Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що від перебування у шлюбі з відповідачем у них народилась одна дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сімейних відносин не підтримують та проживають окремо один від одного. Причиною розірвання шлюбу є часті безпідставні сварки, які негативно впливають на дитину, втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивачка вважає неможливим та не бажає примирення, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Також відповідачка зазначила, що дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні та вихованні, угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною а тому самостійно забезпечувати доньку та себе не має можливості. Просить судові витрати, пов"язані з розглядом справи покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, заперечив щодо стягнення аліментів з відповідача на дружину. В частині стягнення аліментів на дитину позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що .10.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 73 між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 5). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що сім"я існує формально, шлюбні стосунки між сторонами припинено, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, шлюб слід розірвати. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином шлюбне прізвище позивачки "[PERSON]" слід змінити, відновивши дошлюбне - "[PERSON]" (а.с. 5). Дитину - доньку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з позивачкою - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьками дитини: [PERSON], [INFO] є позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с. 6). За таких обставин, аліменти слід встановити в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 83 СК України, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо подружжя перебувало у шлюбних відносинах нетривалий час. Враховуючи, що сторони у шлюбі перебувають з жовтня 2012 року, з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] позивачка звернулась у квітні 2014 року, у якому зазначила, що сімейним життям з відповідачем не проживають більше трьох місяців, а тому дані обставини слугують підставою для визнання перебування подружжя у шлюбних відносинах нетривалий час. Відтак, вимога про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років до задоволення не підлягає.

Outcome: partial