Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

29.10.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] на час її навчання у КВНЗ "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн.00 коп. щомісячно, починаючи з 29.10.2019 року і до 01.07.2020 року. В обґрунтування вимог зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2005 року розірвано її шлюб з відповідачем. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] У 2016 донька вступила до Комунального вищого навчального закладу "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради. Як зазначає позивач донька навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги, а позивач немає можливості забезпечити в повній мірі доньку. Вказує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу доньці не надає, тому звернулася в суд з вказаним позовом та просила суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді від 11.11.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с.22). Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с.34). Відповідач згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" (а.с.29,35). [PERSON] звернулася до суду з заявою розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.35). На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м.Хмельницький та в графі батько записано - [PERSON] , в графі мати записано - [PERSON] (а.с.9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.02.2005 року, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2005 року (а.с.8). Відповідно до довідки КП "ВЖРЕП №9", №5044 від 11.10.2019 року [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки Комунального вищого навчального закладу "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради №1021 від 17.10.2019 року [PERSON] навчається на денному відділенні у Комунальному вищому навчальному закладі "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради на факультеті "сестринська справа", закінчує навчання 01 липня 2020 року (а.с.11). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, те, що [PERSON] є повнолітньою, проживає разом з матір`ю і продовжує навчання на денному відділенні закладі вищої освіти, відповідач позовні вимоги визнає, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на період її навчання у Комунального вищого навчального закладу "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради, починаючи з 29 жовтня 2019 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач користується пільгами як учасник бойових дій і також звільнений від сплати судових витрат на підставі п.13 ч.1 ст.5 зазначеного Закону, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved