Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх місяців стосунки між нею та відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, склалися різні погляди на життя, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 133); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 грудня 2011 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 03 травня 2018 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області на підставі актового запису № 62 (а.с. 8). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові та поваги один до одного, подружжя спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не надав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved