Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В березні 2021 року ТзОВ "Вердикт Капітал" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №0287/00003332 від 17.03.2010 року у розмірі 39 196,73 грн.. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що що між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем 04.02.2013 року укладено Договір банківського поточного (карткового) рахунку №0287/00003332, згідно якого [PERSON] отримав кредитну карту з кредитним лімітом у розмірі 50 000,00 грн, процентна ставка за користування кредитом становить 13,5. 28.01.2019 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0287/00003332 від 17.03.2010 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем. В подальшому 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №0287/00003332 від 17.03.2010 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №0287/00003332. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 13.11.2020 року виникла заборгованість у розмірі 39196,73 грн., яка складається з 14566,79 грн - заборгованості за тілом кредиту; 15042,86 грн - заборгованості за відсотками на день відступлення права вимоги; 3045,75 грн. - заборгованість за відсотками з моменту відступлення права вимоги за кредитним договором; 2652,09 - подвійна облікова ставка; 2576,87 - інфйляційні; 1312,37 грн. - нараховані 3% річних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 березня 2010 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір №0287/00003332 про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної карти (а.с. 10-12). Згідно п.1.1.1.2. Договору банк надає держателю карту типу VIZA Elektron та ПІН - конверт до неї. Відповідно до Договору Факторингу №2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», АТ «Укрсоцбанк» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких містиця в Додатку №1-1 (п.2.1. Договору), якій до позовної заяви не долучено (а.с. 22-32) Згідно Договору відступлення прав вимоги №29-01/19/1 від 29.01.2019 року укладеного між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких містиця в Додатку №1-1 (п.2.1. Договору), якій до позовної заяви не долучено. (а.с. 33-44). Згідно витягу з додатку до договору про відступлення права вимоги №29-01/19/1 від 29.01.2019 року, заборгованість [PERSON] складала 14 566,79 грн. по тілу кредиту та 41 903,73 по відсотках, а всього 56 470,52 грн (а.с.44) Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду повинен був надати суду докази з яких можливо було б встановити не тільки виникнення у нього права вимоги за кредитним договором, а і про порушення з боку відповідача взятих ним на себе зобов`язань за цім договором перед АТ "Укрсоцбанк", а в подальшому і перед ТОВ "ФК "ВЕСТА" На підтвердження зазначених сум заборгованості позивачем були надані розрахунки ТзОВ «Вердикт Капітал» та витяг з додатку до договору про відступлення права вимоги №29-01/19/1 від 29.01.2019 року щодо заборгованості [PERSON] .. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач в позовній заяві зазначив, що Договір ПАТ "Укрсоцбанк" уклало з відповідачем 04.02.2013 року лімітом кредитної лінії 50 000 грн за відсотковою ставкою 13,5%. При цьому, як вже було встановлено, договір було укладено 17.03.2010 року без зазначення в ньому ліміта. Разом з тим, позивачем на обґрунтування своїх вимог не було надано доказів про дату та розмір отриманого [PERSON] кредиту, розрахунку заборгованості АТ "Укрсоцбанк", безпосередньо з яким [PERSON] укладав кредитний договір №0287/00003332, і умови якого було порушено. Також не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, на яку суму заборгованості отримало право вимоги ТОВ «ФК «ВЕСТА» за Договором Факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, укладеного між АТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "ФК "ВЕСТА". Крім того, позивачем також не надано суду доказів, що ТОВ "ФК "ВЕСТА" за договором факторінгу №2019-1АБ/ВЕСТА набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №0287/00003332 від 17.03.2010 року. Отже, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0287/00003332 від 17.03.2010 року, розміру встановленого кредитного ліміту, розміру реально отриманих коштів у АТ "Укрсоцбанк", а також про виникнення права вимоги у ТОВ "ФК "ВЕСТА", суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє. Також суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Розгляд судом даної справи відбувався в межах заявлених вимог позивача та на підставі наданих/долучених ним до позовної заяви доказів згідно додатку. Інших доказів, на підставі яких суд міг би прийти до іншого висновку, позивачем суду надано не було, а також не заявлено про їх наявність.

Outcome: dismissed