Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Державне підприємство "Білокуракинське лісомисливське господарство"звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до Директора ПрАТ "Білокуракинський" [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом незаконної порубки дерев «акації білої» у кількості 23 сироростучих дерева. За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2019 року № 1 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 105 ЛК України, ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено штраф. Неправомірними діями директора ПРАТ «Білокуракинський» [PERSON] . Державному підприємству «Білокуракинське лісомисливське господарство» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 90912, 50 грн. Позивач просив суд стягнути матеріальну шкоду з директора ПрАТ «Білокуракинський», посилаючись на ч.1 ст.1166 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що директор ПРаТ "Білокуракинський" [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки відповідачем в цьому судовому спорі може бути виключно юридична особа. При цьому вважає, що дії [PERSON] були правомірними, оскільки працівники проводили розчистку дороги, яка знаходиться на балансі підприємства. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні поясненням свого представника, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.09.2019 року директора ТОВ "Білокуракинський" - [PERSON] за незаконну порубку 18.12.2018 дерев «акації білої» у кількості 23 сироростучих дерева притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 105 ЛК України, ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено штраф (а.с. 4-5). Згідно з актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 18.12.2018 року Державному підприємству «Білокуракинське лісомисливське господарство» за незаконну порубку дерев «акації білої» у кількості 23 сироростучих дерева заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 90912,50 грн (а.с. 19). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що у вересні та грудні 2018 року за вказівкою директора ТОВ "Білокуракинський" [PERSON] вони випилювали дорогу до очисних споруд. Обидва рази їх роботу припиняли працівники поліції та працівники Лісгоспу. Обидва рази вони випилювали дерева в одному й тому самому місці. В другий раз, коли [PERSON] направляв їх на випилювання дерев, він їм повідомив, що це питання з Лісгоспом було вирішено та з`ясоване, що ця дорога належить ВАТ "Білокуракинський". Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до вимог ст. 48 ЦПК України Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позивач заявляє позовні вимоги до посадової особи Товариства, при цьому форму правління Товариства зазначає неправильно - правильним є Товариство з обмеженою відповідальністю "Білокуракинський" (а.с.40). Таким чином, Директор ПрАТ "Білокуракинський" [PERSON] не є належним відповідачем по даній справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові. Під час розгляду справи відповідач та представник відповідача неодноразово акцентували уваги на тому, що по даній справі зазначений відповідач є неналежним, проте представник позивача на це ніяк не реагував, клопотання про заміну відповідача не заявляв. Нормами ЦПК не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду. Таким чином, позов Державного підприємства "Білокуракинське лісомисливське господарство" задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. Також в судовому засіданні представник позивача надав клопотання про винесення окремої ухвали відносно свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку із повідомленням ними неправдивих показань. Згідно ч. 4 ст. 262 ЦПК України Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. Суд під час розгляду справи не виявив неправдивих показань зазначених свідків, у зв`язку із чим клопотання представника щодо винесення окремої ухвали задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed