Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом і останніми уточненими даними (л.с.29-30) зазначає, що на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду від 26.01.2012 року про затвердження мирової угоди між нею і відповідачкою 1, набула права власності на [ADDRESS]. В реєстрації її прав власності на це майно, реєстраційною службою було відмовлено через наявність арешту на квартиру,накладеного ДВС за постановою про арешт майна ВП № 22687518 від 17.11.2010 року, на виконання рішення Коростенського суду в справі 2-1240 від 08.11.2010 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь Державного ощадбанку України. Цей борг було погашено [PERSON] і 03.09.2014 року вказане виконавче провадження закрито. Однак, вимогу позивачки про зняття арешту на спірну квартиру держвиконавцем було відхилено, оскільки на виконанні в ДВС є ще декілька виконавчих листів, об"єднаних в зведене провадження, про стягнення боргу з [PERSON] різним стягувачам. Позивачка вважає себе належним власником спірного майна. Вказує,що наявність арешту квартири перешкоджає їй в реєстрації прав на неї реєстраційною службою, вона не може належно користуватись і розпоряджатись нею, вона не може укласти договори постачальниками комунальних послуг,через що нараховані борги не погашаються ,а накопичуються, тому вважає свої майнові права порушеними і такими,що підлягають захисту. Просить виключити з під арешту майно у вигляді [ADDRESS]. Позивач та її пред-к свої позовні вимоги підтримали Відповідач 1 проти позову не заперечила. Пред-к відповідача 2 проти позову заперечив і пояснив, що арешт майна ( в т.ч. і на спірну квартиру )було накладено постановою ДВС ВП № 22687518 від 17.11.2010 року на підставі в\\л 2-1240 Коростенського суду про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 8742,95 грн. на користь Державного ощадбанку України, пізніше до цього провадження об"єднувались інші виконавчі документи про стягнення боргів з [PERSON] на користь різних отримувачів. Провадження щодо боргу Державному ощадбанку України дійсно було виконано і закрито, але залишились невиконаними відповідачем 1 ще ряду боргових документів,через що арешт майна боржниці зняти неможливо до повного погашення цих боргів. Не зважаючи на визнання позову відповідачем 1, позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу користування приватним житловим приміщенням, які врегульовані ст. 392 ЦК України та ЗУ "Про виконавче провадження". [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] на підставі договору дарування з 11.08.2007 року. (л.с.9-11) Ухвалою Коростенського міськрайсуду від 26.01.2012 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] і [PERSON], згідно якої [PERSON] передає у власність [PERSON] вказану квартиру і визнає останню власником цього майна. (л.с. 7) На виконання цієї ухвали суду було видано виконавчий лист (л.с. 8) Постановою ДВС ВП № 22687518 від 17.11.2010 року, на виконання ухвали Коростенського суду в справі 2-1240 від 08.11.2010 року про стягнення 8742,95 грн. боргу з [PERSON] на користь Державного ощадбанку України, накладено арешт на все майно боржниці в т.ч. і на спірну квартиру та заборонено його відчудження (л.с.6) Такі дії ДВС узгоджується з вимогами ст.57 ЗУ "Про виконавче провадження". Боржника про такі дії було повідомлено. - 05.8.2010 року Постановою ДВС ВП № 20644664 відкрито виконавче провадження про стягнення 36890,80 грн. боргу з [PERSON] на користь ТОВ "Універсал Банк". - 08.11.2013 року Постановою ДВС ВП № 40588634 відкрито виконавче провадження про стягнення 1146,34 грн. боргу з [PERSON] на користь Коростенського КП "Водоканал". -04.06.2014 року Постановою ДВС ВП № 43522167 відкрито виконавче провадження про стягнення 2859,76 грн. боргу з [PERSON] на користь Коростенського КП " Теплозабезпечення". Всі ці провадження об"єднані в єдине вимконавче провадження (л.с. 34-36). 03.09.2012 року постановою ДВС ВП № 22687518 закінчено виконавче провадження з виконання рішення про стягнення 8742,95 грн. боргу з [PERSON] на користь Державного ощадбанку України, в зв"язку з погашенням боргу (л.с. ) За правилами ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. 3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 4. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 5. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З матеріалів справи видно, що боргові зобов"язання [PERSON] нею не виконано, відкриті виконавчі провадження не завершено,тому зняття арешту майна є неможливим. Крім того, суд враховує ту обставину,що за правилами ст.334ЦК України - моментом набуття права власності за договором є: 1. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. 3. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. 4. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до вимог ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , право власності на нерухоме майно підлягає обов"язковій державній реєстрації. Позивачка не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру, а тому не може вважатись її власником. Арешт спірного майна ДВС накладено правомірно і підстав для його скасування суд не вбачає. За таких обставин вимоги позову не є обгрунтованими і суд їх відхиляє.

Outcome: dismissed