідчить про зміну (погрішення) її матеріального стану. В той же час, часті виїзди відповідача за межі України та перебування за межами держави досить тривалі періоди часу, що потребує відповідних коштів, свідчать про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Також суд приймає до уваги ту обставину, що представник відповідача не зміг пояснити (чи не забажав) мету таких поїздок. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість заявленого позову та необхідності його задоволення та збільшення розміру аліментів. З врахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе визначити такий розмір в сумі 2500 грн., оскільки допустимих та належних доказів, які б свідчили про спроможність сплачувати аліменти відповідачем у більшому розмірі надано не було. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що становить 16.69 % від суми первинно заявлених вимог (ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України).

Outcome: partial