Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд", треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форк", [PERSON] , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів та поновлення запису в Поземельній книзі, скасування записів про державну реєстрацію права власності. В обгрунтування позовних вимог прокурор вказує, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ затверджено документацію з землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) та передано у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу 21.10.2017 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2017 р. право власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] припинено та 26.10.2017 р. зареєстровано за ТОВ «Форк». Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером 682248184100:02:003:0486, утворено земельну ділянку з кадастровим номером 6825287800:04:002:0528, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 31.10.2017 р., розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «ПРАВО НА ЗЕМЛЮ» за заявою ТзОВ «ФОРК». В подальшому ТзОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 р. відчужило земельну ділянку кадастровий номер 6825287800:04:002:0528 [PERSON] . Після чого земельна ділянка кадастровий номер 6822484100:02:003:0528 за заявою [PERSON] була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537. [PERSON] на підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018 р. внесла вказані земельні ділянки до статутного капіталу ТзОВ «Зарус-Інвест». На даний час земельні ділянки із кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537 на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 р. перебувають в оренді ТзОВ «Агро-Еко-Граунд». Прокурор вказує, що вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 №22-20479-СГ підлягає визнанню недійсним оскільки: [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.08.2017 р. №10-14089/15-17-сг отримав у приватну власність (право зареєстровано 17.08.2017 р.) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 321982300:02:011:0014) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Згурівського району Київської області; на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ) [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання; спірна земельна ділянка вибула із земель державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. При цьому, ТзОВ «ФОРК», [PERSON] придбали, а в подальшому «ЗАРУС-ІНВЕСТ» отримали до статутного капіталу вказану земельну ділянку в особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. Факт об`єднання ТзОВ «ФОРК» земельних ділянок з кадастровими номерами, в тому числі 682248184100:02:003:0486, в одну земельну ділянку з кадастровим номером 6825287800:04:002:0528 площею 76 га, не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ у власність [PERSON] (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) площею 2 га на користь держави. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженого від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру на території Хмельницької області. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем за основною вимогою про визнання недійсним спірного наказу, а тому не може бути позивачем, оскільки чинним законодавством не допускається збіг в одній особі позивача і відповідача. Законодавством також не надано право звертатись до суду на захист інтересів держави у спірних правовідносинах жодному іншому суб`єкту владних повноважень. У зв`язку із зазначеним представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними. Прокурор просить суд винести рішення яким: визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 13.10.2017 р. №22-20479-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; витребувати в ТзОВ «ЗАРУС-ІНВЕСТ», ТОВ «АГРО-ЕКО-ГРАУНД» на користь держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0486, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ у власність [PERSON] ; поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0486, загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ у власність [PERSON] , за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 39767479); скасувати записи про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав), а саме: номер запису про право власності 22962164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1386075868224 (рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2017 р., індексний номер рішення 37713110); номер запису про право власності 23013729, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1386075868224 (рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Н.Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.10.2017 р., індексний номер рішення 37766526); стягнути солідарно з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області 7684 грн. судового збору. В суді прокурор позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позов(а.с.32-35), в якому просив судові витрати з управління не стягувати. Також представником відповідача подано суду додаткові пояснення по справі (а.с.97-100). Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, з врахуванням відзиву та вказаних письмових пояснень. Представник відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав. Суд вважає за можливе завершити розгляд справи без його участі. Представник відповідача подав суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову прокурора в повному обсязі, оскільки прокурором порушено процесуальні питання представництва держави, невідповідність мети позову практиці Європейського суду з прав людини, так як не відповідає критеріям можливості втручання у мирне володіння майном згідно зі ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (а.с.104-108), доповнення до відзиву, додаткові пояснення по справі. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе завершити розгляд справи без його участі. Представник третьої особи по справі - товариства з обмеженою відповідальністю «Форк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе завершити розгляд справи без його участі. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи неодноразово повідомлялась судовими повістками, пояснення на позов суду не подала. Суд вважає за можливе завершити розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року розгляд справи було призначено по суті. Ухвалою суду від 13 травня 2021 рокувідмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Зарус-Інвест» про зупинення провадження у справі до завершення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 924/454/20. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від області від 09.08.2017 р. №10-14089/15-17-сг [PERSON] отримав у приватну власність (право зареєстровано 17.08.2017 р.) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 321982300:02:011:0014) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Жуківської сільської ради Згурівського району Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою від 06.02.2019 р.(а.с.15). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ [PERSON] отримав у приватну власність (право зареєстровано 21.10.2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що підтверджується копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від області від 13.10.2017 року №22-20479-СГ(а.с.9), інформаційною довідкою від 29.05.2019 р. № 168416337 (а.с.10-12). Право приватної власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 21.10.2017 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К., номер запису про право власності 22962164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1386075868224 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23.10.2017 р., індексний номер 37713110). Указану земельну ділянку [PERSON] відчужив на користь ТзОВ «Форк», на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2017, серія та номер 3829, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф. Право приватної власності ТзОВ «Форк» на земельну ділянку кадастровий номер 6822484100:02:003:0486 зареєстровано цим приватним нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.10.2017 р., індексний номер 37766526, номер запису про право власності 23013729. Вказані обставини підтверджуються копією інформаційної довідки від 29.05.2019 р. № 168416337 (а.с.10-12). В подальшому спірну земельну ділянку (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) за заявою ТзОВ «Форк» об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 6825287800:04:002:0528, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «ПРАВО НА ЗЕМЛЮ». В подальшому ТзОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017р., серія та номер 4921, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., відчужило земельну ділянку кадастровий номер 6822484100:02:003:0528 [PERSON] . Після чого земельна ділянка кадастровий номер 6822484100:02:003:0528 за заявами [PERSON] була поділена на дві земельні ділянки із кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536, площею 74,0 га, та 6822484100:02:003:0537, площею 2,0 га. 27.12.2017 р. державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельних ділянок 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с.19-22). [PERSON] на підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018 р. внесла до статутного капіталу ТзОВ «Зарус-Інвест»(код ЄДРПОУ 41108081) земельні ділянки із кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К. від 17.03.2018, індексні номери 40166892 та 40167712 відповідно, номери записів про право власності 25294361 та 25294656 відповідно, що підтверджується копіями інформаційних довідок (а.с.19-22). Вказані земельні ділянки із кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537 на підставі договору оренди землі від 20.03.2018 перебувають в оренді ТзОВ «Агро-Еко-Граунд», код ЄДРПОУ 40738781, (рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К. від 22.03.2018, індексні номери 40259620 та відповідно 40259802, що підтверджується копіями інформаційних довідок(а.с.19-22). Згідно ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповіднодо закону. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б)одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в)одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частинами 7 та 9 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої місто будівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до п «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Всупереч вищевикладених положень ст.ст. 116, 121 ЗК України відповідач [PERSON] двічі безоплатно отримав у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0 га. Таким чином земельна ділянка кадастровий номер 6822484100:02:003:0486 вибула з державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну, приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею, власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. З врахуванням наведеного вимоги прокурора визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0486) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, підлягають до задоволення. Як зазначено вище, земельна ділянка кадастровий номер 6822484100:02:003:0486, внаслідок подальших послідовних дій щодо отримання у приватну власність з державної власності земельної ділянки, з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення таких земельних ділянок (об`єднання земельних ділянок з метою присвоєння нових кадастрових номерів, зміна їх конфігурації), вибула з державної власності поза волею, власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та перейшла у власність ТОВ «Зарус-Інвест», яке згідно договору оренди землі від 20.03.2018 р. передало її в оренду ТзОВ «Агро-Еко-Граунд». У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України). Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (п. 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №183/1617/16, п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 р. у справі №910/1809/18 ). Також, судом враховується правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі №367/2022/15-ц, згідно з якою формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Окрім зазначеного, суд бере до уваги висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.07.2018 р. у справі № 640/8456/16-ц, що в результаті об`єднання земельних ділянок не відбулося виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, фактично та юридично відбулася заміна двох правовстановлюючих документів на один новий, яким засвідчено право власності на те саме майно, що й у попередніх двох документах. Залишилися попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема не відбулося зміни їх цільового призначення, розташування тощо. Земельна ділянка, утворена з земельних ділянок, які вибули з володіння позивача поза її волею, а тому зазначену земельну не слід вважати іншим, новоствореним майном, яке неможливо витребувати від відповідача за правилами статті 388 ЦК України. Щодо доводів представника відповідача ТОВ «Зарус-Інвест» про те, що позовними вимогами про витребування у відповідачів земельної ділянки порушуються права особи на мирне володіння майном судом враховується таке. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, а наслідки його застосування мають бути передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)). Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Суспільний інтерес у поверненні спірної земельної ділянки до державної власності спрямований на задоволення соціальної потреби у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права власності народу на землю, Зважаючи на особливості принципів диспозитивності та змагальності у цивільному процесі України, у цій справі неможливо вирішити питання щодо належної компенсації кінцевим набувачам з огляду на те, що останні розпорядилися їхніми процесуальними правами, не заявили відповідні зустрічні позови, а суд не має можливості розглянути не ініційовані сторонами питання та самостійно збирати докази для встановлення розміру означеної компенсації. Окремо суд зазначає, що ЦК України визначає механізм повного відшкодування заподіяних кінцевим набувачам збитків. Так, з урахуванням приписів частин третьої і четвертої статті 390 ЦК України кінцеві набувачі, які не заявили зустрічні позови у справі, можуть заявити до власника земельних ділянок позов про відшкодування здійснених з часу, з якого власникові належить право на їх повернення, необхідних витрат на утримання та збереження витребуваних земельних ділянок, а у разі здійснення поліпшень цих ділянок, які не можна відокремити від них без завдання їм шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість земельних ділянок. Крім того, кінцевий набувач, із власності якого витребовується земельна ділянка, також не позбавлений можливості відновити свої права на підставі частини першої статті 661 ЦК України, пред`явивши вимогу до осіб, в яких вони придбали ці ділянки, про відшкодування збитків.(Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 367/2022/15-ц від 29.05.2019 р.). З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20479-СГ[PERSON] підлягають до задоволення. Що ж стосується позовної вимоги про поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0486, загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, яка була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13.10.2017 р. №22-20486-СГ[PERSON] за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, то вона на думку суду задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує, що законом України «Про Державний земельний кадастр», Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року не передбачено можливості поновлення у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки, а спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822484100:02:003:0324 внаслідок подальших послідовних дій щодо отримання у приватну власність з державної власності земельної ділянки, з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення таких земельних ділянок (об`єднання земельних ділянок з метою присвоєння нових кадастрових номерів, зміна їх конфігурації) вибула з державної власності поза волею, власника цих земельних ділянок - держави. Натомість за заявою власника (чи органу, який діє від імені власника - держави) здійснюється державна реєстрація земельної ділянки з присвоєнням системою чергового порядкового кадастрового номера. Не підлягає задоволенню також, на думку суду, позовна вимога скасувати записи про проведену державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав), а саме: номер запису про право власності 22962164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1386075868224(рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2017 р., індексний номер рішення - 37713110); номер запису про право власності 23013729, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1386075868224(рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Н.Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.10.2017 р., індексний номер рішення - 37766526), оскільки позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.10.2017 р. укладеного між ТОВ «Форк» та [PERSON] не заявлялось, спірна земельна ділянка витребовується у ТОВ «Зарус-Інвест» як останнього власника. Критично суд також оцінює заперечення представника відповідача ТОВ «Заріс-Інвест» в доповненнях до позову в зв`язку із існуванням арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0536 та 6822484100:02:003:0537, накладеного ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2018 у справі № 686/4632/18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73493536), оскільки на переконання суду такий арешт не є перешкодою в задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки, оскільки, як і накладений в межах кримінального провадження арешт, так і позов в цій цивільній справі, направлені на захист інтересів держави, порушенні внаслідок вибуття з її власності земельної ділянки, поза її волею. На підставі викладеного,

Outcome: partial