Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що 27.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено кредитний договір №001-01103-270308. Відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 4666,68 грн. Сторонами було узгоджено, що за користування кредитом [PERSON] сплачує банку: проценти, виходячи із ставки 0,01%, яка може змінюватись відповідно до умов договору; за обслуговування кредитної заборгованості плату у розмірі 0,62 %, який також може змінюватись згідно умов договору. Позивач згідно умов договору надав кошти відповідачеві у визначеному договором розмірі, проте відповідач в супереч взятих на себе зобов'язань станом на 30.09.2014 року допустив заборгованість за кредитним договором, яка склала 3462,69 грн., яку у добровільному порядку не погашає та на неодноразові звернення банку належним чином не реагує. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в позовній заяві просив суд розгляд справи проводити без його присутності, позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Про поважність причин своєї неявки чи заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. За правилами ст.169 ч.4 та ст.224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За встановлених судом обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні шляхом заочного розгляду справи за згодою представника позивача. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами та давши їм належну оцінку, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», що доведено Статутом, зміни до якого було зареєстровано 26.06.2012 року, з однієї сторони та фізичною особою - резидентом України - [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-01103-270308. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, Банк зобов'язується надати Відповідачеві грошові кошти у сумі 4666,68 грн., на умовах визначених Договором для придбання Позичальником майна. Відповідно до п.1.4. Договору Позичальник доручив Кредитору перерахувати продавцю ТОВ "Техно регіон" частину суми кредиту з метою оплати вартості майна, решту ЗАТ "СК "Брама життя" в рахунок суми страхового платежу, що визначено умовами договору. Строк договору сторонами визначено 24 місяці. Відповідно до п.2.3. Договору, за користування Кредитом Відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 0.01 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. Відповідно до п.2.5. Договору, за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує Кредитору плату в розмірі 0.62 % в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, може змінюватись відповідно до умов Договору. Відповідно до п.2.9 Договору сторони визначили, що Відповідач щомісячно до 27 числа кожного місяця має вносити плату за кредитним договором відповідно до Графіка платежів наведеному у Додатку 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. Як убачається із меморіального ордера № 12629182 від 27.03.2008 року, Банк свої зобов'язання за Договором виконав, перерахувавши кошти визначені договором на рахунок продавця товару в розмірі 4666,68 грн. Вказаний факт підтверджується Рахунком від 27.03.2008 року та Актом приймання передачі майна відповідачеві. Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 30.09.2014 р. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором та не вносив своєчасно встановлений Графіком обов'язковий платіж, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 3462,69 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 2813,76 грн.; заборгованість за відсотками: 0,27 грн.; заборгованість за комісіями: 648,66 грн. Судом також встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 4 ст.. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Здобуті у справі докази вказують на те, що відповідач належним чином не виконував умови Кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість, яка згідно поданого позивачем розрахунку сформованого станом на 30.09.2014 р. складає 3462,69 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 2813,76 грн.; заборгованість за відсотками: 0,27 грн.; заборгованість за комісіями: 648,66 грн. Вказаний розрахунок не викликає сумнівів, а тому суд з ним погоджується. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, доведені позивачем належними та допустимими доказами, а відтак порушене право позивача підлягає захисту судом у вибраний ним спосіб, тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved