Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернувся в суд із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення 1'001'600,27 грн. заборгованості за договором № 1901/0708/71-180 від 22 липня 2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» і нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» отримала право вимоги за даним кредитним договором відповідно до договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року. Позичальник порушила взяті на себе зобов'язання згідно вказаного кредитного договору щодо своєчасного погашення боргу та сплати відсотків, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість яку і слід стягнути з неї стягнути. У судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судові засідання призначені на10 год. 12 червня 2014 року, 16 год. 20 хв. 24 червня 2014 року та 10 год. 30 хв. 08 липня 2014 року не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Відтак, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних на те причин і вважає, що розгляд справи слід провести без її участі на підставі наявних доказів. Суд бере до уваги заперечення [PERSON] проти позову, котрі містяться у матеріалах справи, де вона зазначає, що дійсно отримала кредит в сумі 55'000 доларів у ПАТ «Сведбанк», однак оскільки його філія в м. Тернополі припинила своє існування, вона заборгованості не погашає уже протягом п'яти років. Зазначає, що про зміну кредитора її ніхто не повідомляв, а тому вона незаконна. Проценти нараховані надміру високі і сплачувати їх вона не буде. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. 22 липня 2008 року між ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1901/0708/71-180 згідно якого остання отримала кредит в сумі 55'000 дол. США та зобов'язалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідачка отримала вказані кошти. Дана обставина визнана сторонами, і в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. У подальшому між ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та TOB "Вектор Плюс" було укладено договір факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, згідно п. 2.1 якого ПАТ «Сведбанк» відступає позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників. Як вбачається із витягу з реєстру заборгованостей боржників № 1-Б від 28 листопада 2012 року, до списку відступлених на користь позивача прав вимог входить і кредитні зобов'язання відповідачки за кредитним договором № 1901/0708/71-180 від 22 липня 2008 року. Про вказане відступлення права вимоги відповідачку було повідомлено шляхом надсилання їй повідомлення № 0031751 від 14 грудня 2012 року за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] неналежно виконує умови вказаного кредитного договору внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в сумі 125'309,68 дол. США, що за офіційним курсом НБ України, станом на 11 листопада 2013 року, складає 1'001'600, 27 грн., з яких: - 54'602 дол. США, що за офіційним курсом НБ України, станом на 11 листопада 2013 року, складає 436'433,79 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; - 27'974,41 дол. США, що за офіційним курсом НБ України, станом на 11 листопада 2013 року, складає 223'599,46 грн. - заборгованість за процентами; - 42'733,27 дол. США, що за офіційним курсом НБ України, станом на 11 листопада 2013 року, складає 341'567,03 грн. - нарахована пеня. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України) Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Згідно із вимогами ч. 2. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Посилання [PERSON] на те, що вона не гасила кредит, оскільки ПАТ «Сведбанк» не працювало у м. Тернополі, визнані судом неспроможними, позаяк припинення роботи однієї з філій кредитора не може бути підставою для того аби позичальник не виконував умови кредитного договору. Також не заслуговують на увагу і твердження відповідачки про надміру високі проценти за користування кредитом, тому що такий їх розмір був погоджений сторонами кредитного договору № 1901/0708/71-180 від 22 липня 2008 року, який [PERSON] підписала. Також суд сприймає критично доводи відповідачки про факт неповідомлення її про зміну кредитора за її борговими зобов'язаннями, оскільки вони спростовуються доказами, котрі містяться у матеріалах справи, а саме копією повідомлення № 0031751 від 14 грудня 2012 року. Таким чином, у даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідача, які підлягають захисту шляхом стягнення з неї заборгованості у вказаній сумі. Враховуючи, що представник позивача наполягає на розрахунку заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом НБ України, що діяв на момент проведення ним обчислень боргу, тобто 11 листопада 2013 року, зважаючи на відсутність щодо цього заперечень з боку відповідачки та враховуючи її інтереси, суд вважає такі вимоги представника позивача підставними. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення 3'441 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved