Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, який 04 липня 2019 року було уточнено, посилаючись на те, що вона та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пирятинського районного суду від 14 квітня 2015 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 23 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка вважає, що дана сума, яка підлягає щомісячній сплаті з відповідача на утримання їхнього сина є мізерною по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатньою для забезпечення її належного матеріального утримання. У зв`язку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] з твердої грошової суми 500 грн щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня поданої заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14 червня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що 500 грн, які відповідач сплачує на даний час є недостатнім для повноцінного розвитку дитини. Оскільки розмір аліментів недостатній, позивач змушена працювати у тому числі у нічні зміни. У період, коли вона працює, дитина дійсно іноді перебуває у батька. Проте, дитина частіше перебуває у батьків відповідача ніж у нього, тому дитина в цей час перебуває скоріше на утриманні батьків відповідача. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили стягувати з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача зазначив, що такий розмір аліментів як 500 грн дійсно не може забезпечити задовільний розвиток дитини, але просить врахувати, що більшість часу дитина перебуває не з матір`ю. За місцем проживання батька дитина має свою кімнату та забезпечена усім необхідним для нормального фізичного та морального розвитку. Свідок [PERSON] повідомила суду, що дитина постійно проживає у матері. 3 дні на тиждень матір працює, тому в ці дні з садочка дитину забирають бабуся з дідусем. Дитина харчується добре, добре одягається. Джерела забезпечення дитини матір працює, деякі речі купує батько. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою відповідача. Батько дитини завжди забирає дитину на вихідні, доглядає сина, разом їздять на відпочинок та інші розважальні заходи. Дитина іноді проживає у батька і серед тижня. Близько 10-12 днів на місяць дитина проживає у батька, на скільки їй відомо, у цей час мати працює. Дитина під час проживання у батька харчується у нього, батько забирає та відвозить сина до садочка. Також батько купує дитині одяг. Вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та свідків, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст.\~2\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 23 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Рішення набрало законної сили та є чинним. Згідно ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № П9489 від 06.06.2019 [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] проживає з матір`ю та більше часу проводить з матір`ю, яка забезпечує належні умови для проживання та виховання дитини, турбується за стан здоров`я сина, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 2601/02-33 від 06.09.2019 про підтвердження місця проживання малолітнього [PERSON] , у якій зазначено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю по [ADDRESS] . Вказана квартира є орендованою, так як [PERSON] власного житла не має. Хлопчик разом з матір`ю зареєстрований по [ADDRESS] у бабусі та дідуся зі сторони батька). Квартира двокімнатна з газовим опаленням та частковими комунальними вигодами. Кімнати належним чином вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка та речі повсякденного вжитку, забезпечується належний санітарно-гігієнічний стан. Для дитини виділено окреме спальне місце, місце для відпочинку та ігор. [PERSON] у достатній мірі забезпечений сезонним одягом, взуттям, канцелярським приладдям, іграшками, продукти харчування наявні. Хлопчик відвідує дошкільний навчальний заклад «Червона шапочка», батьківську плату за харчування в якому сплачує мати. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики дошкільника [PERSON] завжди чистий, гарно одягнений, має охайний зовнішній вигляд. Навички самообслуговування сформовані згідно з віком, дитина уважна, стримана, вміє зосереджуватися та контролювати свої дії. У неї переважає радісний настрій. Батьки дитини проживають окремо, але однаково приймають участь у вихованні сина та регулярно відвідують батьківські збори і святкові ранки у садочку. Згідно пояснень свідків, допитаних у судовому засіданні, батько купує сину одяг та інші речі. У вихідні дні хлопчик проживає у батька. Оскільки мати дитини 3 дні на тиждень працює (у тому числі у нічні зміни), у ці дні дитина також іноді проживає у батька, що також підтверджується поясненнями свідка [PERSON] Батько [PERSON] , [PERSON] , проживає по [ADDRESS] , газифікований з усіма вигодами, також встановлене альтернативне опалення. Кімнати належним чином вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка та речі повсякденного вжитку. Для дитини виділена окрема облаштована кімната. Продуктів харчування достатньо, у кімнатах багато іграшок, є сезонний одяг (а.с. 41-53). Вказане також свідчить про те, що дитина часто перебуває у батька вдома. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розмірі аліментів, що визначені рішенням суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»,\~встановлено прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~у розмірі\~з 1\~січня 2019\~року -\~1853\~гривні,\~з 1\~липня -\~1936\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2027\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 гривень, з 1 липня 1699 гривень, з 1 грудня 1779 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 500 грн щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини. Відповідно до довідки Головного управління ДПС у полтавській області № 848/10/16-31-08-01-18 сума виплаченого доходу [PERSON] за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 становить 99710 грн. 18 коп (а.с. 55). Тобто, в середньому в місяць [PERSON] отримував нарахований дохід у розмірі 16618 грн. За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави як для збільшення розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду так і наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1 січня 2019 року 813 гривень, з 1 липня 849,50 гривні, з 1 грудня 889,50 гривень. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач платник аліментів, працює, молодий вік, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо утримання сина [PERSON] , матеріальний стан позивачки та відповідача, беручи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми на частку від його заробітку в розмірі 1/5 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивач також у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь, витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, згідно квитанції № 07/06 про оплату правничої допомоги від 07 червня 2019 року вартість послуг адвоката склала 1000,00 грн, що включає юридичну консультацію (200 грн), оформлення позовної заяви про зміну розміру аліментів до Пирятинського районного суду Полтавської області (800 грн). Згідно квитанції № 09/10 від 09.10.2019 адвокатом Гордієнко Ю.П. прийнято від [PERSON] ще 6000 грн, у тому числі: попереднє опрацювання матеріалів справи, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин (1000 грн); опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини (2000 грн); формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання (1000 грн); підготовка процесуальних документів у справі (500 грн); ознайомлення з матеріалами справи (500 грн); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (1000 грн). Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи зазначені норми процесуального закону, суд дійшов висновку, що суд має право зменшити розмір витрат на правову допомогу у випадку не співмірності витрат. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що дана категорія справи є розповсюдженою та не потребує значних затрат часу, суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають частковому стягненню у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial