Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач), в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 141 378,18 грн. компенсації втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 22.12.2010 року звільнився з органів внутрішніх справ у запас в званні підполковника поліції та з того часу перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Позивачу було призначено пенсію. Враховуючи відмову відповідача нараховувати та виплачувати [PERSON] пенсію у визначеному законом розмірі у зв`язку зі змінами у законодавстві, останній звертався до суду за захистом своїх прав. Позивач на підставі Конституції України та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мав право на отримання пенсії у відповідному розмірі, що і підтвердили суди у справах №754/5287/17 і №761/42525/17. Так, обов`язки нараховувати, перераховувати та виплачувати пенсію відповідач має відповідно до законодавства. У ході судового розгляду також підтверджено, що відповідач мав нарахувати, здійснити відповідний перерахунок і виплати пенсії позивачеві не лише на майбутні періоди, але й за весь попередній спірний період. Тому, на думку позивача, він має право на одержання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням відповідачем строків їх виплати, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом про стягнення вказаних коштів за період з квітня 2015 року по травень 2020 року. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру. Оскільки відповідач здійснював всі нараховані пенсійні виплати позивачу у строк та згідно вимог чинного законодавства, а самостійно визначені позивачем кошти виплаті не підлягали, правові підстави для виплати відповідачу компенсації втрати частини доходів відсутні. Крім того, наданий позивачем розрахунок не має законних підстав. Тому, на думку сторони відповідача, наявні підстави для відмови у задоволенні даного позову. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.06.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 05.02.2021 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву та документи, надані позивачем. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступне. Позивач з січня 2011 року перебуває на обліку в ГУ ПФ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, Указом Президента України від 18.10.2013 року №570/2013 [PERSON] було призначено на посаду судді Господарського суду Чернігівської області, а наказом голови Господарського суду Чернігівської області від 08.11.2013 року №147-ос позивача зараховано на посаду судді з 08.11.2013 року. У період з 01.04.2015 року по 30.09.2017 року [PERSON] було припинено виплату пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII. З 01.10.2017 року було поновлено виплату пенсії [PERSON] у раніше встановленому розмірі - 3 044,96 грн., до якого включено: посадовий оклад - 1 100,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., 30% надбавки за вислугу років - 369,00 грн., середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці в розмірі 2 435,74 грн., у тому числі - 50% надбавки за виконання особливо важливих завдань, 50% надбавки за оперативно-розшукову діяльність, 110% премії. Зазначені обставини встановлені під час розгляду справ №754/5287/17 та №761/42525/17. Так, постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/5287/17 від 04 грудня 2017 року, яка набрала законної сили 15.12.2017 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в нарахуванні та виплаті [PERSON] пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, з 01 квітня 2015 року, крім періоду з 20 по 31 грудня 2016 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату [PERSON] пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-ХІІ з 01 квітня 2015 року, крім періоду з 20 по 31 грудня 2016 року, з урахуванням її індексації, в тому числі за період квітень - грудень 2015 року із розрахунку перевищення порогу індексації в розмірі 101 відсоток, а за період з січня 2016 року із розрахунку перевищення порогу індексації в розмірі 103 відсотки з урахуванням проведених виплат (а.с. 15-16). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/42525/17 від 27 грудня 2017 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії [PERSON] та виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУМВС України в місті Києві від 29.05.2017 №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 14.05.2017 р. перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 14.05.2017р. а також у подальшому, надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-службову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку його пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії (а.с. 17-21). Між тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у вищевказаній справі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року змінено. Викладено третій абзац рішення наступним чином: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУ МВС України в м. Києві від 29.05.2017 року №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 01.01.2016 року перерахунок та випалу пенсії [PERSON] з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016, а також у подальшому, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-службову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку його пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії.». В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 22-27). У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 05.02.2018 року [PERSON] виплачено 90 170,11 грн. в якості доплати різниці пенсії з 01.04.2015 року по 19.12.2016 року та з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року у справі №754/5287/17, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в м. Києві від 14.05.2020 року №15607 (а.с. 31-32). Також із змісту даної довідки вбачається, що [PERSON] здійснювались виплати на виконання рішень судів у справі №761/42525/17. У той же час, як вбачається із окремої ухвали у вказаній справі від 28.10.2020 року, перерахунок здійснено неналежним чином. В ухвалі від 28.10.2020 року зазначено, що до загальної суми ГЗ, з якої позивачу була перерахована пенсія з 14.05.2017, включено надбавку за виконання особливо важливих завдань (ОВЗ) у розмірі 50% - 799,50 грн.; надбавку за оперативно-службову діяльність (ОРД) у розмірі 50% - 550,00 грн. та премію у розмірі 110% - 3243,35 грн., зазначених у грошовому атестаті №2 від 05.01.2011. Станом на 01.01.2016 розмір грошового забезпечення (далі - ГЗ) поліцейського за прирівняною посадою для перерахунку пенсії позивачу складає: посадовий оклад - 3250,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник міліції/підполковник поліції - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (35%) - 1907,50 грн. та премія (14,37%) - 1057,27 грн. Отже, до загальної суми ГЗ, з якої має бути перерахована пенсія з 01.01.2016, повинно бути включено надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу поліцейського з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням поліцейського та надбавки за стаж служби в поліції в сумі 3678,75 грн. ((3250,00+2200,00+1907,50)*50%=3678,75); надбавку за оперативно-службову діяльність у розмірі 50% посадового окладу поліцейського в сумі 1625,00 грн. (3250,00*50%=1625,00); премію у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку пенсії, в сумі 13927,38 грн. ((3250,00+2200,00+1907,50+3678,75+1625)*110%=13927,38). Таким чином, до загальної суми ГЗ, з якої має бути перерахована пенсія з 01.01.2016, повинно бути включено надбавку за ОВЗ у розмірі 3678,75 грн., надбавку за ОРД у розмірі 1625,00 грн. та премію у розмірі 13927,38 грн., а не у розмірах 799,50 грн., 550,00 грн., 3243,35 грн., відповідно. Згідно звіту від 24.11.20 на виконання рішення суду (окремої ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 28.10.2020 року у справі №761/42525/17), то Головне управління ПФУ в м.Києві підтвердило обставини нарахування невірного розміру пенсії із зазначенням того, що вірний розмір пенсії позивача станом на 01.01.2016 року становить - 17 282,61 грн. При зверненні до суду з позовом [PERSON] вказував, що він має право на одержання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням відповідачем строків їх виплати. На підставі положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст.509, 526, 612, 1173 ЦК України просив задовольнити позовні вимоги. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Згідно з я. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988, мав право на отримання пенсії у відповідному розмірі, що підтвердили суди у справах №754/5287/17 і №761/42525/17. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що останній здійснював всі нараховані пенсійні виплати позивачу у строк та згідно вимог чинного законодавства, оскільки у ході розгляду справ №754/5287/17 і №761/42525/17 було встановлено протилежне. Так, обов`язки нараховувати, перераховувати та виплачувати пенсію відповідач має відповідно до пенсійного законодавства. З рішення суду ці обов`язки не виникають. Визнання судом неправомірними дій відповідача з відмови у проведенні перерахунку позивачу пенсії та зобов`язання відповідача провести такий перерахунок підтверджують факт неналежного виконання зазначених обов`язків у минулому. Аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №676/1557/16-ц. При цьому, зазначені відповідачем правові позиції Верховного Суду не можуть слугувати підставою для відмови у позові, так як у ході розгляду справ №754/5287/17 і №761/42525/17 встановлені факти неналежного нарахувань пенсійних виплат. Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Таким чином дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. При зверненні до суду з позовом позивач надав розрахунок суми компенсації за період з квітня 2015 року по березень 2020 року. У той же час, як вбачається із рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року, [PERSON] поновлено нарахування та виплату пенсії з 01 квітня 2015 року, крім періоду з 20 по 31 грудня 2016 року, з урахуванням її індексації, в тому числі за період квітень - грудень 2015 року із розрахунку перевищення порогу індексації в розмірі 101 відсоток, а за період з січня 2016 року із розрахунку перевищення порогу індексації в розмірі 103 відсотки з урахуванням проведених виплат. Отже, у даному судовому рішенні не можуть повторно стягуватись кошти індексації з відповідача на користь позивача за період, за який їх фактично було стягнуто рішенням суду у справі №754/5287/17, а саме, квітень 2015 року - грудень 2015 року. Крім того, на виконання вказаного рішення Деснянського районного суду м.Києва від 04.12.2017 року позивачу було виплачено 05.02.2018 року - 90 170,11 грн., а з урахуванням змісту резолютивної частини вказаного рішення про нарахування коштів позивачу із індексацією сум, повторне стягнення коштів індексації за цим рішенням при невстановленні протиправності дій щодо її невиплати в належному розмірі позивачу не вбачається за можливе. При цьому, судом приймається до уваги наданий позивачем розрахунок суми індексації, оскільки він перевірений судом і є правильним. Зворотнього стороною відповідача не доведено. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період січень 2016 року - березень 2020 року у сумі 126 303,43 грн. При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача з приводу невідповідності розрахованої позивачем суми вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем обраховано не розмір пенсійної виплати, а суми індексації. Крім того, вказаний розрахунок було перевірено судом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період січень 2016 року - березень 2020 року у сумі 126 303,43 грн. У той же час, кошти індексації за квітень 2015 року - грудень 2015 року не можуть повторно стягуватись вказаним судовим рішенням, оскільки ці кошти підлягають стягненню за рішенням суду в іншій справі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial