Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6200 грн. 58 коп.,визнання контракту від 01 лютого 2013 року в частині визначення строку його дії недійсним та визнання його таким,що укладений на невизначений строк, поновлення на роботі в ТзОВ з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" з 30 червня 2013 року,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 01 лютого 2013 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" було укладено контракт, за умовами якого вона прийнята на посаду менеджера з питань регіонального розвитку. Пунктом 15 Контракту встановлено строк його дії з 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року. У зв"язку з укладенням доповнень до контракту його дію було продовжено. Вказує з посиланням на ст.ст.21,23 КЗпП України на те,що між нею та відповідачем було укладено безстроковий договір. Відповідно до п.8 Контракту їй встановлено заробітну плату в сумі 3700 грн. в місяць. Даним пунктом передбачено, що у випадку виконання плану на 100% до загальної суми заробітної плати додається 1500 грн. Оскільки план продажів вона виконувала завжди, і дану суму в її заробітну плату враховано не було, заборгованість товариства по заробітній платі перед нею за квітень та червень 2013 року становить 3151 грн. 50 коп. та 3049 грн. 08 коп. відповідно,а всього 6200 грн. 58 коп. Листом від 21 жовтня 2013 року товариство повідомило її, що трудові відносини припинилися 30 червня 2013 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту. 27 листопада 2013 року вона направила лист відповідачу, яким повідомила, що укладений між ними трудовий договір по своїй суті є безстроковим і підстав для її звільнення не має. Листом від 16 грудня 2013 року №16/12 відповідач повторно підтвердив те, що трудові відносини між нами припинилися 30 червня 2013 року і про це зроблений відповідний запис в трудову книжку,яку їй не повернув. Незаконне звільнення завдало їй моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, викликаних втратою роботи, що є основним джерелом засобів до існування та нормальних життєвих зв'язків, які забезпечувались, в тому числі і роботою на займаній посаді, яка була і є одним з основних занять будь-якої людини. Втрата роботи, і у зв'язку з цим заробітної плати, яка забезпечувала нормальні умови її життя, вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі і вжиття заходів для захисту порушеного права в суді. Завдану їй моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Покликаючись на викладені обставини, просила позов задовольнити, стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 6200 грн. 58 коп.,визнати контракт від 01 лютого 2013 року в частині визначення строку його дії недійсним та визнання його таким,що укладений на невизначений строк, поновити на роботі в ТзОВ з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" з 30 червня 2013 року,стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп. В подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 липня 2013 року по 18 лютого 2014 року в сумі 42 614 грн. 88 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали,покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Додатково пояснили,що 01 лютого 2013 року між [PERSON] та ТОВ з II "Глобал Космед" укладено контракт, за умовами якого [PERSON] прийнята на посаду менеджера з питань регіонального розвитку. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Проте, законодавство України не передбачає, що з працівником на посаді [PERSON] може бути укладено контракт. Пленум Верховного суду України в Постанові "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року №9 зазначив, що укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Відповідно до ст. 9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України про працю є недійсними. Таким чином, фактично між [PERSON] та ТОВ з II "Глобал Космед" укладено безстроковий трудовий договір. Зазначають, що трудові відносини між сторонами продовжували тривати в липні та серпні 2013 року. [PERSON] за виконання своїх трудових обов'язків отримувала заробітну плату, яка перераховувалась роботодавцем на картковий рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк". Так, 10 липня 2013р. [PERSON] отримала заробітну плату в сумі 1126 грн. 67 коп. за червень 2013 року, 15 липня 2013 року отримано аванс за липень в сумі 1024 грн. 25 коп., 12 серпня 2013 року отримана заробітна плата за липень в сумі 1978 грн. 85 коп.,а всього всьогоза липень 2013 року заробітна плата становила 3003 грн. 10 коп. 15 серпня 2013р. отримано аванс за серпень в сумі 1024 грн. 25 коп. Дані обставини підтверджуються випискою ПАТ КБ "ПриватБанк" по зарплатному картковому рахунку [PERSON], що долучена до матеріалів справи. Листами від 21 жовтня 2013 року та від 27 листопада 2013 року відповідач повідомляв, що [PERSON] звільнено 30 червня 2013 року. Проте із наказу №48/1-к вбачається, що [PERSON] звільнена 01 липня 2013 року. Дані обставини свідчать про те, що наказ №48/1-к з'явився значно пізніше. Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Оскільки трудові відносини між сторонами тривали після 30 червня 2013 року, підстав для звільнення [PERSON] за п. 2 ст. 36 КЗпП України не було. Щодо виконання планів продажу тзазначають, що [PERSON] протягом періоду роботи забезпечувала виконання планів продажу продукції, що підтверджується актами звірки розрахунків між ТОВзІІ "Глобал Космед" та дистриб'ютором ТОВ "Домінік 777". Так, в лютому 2013 року продажі склали 343425,08 грн., в березні - 456251,45 грн., в квітні - 234139,49 грн., в травні - 353554,70 грн., в червні - 229900,00 грн. Покликаючись на викладені обставини, просять позов задовольнити, стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 6200 грн. 58 коп.,визнати контракт від 01 лютого 2013 року в частині визначення строку його дії недійсним та визнання його таким,що укладений на невизначений строк, поновити на роботі в ТзОВ з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" з 30 червня 2013 року,стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 липня 2013 року по 18 лютого 2014 року в сумі 42 614 грн. 88 коп. та на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп. Представник відповідача Гарбузюк В.Б. просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, про що подав письмові заперечення. Пояснив, що дійсно по контракту з працівником від 01 лютого 2013 року ТОВ з ІІ "Глобал Космед" [PERSON] прийняло на посаду менеджера з питань регіонального розвитку терміном з 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року з наступним продовженням терміну контракту до 30 червня 2013 року додатковими угодами № 1 від 01 березня 2013 року, №2 від 01 квітня 2013 року, №3 від 01 травня 2013 року, № 4 від 01 червня 2013 року. Основною метою створення підприємства є отримання прибутку, а тому для здобуття нових клієнтів, розширення території збуту, підприємство реалізує свою продукції у всіх регіонах України. Матеріальне забезпечення населення, а відповідно і попит на продукцію в регіонах різниться, тому існує потреба залучати спеціалістів в регіонах по місцю реєстрації - на посаду менеджера з питань регіонального розвитку. Зазначає,що з [PERSON] було укладено такий різновид трудового договору як контракт, працівник, що уклав строковий трудовий договір після закінчення обумовленого строку підлягає звільненню і обов"язок попереджати працівника про звільнення в даному випадку відсутній. Отже,дія контракту припинилась 30 червня 2013 року. Окрім того,[PERSON] пропустила тримісячний строк звернення до суду,оскільки листом від 27 вересня 2013 року остання зверталась до товариства із вимогою про стягнення заробітної плати,отже їй було відомо про припинення трудових відносин. Щодо вимог про стягнення заробітної плати, то дані вимоги є безпідставними, заборгованість перед [PERSON] відсутня, про що наявні підтверджуючі в матеріалах справи документи. Отже,оскільки підстав для поновлення [PERSON] та стягнення на її користь заробітної плати не має,відсутні і підстави для відшкодування моральної шкоди,яка завдана [PERSON] діями товариства не була. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку,що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Так, 01 лютого 2013 року між ТзОВ з іноземними інвестиціями «Глобал Космед» та [PERSON] було укладено контракт, відповідно до якого [PERSON] було призначено на посаду менеджера з питань регіонального розвитку торгового відділу ТзОВ з іноземними інвестиціями «Глобал космед». Як вбачається з контракту, строк його дії з 01 лютого 2013 року по 28 лютого 2013 року. Згідно доповнень до контракту №1 від 01 березня 2013 року, №2 від 01 квітня 2013 року, №3 від 01 травня 2013 року, № 4 від 01 червня 2013 року, строк дії контракту продовжувався з 01 березня 2013 року по 31 березня 2013 року,з 01 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року, з 01 травня 2013 року по 31 травня 2013 року,з 01 червня 2013 року по 30 червня 2013 року. Наказом від 01 липня 2013 року №48/1-к на підставі того,що останній день строку контракту від 01 лютого 2013 року з [PERSON] припадає на вихідний день - неділю, 30 червня 2013 року,а згідно з ч.5 ст.241-1 КЗпП України днем закінчення строку вважається найближчий робочий день - понеділок. [PERSON] було звільнено з 01 липня 2013 року [PERSON] в зв»язку з закінченням строку контракту згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Про звільнення [PERSON] внесені відповідні відомості до трудової книжки [NUMBER]. Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Пунктом 2 ч.1 ст.36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 09 липня 1998 року у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої ст.21 КЗпП України контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності й професійні навички, його правову і соціальну захищеність. Пунктом 7 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від 19 березня 1994 року № 170 "Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору", передбачено що відповідно до ст.24 КЗпП України контракт укладається у письмовій формі і підписується роботодавцем та працівником, якого приймають (наймають) на роботу за контрактом. Згідно п.9 цього Положення контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами у контракті, і може бути змінений за згодою сторін, складеною у письмовій формі. Як зазначає пленум Верхового Суду України в постанові №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП). Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП). Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Позивачка [PERSON] посилається на те,що 30 червня 2013 року вона виконувала свої обов»язки,передбачені її посадою в Контракті,про що надала роздруківки переписки електронною поштою. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження обставин на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює в товаристві на посаді начальника торгового відділу. [PERSON] яка працювала на посаді менеджера з питань регіонального розвитку, останній план роботи виконувала в лютому 2013 року. В подальшому нею планів роботи не виконувались і не надавались, оскільки вона була звільнена. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] була прийнята в ТзОВ з ІІ «Глобал Космед» по контракту,дія якого закінчилась 30 червня 2013 року. Після вказаного строку остання своїх обов»язків не виконувала. Свідок [PERSON] показала,що працює товаристві на посаді директора з маркетингу. [PERSON] працювала в товаристві згідно умов Контракту по 30 червня 2013 року включно. Претензій під час його укладення в [PERSON] не було. Остання планів роботи не виконувала і на даний час в товаристві не працює в зв»язку із закінченням строку його дії 30 червня 2013 року. Як вбачається із довідки,виданої ТзОВ ІІ "Глобел Космед" від 17 лютого 2014 року,[PERSON] до товариства із заявою про продовження строку контракту не зверталась. За таких обставин, доводи позивача про те, що вона на момент звільнення перебувала у трудових відносинах з відповідачем на підставі безстрокового трудового договору, суд вважає безпідставними. Позивачкою не доведено, що після видання наказу від 01 липня 2013 року про її звільнення трудові відносини між сторонами фактично тривають, тому її твердження про те, що трудові відносини сторін основані на безстроковому договорі, є необґрунтованими. Отже суд вважає, що в частині строку контракт припинив свою дію, контракт за угодою сторін не продовжувався і на новий термін не укладався,а тому його дія закінчилась 30 червня 2013 року. Контракт від 01 лютого 2013 року та додаткові угоди до нього було укладено відповідно до особистих заяв [PERSON] Остання була ознайомлена з умовами контракту та додаткових угод до нього, будь-яких зауважень та заперечень від [PERSON] протягом часу її роботи не надходило, умови контракту позивачем не було оскаржено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звільнення позивачки [PERSON] проведено відповідачем у відповідності з діючими нормами трудового законодавства, тому підстав для визнання його недійсним в частині строку його дії, визнання його таким, що укладений на невизначений строк та поновлення на роботі не вбачається. Враховуючи відсутність порушення зі сторони роботодавця трудових прав позивача, не вбачається підстав і для задоволення його позову в частині стягнення заборгованість по заробітній платі. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні розрахунково-платіжних відомостей та службових записок ТзОВ з ІІ «Глобал Космед», заборгованість товариства перед [PERSON] відсутня. Крім того, суд погоджується із доводами відповідача про безпідставність вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди і визнає обґрунтованими доводи відповідача, на які той посилається у своїх запереченнях на позов. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від вирішення спору про правомірність вимог позивача про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, а оскільки в процесі розгляду справи факти, викладені позивачем в обґрунтування вимог щодо незаконного звільнення не знайшли свого підтвердження, суд відмовляє у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заявленої позивачем. На підставі викладеного,ст.ст.21,23 КЗпП України,

Outcome: dismissed