Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

01 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява позовом ПрАТ «СК «Рідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позов обґрунтований наступним. 02 жовтня 2019 року між ПрАТ "СК "Рідна" та ТОВ "Бінайс" було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] . 19 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Geely MK Cross"д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року, [PERSON] було визнано винним у вказаній ДТП. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПрАТ "СК "Вак Клік", позивач звернувся у дану страхову компанію з вимогою відшкодування вартості відновлюваного ремонту автомобіля "Toyota Venza" у розмірі 27 528,90 грн. ПрАТ "СК "Вак Клік" відшкодувало позивачу частину вказаної суми, а саме -17 623,43 грн., у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача іншу частину суми відновлюваного ремонту у розмірі 9 905,47 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2021 року цивільну справу № 753/6676/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 06 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін на 17 травня 2021 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року судове засідання було відкладено на 13 липня 2021 року на 10:00 год. 01 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №37689), в якому відповідач просив відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що характер пошкоджень не відповідач оціночній вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля. 23 червня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. №.43502) в якій детально обґрунтовано розмір заподіяної шкоди та надано роздруківки фотографій з пошкодженнями, які отримали автомобілі внаслідок ДТП. 12 липня 2021 року до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких відповідач заперечував щодо доводів позивача, які були зазначені у відповіді на відзив. В судове засідання 13 липня 2021 року з`явився представник відповідача. Засідання було відкладено на 17 серпня 2021 року для надання часу на ознайомлення із запереченнями на відповідь на відзив. 20 липня 2021 року на адресу суду надійшли пояснення позивача (вх. №50384) стосовно даної справи. В судове засідання 17 серпня 2021 року з`явився представник позивача, надав пояснення у справі та підтримав викладені у позові вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, а також письмовими заявами по суті спору, що надсилались ним до суду. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. З огляду на належне повідомлення відповідача про день та час розгляду, зважаючи на те, що представником позивачем у судовому засіданні 17 серпня 2021 року були надані всі пояснення, а відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, суд вирішив провести судове засідання у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до наступного висновку. 02 жовтня 2019 року між ПрАТ "СК "Рідна" та ТОВ "Бінайс" у рамках договору №АТР 04/16 добровільного страхування наземного транспортного засобу від 17 червня 2016 року було укладено страхове свідоцтво №АТ/256/19 відносно транспортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] (а.с.8-12). 19 липня 2020 року на Набережному шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Geely MK Cross"д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року [PERSON] було визнано винним у ДТП, яка мала місце 19 липня 2020 року за участі автомобілей "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] та "Geely MK Cross"д.н.з. [NUMBER] та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 20-21). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На виконання умов договору страхування було здійснено оцінку завданої потерпілій особі майнової шкоди та складено звіт про визначення вартості матеріального збитку (а.с. 22-53) та здійснено ремонт пошкодженого автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] , вартість якого відповідно до акту виконаних робіт №СА-3988 від 08 вересня 2020 року склала 27 528, 90 грн (а.с. 54). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] власником цього автомобіля є ТОВ "Бінайс" (а.с. 14). Власником автомобіля ТОВ "Бінайс", відповідно до вищевказаного акту виконаних робіт було перераховано кошти у розмірі 27 528, 90 грн. на рахунок ТОВ "Савтосервіс", що підтверджується платіжним дорученням №1092 від 09 вересня 2020 року(а.с.55). Позивач виконав свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування, перерахувавши безготівкові кошти в сумі 27 528, 90 грн. на рахунок ТОВ "Бінайс", що підтверджується платіжним дорученням № 3975 від 25 вересня 2020 року (а.с. 59). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За приписами п. 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Geely MK Cross" д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "СК "Вак Клік", відповідно до страхового полісу №200367731. На цій підставі позивач звернувся до ПрАТ "СК "Вак Клік" з регресною вимогою про відшкодування коштів у розмірі 27 528, 90 грн. (а.с.60-61). ПрАТ "СК "Вак Клік" відшкодувало позивачу частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 17 623,43 грн. Після чого ПрАТ "СК "Рідна" звернулося до [PERSON] з вимогою про виплату різниці страхового відшкодування у розмірі 9 905, 47 грн., проте вказана вимога залишилася без реагування. За вимогами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Водночас судом установлено, що за умовами укладеного між ПрАТ "СК "Рідна" та ТОВ "Бінайс" договору страхування розмір страхованого відшкодування визначається без урахування коефіцієнта фізичного зносу, тобто страховик зобов`язаний відшкодувати страхувальнику вартість фактично завданих збитків, який визначається як вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу. Такі умови договору страхування не суперечать Закону України «Про страхування», оскільки норми останнього не містять положень, які б зобов`язували страховика визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Натомість положеннями статті 9 вище вказаного Закону передбачено, що розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься і в частині третій статті 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати розміру реальних збитків. Стосовно доводів відповідача, викладених у його письмових заявах щодо заперечення заявлених вимог суд зазначає таке. Заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів того, що зазначені у звіті пошкодження автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] виникли саме в результаті ДТП 19 липня 2020 року спростовується тим, що позивачем до матеріалів справи долучено кольорові фото, на яких зафіксовані автомобіль "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] та автомобіль "Geely MK Cross" д.н.з. [NUMBER] після зіткнення. Вказані фото були зроблені на місці та в день ДТП власником пошкодженого автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] , та враховуючи відзив відповідача із вказаним запереченням, були надані позивачу на його запит. Доводи відповідача про те, що в ДТП, яке мало місце 19 липня 2020 року не могло бути пошкоджено решітку радіатора та ліву частину автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] , що видно й на фото, а отже відшкодування вартості ремонту цих елементів заявлено відповідачу безпідставно, спростовуються тим, що відповідно до акту виконаних робіт від 8 вересня 2020 року у вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] не включалось ремонт решітки радіатора пошкодженого автомобіля (а.с. 54). Крім того, на фото зафіксовано пошкодження саме лівої частини капоту автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] дзеркалом бокового виду автомобіля "Geely MK Cross"д.н.з. [NUMBER] . Щодо зауваження відповідача, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки вартість відновлювального ремонту повинна була повністю сплатити страхова компанія, суд зазначає таке. Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу "Geely MK Cross"д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована ПрАТ "СК Вак Клік" за полісом № 200367731 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким франшиза становить 2500 грн. Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортних засобів з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із звітом № 4374, складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] , коефіцієнт фізичного зносу становить 0,573, а згідно листа ПрАТ "СК Ван Клік" від 11 січня 2021 року , наданим разом із страховим актом від 30 грудня 2020 року № 0027717.07.20/11 розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за вказаним випадком розрахований за вирахуванням коефіцієнту зносу автомобіля та встановленої полісом франшизи. Відповідно до частин першої, другої статті 22 та частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно із пунктом 12.1 статті 12, пункту 36.6 статті 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Отже, з огляду на встановлені обставини, відповідачем не спростовано доводи позивача та докази, надані ним на підтвердження заявлених вимог, а тому суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ПрАТ "СК "Рідна" до [PERSON] про стягнення коштів, в сумі 9 905,47 грн. (27528,90 грн. розмір матеріального збитку сплачений за ремонт пошкодженого автомобіля "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] - 17623,43 грн, сума відшкодована страховою компанією ПрАТ "СК "Ван Клік" на користь позивача= 9905,47 грн.). З огляду на результат розгляду справи суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved