Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135. В обґрунтування позову зазначає наступне. Позивачка [PERSON] , [INFO] , перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 20 листопада 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135. Спільних дітей сторони не мають. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. Між сторонами постійно відбувалися сварки, свідком яких ставала дитина позивачки. Не знайшовши порозуміння, у липні 2020 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. З того часу позивачка проживає окремо, не пов`язана спільним побутом із відповідачем і майже не спілкується з ним. Вона переконана, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача, оскільки має місце формальне збереження фактично неіснуючого шлюбу, вважає примирення неможливим. Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. Між сторонами постійно відбувалися сварки, свідком яких ставала дитина позивачки. Не знайшовши порозуміння, у липні 2020 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. З того часу позивачка проживає окремо, не пов`язана спільним побутом із відповідачем і майже не спілкується з ним. Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна відсутній, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог позивачки, зазначених у позовній заяві, [PERSON] після розірвання шлюбу слід відносити дошлюбне прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved