Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Процедура : У листопаді\~2020\~року Акціонерне\~товариство Комерційний\~банк «Приватбанк»\~(далі\~ позивач)\~звернулося до суду з позовною заявою про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Просить стягнути з відповідача заборгованість спадкодавця [PERSON] за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року в розмірі 6 869 грн. 43 коп. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 24 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 12 січня 2021 року за клопотанням представника позивача витребувано від Світловодської районної нотаріальної контори Кіровоградської області копію спадкової справи\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] , яка померла [INFO] . Представник позивача, [PERSON] , надала суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або заяву про відкладення судового засідання до суду не надав. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 31 липня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, у відповідності до якого, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 21 листопада 2018 року позичальник, [PERSON] , померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач, [PERSON] що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. Як зазначено у позові, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 16 травня 2020 року позивачем було направлено спадкоємцю лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року становить 6 869 грн. 43 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Посилаючись на те, що спадкоємці в силу ч. 2 ст. 1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, просить задовольнити позов. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: - анкета-заява відповідача від 31 липня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку на отримання у Банку платіжної картки; - умови та правила надання банківських послуг; - копію паспорта відповідача та позичальника [PERSON] ; - розрахунок заборгованості позичальника перед Банком за договором б/н від 31 липня 2012 року з якого видно, що [PERSON] використовувала кредитні кошти та погашала заборгованість за кредитом та відсотками, останній платіж в сумі 500 грн. здійснила 15 серпня 2018 року; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту [PERSON] ; - довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; - довідка про видані [PERSON] кредитні картки; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; - інформаційна довідка зі Спадкового реєстру; - претензія кредитора від 23 січня 2020 року; - лист-претензія від 30 квітня 2020 року спадкоємцю [PERSON] . Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 31 липня 2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На підставі вказаного договору позичальник [PERSON] отримувала від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 500 грн. здійснила 15 серпня 2018 року. [PERSON] померла [INFO] у м.Світловодськ Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2018 року, про що виконавчим комітетом Власівської селищної ради м.Світловодськ складено актовий запис №138. (а.с.59) [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданим Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області 10 березня 2005 року. (а.с.56) З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Світловодським МВ УМВС України у Кіровоградській області 15 червня 2009 року видно, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.57-58) 23 січня 2020 року АТ КБ "Приват Банк" до Світловодської районної державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України. (а.с.55) Після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася. (а.с.60, 97-98) 30 квітня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" було направлено спадкоємцю [PERSON] - [PERSON] лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємця. (а.с.61) Як зазначено у позові, станом на день смерті, [INFO] , заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року становить 6869 грн. 43 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. У листопаді\~2020 року\~АТ КБ\~«Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року в розмірі 6 869 грн. 43 коп. Відповідач, [PERSON] , не надіслала до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомила. Встановлені обставини справи вказують на те, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо договірних правовідносин та спадкування. А правовідносини, що виникли між банком і боржником, який помер, після його смерті трансформуються в зобовязальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника, що вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК України. Оцінка суду: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Порядок пред`явлення\~кредитором спадкодавця\~вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст. ст.\~1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281,1282 ЦК України\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно п. п. 2.1 п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Відповідно вимог п. 8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 року № 3253/5, у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур`єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур`єром, чи надійшли поштою. Отже, виходячи із змісту статті 1281 Цивільного кодексу України та вищенаведених норм, які регулюють діяльність нотаріуса, - претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи, тому правомірним слід вважати, що законодавством допускаються два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано, через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц). За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки позичальник [PERSON] померла, то відповідати перед позивачем на підставі статей\~1281,1282 ЦК України\~за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна одержаного у спадщину. Судом була витребувана копія спадкової справи заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] , яка померла [INFO] , однак за повідомленням Світловодської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. (а.с.97-98) Позивач в своїй позовній заяві як на підставу для задоволення позову посилається на те, що спадкоємцем у порядку ч.3\~ст.1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та [PERSON] , де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Однак, на переконання суду, сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла після померлої спадщину. При цьому посилання позивача на ті обставини, що так як відповідачем не подана заява про відмову від прийняття спадщини, тому вона є такою, що прийняла спадщину, і має відповідати за кредитними зобов`язаннями спадкодавця, судом не можуть бути взяті до уваги, так як вони безпідставні та необґрунтовані, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Таким чином, позивачем не доведено факту, що саме відповідач є спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] , та не надано доказів фактичного прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як було зазначено вище, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов язку сплатити заборгованість, не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця будь-якого спадкового майна, яке би входило до складу спадкової маси після померлої [PERSON] на час відкриття спадщини, його переліку та вартості, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Окрім цього,\~позивачем належними\~доказами не\~підтверджені ті\~обставини,\~що станом на день смерті, [INFO] , заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 31 липня 2012 року становить 6869 грн. 43 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, так як з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31 липня 2012 року видно, що у графі "Тіло кредиту прострочене" станом на 22 листопада 2018 року зазначена сума 5801 грн. 15 коп. (а.с.13) Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки в позовній заяві, окрім вищевказаних підстав, з яких позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором зі спадкоємця позичальника, інших підстав не наведено, жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог судом встановлено не було, а передбачені діючим законодавством підстави для покладення відповідальності на спадкоємця за кредитними зобов язаннями спадкодавця відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed