Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У лютому 2015 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 червня 2013 року в розмірі 1/4 частини на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 червня 2013 року в розмірі 1/6 частини на користь [PERSON] на її утримання, та визначити їх у розмірі 100,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 червня 2013 року з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, а також на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.05.2013 року та до 22.05.2015 року включно. На даний час його матеріальне становище змінилося, так як у нього є інша сім'я, він має на утриманні дитину та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після відрахувань аліментів йому залишається дуже мала частина заробітку, якої йому не вистачає для свого існування. За таких обставин в його розпорядженні залишається мала частина доходу, що змушує звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, а саме зменшенню підлягає тільки розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини: [PERSON], [INFO], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2013 року та до досягнення дитини повноліття. Також, з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 31.05.2013 року та до 22.05.2015 року включно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував матеріальне становище дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], на утримання яких позивач сплачує аліменти. Врахував матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, хронічними захворюваннями не хворіє, сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], [PERSON], має на утриманні дитину: [PERSON], [INFO], та дружину [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати та інших видів доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, та збитків, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився у зв'язку з тим, що позивач сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], та [PERSON], має на утриманні дитину: [PERSON], [INFO], дружину [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і це на думку суду ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, зважаючи на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений за рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 червня 2013 року, в розмірі ? частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial