Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 26 червня 2007 року між громадянкою [PERSON] та публічним акціонерним товариством "'Банк "Демарк", який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Банк "Демарк", було укладено договір № 259-057 про надання кредиту на споживчі цілі. Згідно з кредитним договором позичальнику було надано 10 000 гривень, зі сплатою 0,0001% річних, з кінцевим строком повернення 25 червня 2009 року. Погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за цим договором здійснюється щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі 416 гривень, при цьому з суми, яка надійшла на погашення заборгованості, в першу чергу здійснюється погашення штрафу за порушення строків сплати процентів, нарахованих відсотків, а потім заборгованості за кредитом (п. 3.7.1. договору). 25 червня 2009 року між Банком "Демарк" та позичальником було укладено договір № 1 про внесення змін до кредитного № 259-057 від 25 червня 2007 року. За згодою сторін Банк переніс строк погашення кредиту, виданого згідно кредитного договору № 259-057 від 25 червня 2007 року з 25 червня 2009 року на 24 грудня 2009 року в сумі 5 800 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк своє зобов'язання виконав у повній мірі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 259-057 (#19419117) від 26 червня 2007 року. В свою чергу [PERSON] умови договору виконала частково, а саме: частково погасила основний борг за кредитом в сумі - 4 200 гривень сплатила відсотки нараховані за період з 26 червня 2007 року по 30 вересня 2008 року. Надалі, порушення позичальником умов кредитного договору, а саме несплати банку у строк платежів по погашенню кредиту, призвели до того, що на даний момент заборгованість за кредитом становить - 5 800 гривень. Відповідно до ст. 1048 ЦК України та п. 7.1 кредитного договору, проценти нараховуються га виплачуються до дня повернення позики, таким чином заборгованість по відсоткам за період з 01 жовтня 2008 року по 24 грудня 2012 року - 0,02 гривень. Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф). Відповідно до п. 6.3. кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня і її розмір за період з 25 грудня 2011року по 24 грудня 2012 року складає - 879.45 гривень. Відповідно до п. 6.4. у разі порушення строку сплати відсотків за кредитом на строк до 2-х днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30,00 гривень. На даний момент штраф за порушення строку сплати відсотків становить 30 гривень. Таким чином заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 259-057 від 26 червня 2007 року перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Демарк" станом на 24 грудня 2012 року складає - 6709,48 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5.1.1. кредитного договору якщо позичальник не сплатив банку у строк платежі по погашенню кредиту, будь-яку суму, належну до сплати, це тлумачиться як подія невиконання зобов'язання. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Просять стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" заборгованість за кредитним договором № 259-057 від 26 червня 2007 року в сумі - 6 709,48 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" судовий збір в сумі 214, 60 гривень. В судовому засіданні під час розгляду справи представник відповідача позовні вимоги не визнав, та надав пояснення, що відповідач по справі [PERSON] не була належно повідомлена як про наявність цивільної справи, так і про дати її розгляду, а тому була відсутня в судових засіданнях. Вона дійсно з 2010 року проживала в [INFO] та була зареєстрована за вказаною адресою, однак у звязку з сімейними обставинами та розлученням на початку 2012 року виїхала до м. Григоріополя республіки Молдова до своїх батьків, де проживає на теперішній час. Факт її знаходження та проживання в м. Григоріополі підтверджується копією трудової книжки, з якої видно, що вона з 01 лютого 2012 року працює продавцем в м. Григоріополі в ПАО «Добрий день». Також представник відповідача зазначив, що відповідач фактично ніколи на брала в ПАТ «Банк «Демарк»» кредиту, і про існування такого банку дотепер не знала. Кредитного договору, наявного в матеріалах справи не підписувала. Звідки в справі ксерокопія її паспорту, їй не відомо. Крім того копія її паспорта не посвідчена нотаріально, а тому її міг добути та надати до банку будь хто. Представник позивача «ПАТ «Банк «Демарк»» в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача(а.с.56). Суд,заслухавши пояснення представника відповідача розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача, дослідивши наявні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з копією паспорта громадянина України серії КК №974914, виданого 30 серпня 2002 року Ананьївським РО УМВС України в Одеській області відповідач [PERSON], [INFO], уродженка селища [PERSON] [PERSON], зареєстрована в [INFO](а.с.9). Встановлено, що відповідно до копії кредитного договору №259-057 від 26 червня 2007 року, ВАТ «Банк «Демарк»» надав [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень 00 копійок з кінцевим терміном повернення 26 червня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001%(а.с.4-5). Згідно з копією договору №1 від 25 червня 2009 року про внесення змін до кредитного договору за клопотанням позичальника (відповідача по справі) та за згодою сторін банк переносить строк погашення кредиту з 25 червня 2009 року на 24 грудня 2009 року в сумі 5800 гривень 00 копійок(а.с.6). З копії заяви на видачу готівки №259-057 від 26 червня 2007 року встановлено, що [PERSON] видано грошові кошти в розмірі 10000 гривень 00 копійок(а.с.7). Відповідно до розрахунку суми боргу по кредиту відповідно до кредитного договору №259-057 від 26 червня 2007 року станом на 24 грудня 2012 року загальна сума заборгованості по кредитному договору [PERSON] становить 6709 гривень 48 копійок(а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії ІІ-БМ №451172, виданого 13 лютого 1076 року Григоріопольським Райбюро ЗАГС, Молдавської РСР, видно, що [PERSON] народилась 28 січня 1976 року в м. Григоріополь Григоріопльського району [PERSON] (а.с.44). Відповідно до копії трудової книжки серії АБ-1 №096837 [PERSON] 01 лютого 2012 року прийнята на роботу на посаду продавця в магазин «Добрий день» в м. Григоріополі(а.с.46). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо Інше не встановлено договором або законом. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, подана позовна заява ґрунтується на вимогах чинного законодавства та договору про надання кредиту. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи те, що відповідач в своїй заяві заперечує укладення нею договору з позивачем про надання кредиту, а також заперечує факт підписання нею вказаного договору, крім того, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив відомості, наведені відповідачем в заяві про перегляд судового рішення, а відповідач в судове засідання не зявився та не надав ніяких заперечень або пояснень з приводу вирішення у справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Приймаючи до уваги те, що позов не підлягає задоволенню, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача також не підлягають. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 292, 294, 526, 527, 530 ЦПК України, ст.ст. п.п.1 та 3 ст.611, 612, 629, 525, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

Outcome: dismissed