Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

04.07.2019 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р. Заяву мотивує тим, що вона ( [PERSON] ) народилася [INFO] в с. Велика Кондратівка Котовського району Одеської області, де проживала до червня 1989 р. Потім вона з батьками переїздила до с. Демидівка та с. Кричунове Любашевського району Одеської області і проживала там до серпня 1992 р. В подальшому разом з матір`ю [PERSON] та своїми старшими братами в період з 29.08.1992 р. по 27.11.2002 р. проживала в с. Великий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області. Починаючи з 22.01.2003 р. і по даний час вона (заявниця) проживає в [ADDRESS] . Свого часу вона (заявниця) не отримала паспорта громадянина України, а при зверненні до Охтирського міського відділу ДМС з заявою про отримання паспорта громадянина України, їй було відмовлено, оскільки її особу [PERSON] було встановлено, але не було встановлено її приналежність до громадянства будь-якої держави. Також було роз`яснено, що для встановлення громадянства та отримання паспорта громадянина України необхідно встановити факт її постійного проживання на території України в певні періоди, тому вона (заявниця) звернулася до суду з вказаною заявою. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління ДМС України в Сумській області в особі Охтирського міського сектору Руденко О.О. в судовому засіданні просила вирішити заяву на розсуд суду. В письмових поясненнях Управління ДМС України в Сумській області зазнача, що доданих до заяви документів не достатньо для підтвердження юридичного факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р., крім того, вимога заявника викладена невірно, оскільки [PERSON] станом на 24.08.1991 р. була неповнолітньою та вимога не відповідає абзацу 6 підпункту «в» пункту 10 Порядку та викладена без врахування норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. № 1540-VI, а також принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року. Заслухавши пояснення заявника, її представника, представника заінтересованої особи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001(в ред.. від 27.06.2006) - встановлення належності до громадянства України стосується: а)громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. Згідно ст. 17 ЦК України 1963 р. місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи в неповнолітньому віці, постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року, що підтверджується наступними доказами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. В. Кондратівка Котовського району Одеської області УРСР, про що в книзі записів актів про народження зроблено відповідний запис за № 1 від 01.03.1986 року. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ) [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки Великокобелячківської сільської ради № 50 [PERSON] , [INFO] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] з 29.08.1992 р. по 27.11.2002 р. проживала в с. Великий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 9). Згідно довідки Грунської сільської ради Охтирського району № 565 від 03.07.2019 р. [PERSON] з 2003 р. проживає на території Грунської сільської ради за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до паспорту серія [NUMBER] , виданого Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 03.04.2007 р., мати [PERSON] - [PERSON] є громадянкою України (а.с. 8). Згідно довідки Охтирського МВ УДМС України в Сумській області № 813 від 29.04.2017 р. [PERSON] зверталася до Охтирського МВ УДМС в Сумській області із заявою щодо видачі паспорта замість втраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] народилася в с. В. Кондратівка Котовського району Одеської області УРСР, її матір`ю є [PERSON] . [PERSON] , будучи в неповнолітньому віці, з часу народження постійно проживала на території України разом зі своєю матір`ю, яка є громадянкою України та 03.04.2007 р. отримала паспорт громадянина України серія [NUMBER] . Враховуючи, що відповідно до ст. 17 ЦК України 1963 р. місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, визнається місце проживання їх батьків, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] , будучи в неповнолітньому віці, постійно проживала разом зі своєю матір`ю та батьком на території України станом на 24.08.1991 року. Встановлення даного факту має юридичне значення для встановлення належності заявниці до громадянства України. На підставі викладеного, ст.1, 3 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р., Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/200,

Outcome: approved