Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство "Альфа-Банк звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №2336 від 19 грудня 2007 року, за яким банк передав відповідачу 40 000 доларів США, а відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит та сплатити відсотки за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Зокрема, ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги за кредитним договором №2336 від 19 грудня 2007 року на підставі договору відступлення прав вимог від 17 грудня 2012 року. Відповідно до додатку №1 до договору про відступленн прав вимоги від 17 грудня 2012 року року позивач набув права грошової вимоги до відповідача, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 41 631, 86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 909 580, 08 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 8 167,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 178 436, 21 грн. та пеня в розмірі 3 467, 40 доларів США, що на день розрахунку за офіційним курсом НБУ становить 75 756, 36 грн. В забезпечення виконань зобов`язань за кредитним договором укладеним з відповідачем, 19.12.2007 року ПАТ "АКПІ Банк" та [PERSON], уклали договір поруки №2336. Відповідно до Договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за вікиоання [PERSON] обов`язків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. На підставі наведеного просили стягнути, солідарно, з [PERSON], [PERSON], в їх користь заборгованість у сумі 1163772, 65 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Василюк І.С. в судове засідання не з'явився, ним подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через розміщення оголошення в газеті, причини його неявки суду не відомі. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, рекомендованими листами в судове засідання не з"явилася, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Заперечень на позов не подавала. В силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ " АКПІБ" та [PERSON] був укладений кредитний договір №2336 від 19 грудня 2007 року, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 40 000 доларів США із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. В забезпечення виконань зобов`язань за даним кредитним договором ПАТ "АКПІ Банк" та [PERSON], уклали договір поруки №2336. Відповідно до Договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за викоання [PERSON] обов`язків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки. Зокрема, ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ "Альфа Банк" та ПАТ "АКПІБ". Відповідно до додатку №1 до договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 2336 від 19.12.2007 року та договором поруки від 19.12.2007 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до договору про відступлення права вимоги та чинного законодавства покупець в особі ПАТ "Альфа-Банк" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики (ст. ч.2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, не виконував, внаслідок чого за кредитним договором №2336 виникла прострочена заборгованість за кредитом. Станом на 10 липня 2015 року борг становить: заборгованості за кредитом в розмірі 41 631, 86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 909 580, 08 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 8 167,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 178 436, 21 грн. та пеня в розмірі 3 467, 40 доларів США, що на день розрахунку за офіційним курсом НБУ становить 75 756, 36 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, зокрема відповідач прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту, порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, на думку суду, має місце невчасне виконання зобов'язання відповідачем. В ідповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із статтею 543 Цивільного Кодексу України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань за договором, а тому Банк має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Відповідно до умов Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Позивачем за порушення обов`язків за Договором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачами жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривень, та 50 гривень за розміщення оголошення в газеті, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved