Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві вказав, що 14.12.2005 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», на час укладення договору Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено Кредитним договір № 201/2005/840-К/215 у простій письмовій формі, на підставі якого останньому було надано кредит у розмірі 16 000 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 12.12.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 10,0 % річних, погашення якого відповідно до умов договору повинно здійснюватись шляхом внесення до каси Банку необхідних мінімальних платежів в розмірі 235 доларів США щомісячно, до 15 числа поточного місяця. Окрім цього, в якості забезпечення виконання позичальником умов Кредитного договору 14.12.2005 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», на час укладення договору Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», та [PERSON], а також [PERSON] були укладені Договори поруки № 215/1 та № 215/2 відповідно, на підставі яких відповідачі поручились перед банком за виконання позичальником свого зобов'язання. Своєчасно позичальником зобов'язання за Кредитним договором виконані не були, та були порушені передбачені Кредитним договором терміни повернення коштів та сплати передбачених договором платежів, у зв'язку із чим, станом на 12.05.2014 року, створилась заборгованість за кредитом у сумі 27 599,23 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 14 090,88 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 781,30 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 971,99 доларів США, пені за прострочення сплати відсотків у розмірі 4 642,19 доларів США, яку просив стягнути з відповідачів солідарно, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 3 199 грн. 81 коп. Представник позивача Булатова Т.А. в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням розгляд справи вести в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, в разі неявки відповідачів не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14.12.2005 року Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» уклало договір № 201/2005/840-К/215 зі [PERSON], на підставі якого банк надав останньому кредит в сумі 16 000 доларів США на термін до 12.12.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,00 % річних (а.с. 5-8). 14 грудня 2005 року позивач уклав зі [PERSON] та [PERSON] договори поруки № 215/1 та 215/2 відповідно, згідно яких останні виступили як поручителі по виконанню зобов'язання за Кредитним договором № 201/2005/840-К/215 від 14.12.2005 року (а.с.9-14). Відповідачі умови повернення кредиту належним чином не виконали, у зв'язку з чим, станом на 12.05.2014 року, утворилась заборгованість у розмірі 27 599,23 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 14 090,88 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 781,30 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 112,87 доларів США, пені за прострочення сплати відсотків за кредитом у розмірі 971,99 доларів США, щомісячної плати за управлінням кредитом у розмірі 4 642,19 доларів США (а.с.15-16). Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статей 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України 10.02.2011 року видано Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» банківську ліцензію на право здійснення операцій, визначених частиною 1 та пунктами 5- 11 частини другої ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" (а.с.72). Окрім того, Національним банком України 23.08.2002 року видано Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною 4 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" (а.с.73). Згідно ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити передбачені договором відсотки у повному обсязі, шляхом щомісячних платежів, відповідно до умов договору. Згідно п. 5.2 Кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, передбачений договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.3.18 позичальник зобов'язаний сплачувати комісію за надання та управління кредитом в розмірі 0,5 % від залишку кредиту на момент уплати комісії щомісяця, протягом всього терміну користування кредитними коштами. Відповідно до умов пункту 1.1 договорів поруки № 215/1 та 215/2 від 14.12.2005 року, поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов'язань боржником в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків, комісій, неустойки. Згідно п. 1.2 договорів поруки № 215/1 та 215/2 від 14.12.2005 року, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язань, передбачених Кредитним договором, як від боржника і поручителів разом, так і від кожного з них окремо. Через не виконання позичальником та поручителями умов Кредитного договору, банком було направлено на адресу відповідачів лист-вимогу № 1597 від 21.05.2014 року про дострокове виконання зобов'язання перед кредитором (а.с. 17-18). Однак відповідачі на письмові звернення банку до теперішнього часу відповідним чином не відреагували та суму заборгованості не сплатили. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Верховним Судом України висловлена аналогічна правова позиція в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду, який зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України. Враховуючи порушення відповідачами умов договору кредиту, договорів поруки та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з них заборгованості за кредитом, станом на 12.05.2014 року, у розмірі 14 090,88 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 7 781,30 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 112,87 доларів США, пені за прострочення сплати відсотків за кредитом у розмірі 971,99 доларів США, щомісячної плати за управлінням кредитом у розмірі 4 642,19 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК в зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3199,81 грн. На підставі ч.1 ст. 61, ст. 99 Конституції України, ст.ст. 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ч.3 ст. 509, 533, 549, 554, 599, 611, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved