Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.12.2013 року о 16 год. 30 хв. в м. Харкові на перехресті пр.. Леніна та вул.. 23 Серпня сталося ДТП за участю автомобіля «FORD» д/н[NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля "SKODA OKTAVIA A5", д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про страхове відшкодування. 25.02.2014 року на замовлення позивача експертом ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса був наданий висновок №2622 від 05.03.2014 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу, за яким вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] склала 52 652,53 грн.. Оскільки шкоду, завдану позивачу відшкодовано не повністю, він звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2 652,53 грн. та моральну шкоду в розмірі 4 750,00 грн., а також стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» майнову шкоду у розмірі 16 455,65 грн. та моральну шкоду у розмірі 250,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини її неявки суду не відомо. Представник відповідача, ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" в судовому засіданні (у режимі відеоконференції) позовні вимоги не визнав, вважав їх необґрунтованими та просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.12.2013 року о 16 год. 30 хв. в м. Харкові на перехресті пр.. Леніна та вул.. 23 Серпня сталося ДТП за участю автомобіля «FORD» д/н[NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля "SKODA OKTAVIA A5", д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпА. Згідно ч.4 ст 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідачки [PERSON] у скоєнні ДТП є підтвердженою. Як вбачається з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1846321 від 18.07.2013 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Страхова компанія "АХА Страхування". Забезпечений транспортний засіб - автомобіль «FORD» д/н[NUMBER]. Відповідно до ст..29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених невмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання такого власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів , а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №145/5/2092. 07.12.2013 року ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобілю. Відповідно до Звіту №992 від 17.01.2014 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "SKODA OKTAVIA A5" д/н [NUMBER], На момент огляду транспортного засобу 11.12.2013 р. встановлено у розмірі 40 253,22 грн. Сума страхового відшкодування в розмірі 33 544,35 гр. було перерахована безпосередньо на рахунок [PERSON], що підтверджується копією заяви про страхове відшкодування [PERSON] від 25.03.2014 року, де зазначені банківські реквізити [PERSON] Отже ПАТ «СК «АХА Страхування» було належним чином та у відповідності до законодавства здійснено розрахунок суми страхового відшкодування. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надає Висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 05.03.2014 року №2622, проведеного ХНІДСЕ ім.. Бокаріуса, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля "SKODA OKTAVIA A5" д/н [NUMBER] становить 52 652,53 грн. Проте суд вважає, що розрахунок матеріальної шкоди зазначений у вищезазначеному висновку проведено без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу на час проведення розрахунку (застосовується коефіцієнт «0»). Але як вбачається із фотознімків транспортного засобу, на автомобілі "SKODA OKTAVIA A5" д/н [NUMBER] наявні руйнування та пошкодження у вигляді деформації частин кузова автомобіля, а в таких випадках у відповідності до п.7.39 Методики необхідно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу ТЗ. Також висновком визначається розмір матеріальної шкоди з урахуванням податку на додану вартість. Згідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Крім того, з висновку, який був наданий позивачем не вбачається можливості визначити дату, станом на яку здійснювався розрахунок суми матеріальної шкоди. Враховуючи те, що ДТП відбулося 07.12.2013 року, а проведена позивачем експертиза була лише 05.03.2014 року, тобто майже через 3 місяця після ДТП, вартість деталей, матеріалів та робіт могла значно збільшитися, а тому суд вважає, що позивач відповідні ризики неправомірно та всупереч засадам цивільного законодавства, які передбачені у ст. 3 ЦК України, покладає на Страхову компанію. Згідно ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст..35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З наданих представником відповідача доказів вбачається, що 26 березня 2014р. позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 33 544,35 грн., яке було погоджено з позивачем [PERSON] та ним не оспорюється. Отже, страховою компанією було в строк та у передбаченому розмірі виконано своє зобов'язання. Позивачем не було надано доказів необхідності проведення повторного експертного дослідження автомобіля з метою визначення розміру шкоди, оскільки всі пошкодження були зафіксовані при первинній експертизі та позивач погодився з вказаною сумою страхового відшкодування, і тому визначений новою експертизою розмір шкоди не враховується судом і тому правові підстави для стягнення з відповідачів додаткового розміру відшкодування та витрат за проведену експертизу відсутні. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачів майнової шкоди у розмірі 19 108,18 грн. задоволенню не підлягає. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] моральної шкоди в розмірі 4 750,00 грн. та ПАТ «СК «АХА Страхування», суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 1 000, 00 гривень. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «СК «АХА Страхування» задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно з п. 21 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п.23.1. ст.23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Тобто, відшкодуванню підлягає моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. В свою чергу, звертаючись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначає, що моральна шкода полягає у тому, що позивач постійно хвилювався через факт затримки виплати, яка унеможливила здійснення ремонту автомобіля, отже позивач не посилається на завдання йому моральної шкоди саме у розумінні положень п. 23.1. ст.23 Закону, будь-яких інших належних та допустимих доказів наявності підстав для відшкодуванням моральної шкоди матеріали справи не містять (як-то закріплення у договорі страхування відповідних умов для відшкодування з цих підстав моральної шкоди). За таких обставин вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є безпідставною. При ухваленні рішення суд відповідно до ст..212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог ст..ст.58,59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial