Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

у серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати недійсним укладений між сторонами договір позики № 1339516-А від 11.04.2021 року. В обґрунтування позову зазначено про те, що 11.04.2021 року між сторонами спору укладено договір № 1339516-А, згідно умов якого позивачем отримано позику. Вказаний договір позивач вважає недійсним, з наступних підстав. Зазначає, що не підписував вказаний вище договір. Відповідачем не було письмово повідомлено позивача та не надано всю необхідну інформацію щодо умов спірного договору, зокрема, щодо загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за кредитним договором. Умови спірного договору є несправедливими, оскільки передбачають вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним взятих на себе зобов?язань. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, представником відповідача зазначено про те, що 11.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН» укладено електронний кредитний договір 1339516-А, на підставі примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом відповідача від 03.02.2021 року № 0302-2. Примірний кредитний договір та Правила надання коштів в кредит розміщені на веб-сайті товариства та є вільними у доступі. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, кредитор зобов?язується надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Сума кредиту становить 14 950 грн. строк користування кредитом з 11.04.2021 року по 10.05.2021 року. За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою у розмірі 0,769%. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 290,54%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Загальна вартість кредиту становить 18 520 грн. В подальшому, позивачем укладено з товариством електронну угоду № 1 від 10.05.2021 року, за умовами якої продовжено строк користування кредитом, а саме - до 11.05.2021 року включно; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна процентна ставка за користування кредитом становить 304,59%, а також виклали графік платежів до додаткової угоди: сума кредиту - 14 950 грн., проценти за користування кредитом - 3 748,51 грн., термін платежу - 11.05.2021 року, загальна сума, що підлягає сплаті - 18 698,51 грн. У встановлений строк нової запланованої дати повернення кредиту - 11.05.2021 року, позивач не виконав взятих на себе зобов?язань за кредитним договором у повному обсязі, у зв?язку із чим у позивача наявна заборгованість перед відповідачем. Відповідач зазначає, що після прийняття позичальником умов кредитного договору, між сторонами укладено електронний кредитний договір, який був підписаний позивачем у відповідності до вимог ч.ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікаторомf29953, після чого позивач отримав кредит у сумі 14 950 грн. на свою платіжну картку. Укладений кредитний договір у відповідності до п.п. 10.7 Правил було розміщено в Особистому кабінеті позичальника, а також 11.04.2021 року примірник кредитного договору відправлено на електронну адресу позивача, яку він зазначив при проходженні реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. За вказаних обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки жодних підстав відповідно до закону для визнання кредитного договору недійсним не існує. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. З матеріалів, наданих в розпорядження суду, судом встановлено, що 11.04.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 1339516-А, за умовами п. 2 якого, кредиторзобов?язується надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору. Сума кредиту становить 14 950 грн. строк користування кредитом з 11.04.2021 року по 10.05.2021 року. За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційноюпроцентною ставкою у розмірі 0,796 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 290,54%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Загальна вартість кредиту становить 18 520 грн. В подальшому між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] укладеноелектронну угоду № 1 від 10.05.2021 року, за умовами якої продовжено строк користування кредитом, а саме - до 11.05.2021 року включно; за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна процентна ставка за користування кредитом становить 304,59%, а також виклали графік платежів до додаткової угоди: сума кредиту - 14 950 грн., проценти за користування кредитом - 3 748,51 грн., термін платежу - 11.05.2021 року, загальна сума, що підлягає сплаті - 18 698,51 грн. За змістом п.п. 5.7, 5.8, 6.6 кредитного договору, сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом/не оформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, кредитний договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - продовженим на наступних умовах: строк автопролонгації договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом), і до спливу 20 календарних днів включно; в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 2,99%; сторони погодили, що угода про автопролонгацію підписується сторонами одночасно з підписанням кредитного договору; у разі застосування автопролонгації на суму кредиту (фактичний залишок суми кредиту) позичальника нараховується підвищена процентна ставка, яка становить 2,99% за кожен день користування кредитом. За змістом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб?єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі. З матеріалів, наданих відповідачем, вбачається, що укладенню електронного договору позики передували поетапні дії позивача з реєстрації як користувача на сайті відповідача шляхом створення унікального аккаунту користувача (особистого кабінету) та заповнення анкети позичальника з його особистими персональними даними, паспортними даними, реєстраційним номером облікової картки платника податків, номерами контактних засобів зв?язку (телефонів), місяця фактичного проживання і місця реєстрації, обставина чого визнається позивачем. Встановлено, що відповідачем на виконання умов кредитного договору зарахована на банківській рахунок позивача сума грошових коштів в розмірі 14 950 грн., що підтверджується карткою рахунку 376 за період з 11.04.2021 року по 06.09.2021 року, витягом з реєстру наданих кредитів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Встановлено, що позивачем було підписано електронний кредитний договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором f29953 безпосередньо на кредитний договір, що містить докладний опис послуг, що надаються та умов їх надання, а також Графік платежів. Зазначені документи зберігаються в особистому кабінету позивача, до якого остання має постійний доступ. Одночасно за змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Як закріплено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частинами 2, 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов?язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору погоджені сторонами до його укладення, викладені в тексті кредитного договору у спосіб, що не допускає їх подвійного тлумачення, всі суми у їх грошовому вимірі, зобов?язання щодо сплати яких бере на себе позичальник, відображені у Графіку платежів, що є невід?ємною частиною кредитного договору. Зазначені документи зберігаються в особистому кабінеті позивача як позичальника на сайті відповідача, до якого останній має постійний доступ. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, про те, що укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення сторін, в тому числі позивача, шляхом вчинення свідомих дій та не суперечить вимогам чинного законодавства. Як вбачається з кредитного договору, в розділі "реквізити та підписи сторін" кредитного договору під реквізитами позичальника містяться електронні дані у вигляді цифрової послідовності f29953, введені позивачем у відповідне вікно на сторінці сервісу, які призначені для ідентифікації позивача. Наведені електронні дані позивача та відповідача відповідають вимогам до електронного підпису, встановленим ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис", а також вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" щодо підписів у сфері електронної комерції. Оскільки ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" допускає використання під час вчинення електронних правочинів як електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, доводи позивача про те, що останній не підписував кредитний договір, є безпідставними. Поданою відповідачем копією електронного кредитного договору підтверджується наявність у його тексті електронних підписів позивача та відповідача. Оскільки оспорюваний позивачем кредитний договір не суперечить нормам чинного законодавства України та погоджений сторонами відповідно до ст.ст. 6, 536, 626-628, 1046 та 1048 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагентів, оплатності користування чужими коштами, а також зважаючи на те, що оспорюваним кредитним договором не порушуються права позивача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed