Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

09.08.2019 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилось шестеро дітей. Відповідач сплачував аліменти на дітей, окрім дочки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з досягненням повноліття сином [PERSON] , [INFO] , припинено стягнення аліментів. Однак [PERSON] продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно утримання не надає, з приводу чого між ними склались спірні правовідносини щодо утримання дітей. Ухвалою суду від 04.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.10.2020 ухвалою суду явку позивача [PERSON] визнано обов`язковою. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. 17.11.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на території України. Позов підтримує і не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, та шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті Судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з врученням відповідачу під розписку та повторно без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою Укрпошти, форма 20. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відтак, враховуючи те, що суду іншої адреси відповідача не надано, судом дотримано вимог щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи. 17.11.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 30.01.2004 між сторонами у справі розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.01.2004. У сторін є шестеро спільних дітей, з яких одна дочка [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Нижньотурівською сільською радою Турківського району Львівської області серії [NUMBER] , Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області від 12.07.2019 №514. Також, судом встановлено, що згідно довідки Виконавчого комітету Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області від 12.07.2019 №514, що разом із позивачем проживає і перебуває на її утриманні син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2001. Як видно із довідки №462 від 07.08.2020 виданої Державним навчальним закладом "Львівське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту" [PERSON] з 01.09.2017 по 30.06.2020 навчався в Державному навчальному закладі "Львівське міжрегіональне вище професійне училище". Актом обстеження матеріально-побутових умов позивачки, виданого Виконавчим комітетом Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області №534 від 30.07.2019, встановлено що умови проживання такої є важкими, позивачка ніде не працює. Довідкою від 01.08.2019 Виробничого підрозділу "Ужгородська дистанція колії" Регіональної філії "Львівська залізниця" стверджується, що відповідач отримує заробітню плату із січня 2019 року по червень 2019 року без урахування аліментів 64236,36 грн. Із довідки №2538 від 29.07.2019 виданої управлінням соціального захисту населення Турківської РДА видно, що позивачка отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям із січня 2019 року по червень 2019 року щомісяця в сумі 2035,56 грн. Згідно з довідкою Виробничого підрозділу "Ужгородська дистанція колії" Регіональної філії "Львівська залізниця", з 29.09.2019 відповідно до виконавчого листа № 2-484 від 18.12.2001 про стягнення аліментів з [PERSON] на дітей ( син - [INFO] , дочка - [INFO] , син - [INFO] , син [INFO] , син - [INFO] ) утримання аліментів не проводиться в зв`язку з повноліттям дітей. Водночас суд встановив, що аліменти на утримання [PERSON] , 2007 р.н. не стягнувались з відповідача. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати неповнолітню [PERSON] та повнолітнього [PERSON] , 2001 р.н., який продовжує навчання, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що діти сторін у справі проживають разом із матір`ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні (а.с. 14). Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживають діти. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дітей, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін у заявленому позивачкою розмірі є підставним та підлягає до задоволення. Судом також встановлено, що повнолітній син сторін по справі, на час звернення до суду 09.08.2019 продовжував навчання. Термін навчання з 01.09.2017 до 30.06.2020. В силу положень ст. 199 СК України сторони по справі мають обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Беручи до уваги те, що повнолітній син сторін по справі продовжував навчання, в зв`язку з чим потребував матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не виконував обов`язку щодо його утримання, те, що відповідач не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою, враховуючи, що в нього на утриманні є ще одна неповнолітня дитина, те, що відповідач не надав суду доказів, що немає можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, враховуючи те, що позивач сама утримує сина, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку про підставність вимог позивача в цій частині. Водночас, розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжував навчання. Враховуючи те, що коли позивач звернулась до суду з позовом 09.08.2019, [PERSON] , [INFO] , ще був неповнолітнім, відтак аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжував навчання, необхідно стягнути за період з 28.09.2019 (досягнення повноліття) до 30.06.2020 (закінчення навчання). Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. Вирішуючи питання витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію адвоката Сенюги І.М. від 09.08.2020 про одержання від [PERSON] 500 грн., як зазначено за позовну заяву про стягнення аліментів. Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу згідно квитанції адвоката Сенюги І.М. належним чином не підтвердженні, оскільки позивачем надано лише квитанцію від 09.08.2020 про отримання від позивача коштів за написання позовної заяви, не долучено договору про надання правничої допомоги, детального опису, виконаних робіт. Відтак, позивачем не підтверджено понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн., а отже такі стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved