Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач у березні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNC0GK00000146 від 21.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 18 400 дол. США., зі сплатою відсотків за користування кредитом, терміном до 21.09.2022 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв`язку з чим станом на 15.02.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 95 338,00 дол. США, що складається з: 15 091,75 дол. США - заборгованість за кредитом; 20 594,31 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 636,95 дол. США - заборгованість по комісії; 56 014,99 дол. США заборгованість за пенею. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2015 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі 46 639,73 дол. США, яка складається з: 15 115,62 дол. США - заборгованість за кредитом; 10 269,05 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2\~068,95 дол. США - заборгованість по комісії; 16 965,17 дол. США заборгованість за пенею. Просить суд, стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 4 714,50 дол. США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, що еквівалентно 127 998 грн. 67 коп., за кредитним договором № DNC0GK00000146 від 21.09.2007 року, судові витрати по справі у розмірі 1921,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи, про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 05 квітня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 03.05.2019 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~DNC0GK00000146, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 18 400 дол. США., зі сплатою відсотків за користування кредитом, терміном до 21.09.2022 року. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Право кредитора, в даному випадку, вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст. 1050 ЦК України. Відповідач неналежно виконував умови договору. Згідно з розрахунком банку станом на 15.02.2019 року наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 95 338,00 дол. США, що складається з: 15 091,75 дол. США - заборгованість за кредитом; 20 594,31 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 636,95 дол. США - заборгованість по комісії; 56 014,99 дол. США заборгованість за пенею. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2015 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі 46 639,73 дол. США, яка складається з: 15 115,62 дол. США - заборгованість за кредитом; 10 269,05 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 068,95 дол. США - заборгованість по комісії; 16 965,17 дол. США заборгованість за пенею. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ КБ "Приватбанк" використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2015 року стягнута заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, тому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги банку про стягнення процентів після 03.03.2015 року (дата звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем до позову станом на 01.03.2015 року розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом складає 10 538,17 дол. США. 03.03.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2015 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" було стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNC0GK00000146 від 21.09.2007 року в тому числі заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 269,05 дол. США. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 269,12 дол. США, тобто різниця між сумами згідно розрахунку заборгованості станом на 01.03.2015 року та стягнутою сумою згідно рішення суду від 05.05.2015 року за позовом з яким позивач звернувся 03.03.2015 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial