Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ ) Кучмій М.Б. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у [PERSON] наявний психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON]. На підставі цих відомостей був оглянутий лікарем-психіатром Кучмій М.Б., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON]. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр Кучмій М. Б. заяву підтримала та просить задовольнити з обставин у ній викладених. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди. Законний представник [PERSON] заяву підтримала просить суд госпіталізувати її сина у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди, оскільки він за своїм психічним станом потребує лікування. Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - у судовому засіданні пояснив, що не бажає примусово лікуватися . Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] поступив на стаціонарне обстеження та лікування у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 18 червня 2017 року, доставлений на лікування бригадою швидкої допомоги у супроводі працівників поліції та матері з приводу діагнозу: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. Направлення на госпіталізацію було видане 18 червня 2017 року лікарем-психіатром Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні Кучмій М. Б., яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON]. На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Кучмій М. Б., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії - Бондаренко О. М., та членів комісії - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] поступив на стаціонарне обстеження та лікування у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 18 червня 2017 року, доставлений на лікування бригадою швидкої допомоги у супроводі працівників поліції та матері з приводу діагнозу: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. З амнезу хвороби встановлено, що [PERSON] страждає психічним розладом з 2004 року, відколи вперше стали відмічатись зміни в психічному стані, після повернення з армії став відгородженим, замкнутим, підозрілим, переконаним, що його переслідують, хочуть "вивідати секретну інформацію", багато молився, читав Біблію. З цього приводу багаторазово лікувався в умовах стаціонару ТОККПНЛ, Почаївської та Буданівської психіатричних лікарень. Пацієнт перебуває в групі спец.обліку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад і чинить дії, небезпечні для оточуючих (вчинив крадіжку, з приводу чого були застосовані примусові заходи медичного характеру, вчинив пожежу у квартирі, агресивний до матері). Остання госпіталізація, з 17 березня 2017 року, по 18 травня 2017 року. Часті повторні госпіталізації обумовлені відмовою від прийому ліків вдома. Поступає на лікування повторно у зв'язку з погіршенням психічного стану - не спить вночі, втікає з дому, на зауваження і прохання матері реагує агресією, сам до себе говорить, вимагає у матері гроші, не впускає у квартиру, п'є багато кави і курить, перебуває в стані вираженої внутрішньої напруги, підозрілий, замкнутий, відгороджений, наявні ознаки галюцинаторної поведінки, інструкції не виконує, на зауваження практично не реагує, до свого стану некритичний. Комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування в психіатричний стаціонар. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено [PERSON] опікуном [PERSON]. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved