Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: 19249,88 грн. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, 1000,00 грн. сплачених за проведення експертних досліджень, 1705,20 грн. судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.04.2015 року з вини водія [PERSON], що керував автомобілем\~[NUMBER] по вулиці О. Вишні в районі перехрестя з вул. Леваневського в м. Миколаєві, не слідкував за дорожньою обстановкою та особливостями її зміни, при зміні напряму руху ліворуч не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ГАЗ2411, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту авто товарознавчого дослідження №078/07-15 від 06.08.2015 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 19249,88 грн.; за проведення зазначеної вище оцінки вартості (розміру) збитків позивачем було сплачено 1000,00 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] вказані вище збитки не відшкодував. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. У судовому засіданні\~\~представник позивача позовні вимоги\~\~підтримала, обставини, викладені у позові підтвердила,\~\~просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 30.04.2015 року водій [PERSON], керуючи автомобілем\~[NUMBER] по вулиці О. Вишні в районі перехрестя з вул. Леваневського в м. Миколаєві, не слідкував за дорожньою обстановкою та особливостями її зміни, при зміні напряму руху ліворуч не впевнився в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ГАЗ2411, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п.2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.07.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 3\~ ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 30.04.2015 року приблизно по вулиці Остапа Вишні в районі перехрестя з вул. Леваневського в м. Миколаєві є наслідком протиправних дій відповідача, вина якого встановлена у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль\~[NUMBER], отримав значні механічні пошкодження. Звітом про незалежне автотоварознавче дослідження вартості матеріального збитку заподіяного власникові колісного транспортного засобу, спричиненого пошкодженням автомобіля ГАЗ 2411, реєстраційний номер 405-53НІ (далі - Звіт), виконаного спеціалістом авто товарознавцем [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №347 від 27.02.2002 року), встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ГАЗ 2411, реєстраційний номер 40553НІ в результаті його пошкодження при ДТП, що складає 13846,33 грн. 33 коп.; вартість відновлюваного ремонту автомобіля ГАЗ 2411, реєстраційний номер [NUMBER] складає 19249 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних на відновлення пошкодженої речі. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 13846,33 грн., оскільки саме ця сума вирахувана спеціалістом товарознавцем з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (пункт 3.5 Звіту). Вирішуючи вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь 1000,00 грн. на оплату послуг з проведення зазначеної вище оцінки (розміру) збитків, суд приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки є витратами, що понесені внаслідок зібрання доказів позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, тобто збитками які поніс позивач в зв'язку ДТП. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн. на користь [PERSON], суд приходить до наступного. Наявність вини відповідача в скоєнні ДТП, судом встановлена. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди повінен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тому, щодо розміру цього відшкодування, суд з урахуванням обставин ДТП, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача та додаткових зусиль, необхідних для відновлення пошкодженого майна у зв'язку із ДТП, вважає, що сума моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню становить 1000 грн. При визначенні суми моральної шкоди судом не приймаються до уваги посилання позивача, що він втратив роботу внаслідок пошкодження його автомобілю, оскільки ця обставина ним не доведена. Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи зі змісту позовних вимог позивача (фізичної особи) про стягнення шкоди заподіяної ДТП, за які відповідно до вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII) судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 10 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову, а отже і розмір судового збору визначається загальною сумою всіх вимог. Таким чином позивач при подачі позову повинен був сплатити 487,20 грн. (оскільки сума всіх вимог 30249,88 грн. і не стосується захисту захисту честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи). Позивач помилково сплатив на 1218 грн. більше, в зв'язку з чим вказана сума не включається до складу судових витрат, а підлягає поверненню позивачу за його клопотання на підставі пункту 1 частини 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір". Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 255,22 грн. пропорційно сумі задоволених вимог (15846,33 грн./30249,88 грн.*487,20 грн.).

Outcome: partial