Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 1519/2337CLSPS2 від 22 квітня 2011р., [PERSON], 22.04.2011 р. отримала кредит в розмірі 3028.93 на строк до 23.06.2012р. Проте позичальник свої договірні зобов'язання за кредитним договором не виконав в результаті чого виникла заборгованість станом на 17.10.2012 року на загальну суму 3028.93 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. Просили стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1519/2337CLSPS2 від 22 квітня 2011р. в сумі 3028.93 грн. та судовий збір в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що між кредитодавцем ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] - відповідачем було укладено кредитний договір: № 1519/2337CLSPS2 від 22 квітня 2011р. на суму 3028.93 грн. на строк до 23.06.2012р.(а.с. 6, 7, 8). Між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС". Встановлено, що 17 жовтня 2012 року між ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (Надалі Позивач) було укладено Договір факторингу № 20121017-Г (надалі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК" "БІЗНЕСФІНАНС" відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "ФК" "БІЗНЕСФІНАНС", а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача, (а.с. 19-21). Згідно умов Договору факторингу № 20121017-Г від 17 жовтня 2012 року, та положень ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" було направлено Відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по зазначеному в позові Кредитному договору (а.с. 17, 18). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 17.10.2012 року Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 3028,93 грн. (а.с. 5). В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Встановлено факт того, що в зв»язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором № 1519/2337CLSPS2 від 22 квітня 2011р. відповідач [PERSON] має борг перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" станом на 17.10.2012р., що становить 3028.93 грн. і складається із: -1888.28грн. - заборгованість по тілу кредиту; 752грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; -388.65 грн. - пеня за порушення умов погашення заборгованості (а.с.9-14, 16). Відповідно до умов Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України в разі порушення Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved