Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що з 15.08.2012 року перебуває у трудових відносинах із відповідачем КП "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління", працює у Депо № 4, на посаді слюсар з ремонту рухомого складу 4 розряду. Так, 15.06.2015 року, о 07 год. він прибув на роботу, пройшовши медичний огляд на наявність алкоголю в організмі, після чого медсестра [PERSON] зробила відповідний запис в журналі медичного огляду та допустили його до роботи. Після медичного огляду майстер планових ремонтів [PERSON] доручив йому, [PERSON] та [PERSON] завдання на прибирання території цеху "планового ремонту тролейбусів" депо № 4. Так вони в трьох приступили до виконання завдання, [PERSON] та [PERSON] біля ремонтної канави № 6 збирали та завантажували сміття, а позивач його вивозив у спеціально відведене місце. Під час виконання трудового завдання, він впав та вдарився головою о бетонну поверхню підлоги в цеху та втратив свідомість. Все подальше було відомо йому лише зі слів [PERSON] та [PERSON] , які після того як він впав одразу підбігли до нього. В подальшому прийшла медсестра, а згодом було викликано бригаду швидкої допомоги. Карета швидкої допомоги, за проханням головного інженера [PERSON], у супроводі [PERSON] та [PERSON] відвезла позивача за місцем мешкання: [ADDRESS] . Також зазначив, що вже вдома коли прибула його дружина та побачила його без свідомості, викликала дільничного терапевта, який прибув та оглянувши його дійшов висновку про термінову госпіталізацію, викликавши швидку допомогу, якою позивач був доставлений у нейрохірургічне відділення міської лікарні № 5 та госпіталізований. Відповідно до виписки з медичної карти [PERSON] було встановлено діагноз: закрита ЧМТ - забій головного мозку зі здавленням епідуральної гематомою праворуч, з лівостороннім гемипарезом. Лінійний перелом звід черепа. Забій м`яких тканей голови. Під час перебування у відділення позивачу було проведено дві операції. Після який він перебував на амбулаторному лікуванні з 10.07.2015 року по 02.10.2015 року. 13 липня 2015 року він відвідував бухгалтерію з метою надання свого листка непрацездатності, де його вмовили написати пояснення про те, що травма ним отримана не на виробництві, при цьому вказавши, що нададуть йому необхідну фінансову допомогу на лікування. Під психологічним впливом позивач погодився, та зазначив, що отримав травму у побуті. В подальшому підприємство жодної матеріальної допомоги йому не надало, тому він звернувся до роботодавця із заявою у відповідності до якого в період часу з 10.12.2015 року по 11.01.2015 року на підприємстві було проведено розслідування нещасного випадку на виробництві. Також зазначив, що за результатами розслідування був складений Акт від 11.01.2016 року, форма Н-5, за яким комісія визначилась, що травма виникла під час находження хворого вдома, коли відповідно до відомостей вказаний у заявах у нього продовжувався епіприступ. До того ж комісія не вивчила первинну медичну документацію, за якою спочатку йому було поставлено діагноз - хронічний алкоголізм, токсична енцефалопатія з еписиндромом, тобто СМП, проте такий діагноз не підтвердила Міська лікарня № 5 м. Маріуполя. При цьому комісія не звернула увагу на те, що травма була отримана ним під час виконання трудових обов`язків. Не погодившись із вказаним Актом, позивач оскаржив його начальнику КП "МТТУ", а потім начальнику головного управління Держпраці в Донецькій області, які не дали позитивного результату, і тому позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Просив суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який трапився із [PERSON] , [INFO] в КП "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління" при виконання ним трудових обов`язків; скасувати Акт від 11.01.2016 року про нещасний випадок на підприємстві не пов`язане з виробництвом складений на КП "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління", ЄДРПОУ 05393725; зобов`язати КП "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління" скласти належним чином оформлений акт про нещасний випадок на підприємстві, який трапився з [PERSON] , [INFO] по формі Н-1. Ухвалою суду від 29.12.2016 року за даним позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Протокольною ухвалою від 01.12.2017 року, до участі у справі у якості співвідповідачів залучені Первинна Профспілкова організація КП «МТТУ», Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в Донецькій області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові. Додатково зазначив, що в той день працював, тягнув тачку, спіткнувся за лист заліза, який лежав на підлозі в цеху де він виконував трудові обов`язки, та впав, і більше нічого не пам`ятає, оскільки був непритомний. Лист заліза закривав яму, проте наразі ту яму було заасфальтовано. Прийшов до тями лише через сім днів у лікарні № 5, після операції. До цього випадку страждав на цукровий діабет, проте ніколи цукор в крові не підвищувався більше 7-8. Епілепсією не страждав раніше. Певний час працював водієм, тож проходив завжди комісію. В той день спиртні напої не вживав. До того ж в той день, перед операцією в нього була відібрана крові на аналіз, і алкоголю в крові виявлено не було. Коли приніс на підприємство свій лікарняний, його попросили написати, що в цього була побутова травма, пообіцявши виплатити допомогу в подальшому. Проте таку допомогу він не отримав, і зрозумів, що підприємство його обдурило. Наразі перебуває на диспансерному обліку із цукровим діабетом, а також в теперішній час і через травму голови. О якій годині його було доставлено додому він не знає, оскільки був непритомний. Чому в першому лікарняному вже було зазначено, що травма невиробнича не знає. На обліку у наркологічному чи психіатричному диспансері не перебував, травм голови до цього не мав. Випадків епілепсії раніше із ним не було, як і після травми також не було. Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру на надання правової допомоги, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволені позову з викладених в ньому підстав. Представник відповідача - КП "ММТУ" Темір І.К., яка діє на підставі довіреності, в суді позові не визнала. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що відповідно до матеріалів спеціального розслідування, яке проведено на підприємстві комісією, було встановлено, що 15.06.2015 року слюсар [PERSON] прибув на підприємство, пройшовши медичний огляд, слідів алкогольного сп`яніння у останнього виявлено не було, а тому він був допущений до роботи. Отримав сумісно із [PERSON] , [PERSON] завдання від майстра на прибирання робочого місця на території Депо № 4. Зміна почалась о 07 год., приблизно о 07:15 год., під час прибирання, за даними комісії [PERSON] раптово закричав та впав. Підлога біля канави є бетонною. Слюсар [PERSON] підбіг до нього, побачив, що [PERSON] бився у судомах, схопив його за голову, щоб останній собі більше не нашкодив. Інший працівник Тарасов набрав води та став поливати його водою. Такі пояснення обидва працівника надали коли комісія відбирала від них пояснення. В цей момент біля канави № 3 перебував головний інженер депо № 4 [PERSON] , який підійшов і викликав чергового фельдшера, для надання першої медичної допомоги і одночасно викликав карету швидкої допомоги. Фельдшери [PERSON] та [PERSON] по виклику головного інженера, прибули до канави, виміряли тиск [PERSON] , яке було підвищеним 170/95 та дали йому корвалол. Після цього вивели [PERSON] на свіже повітря та посадили на лавочку біля цеху. Туди ж прибув начальник депо Литвинов, якому [PERSON] пояснив, що він втратив свідомість та впав. Литвинові задавав йому уточнюючи питання щодо цукрового діабету і щодо вживання в цей день [PERSON] ліків, на що отримав негативну відповідь. Після прибуття швидкої допомоги, [PERSON] був оглянутий лікарем, на голові була садно у вигляді подряпини шкіри, яку обробили. Також виміряли тиск, зробили експрес аналіз на рівень цукру в крові. Лікар запропонував [PERSON] зробити укол, проте останній відмовився. Відповідно відомостей медичної карти, [PERSON] були таки зроблені ін`єкції, настала поліпшення стану здоров`я, але оскільки він був кволим та сонним у зв`язку із чим продовжувати роботу він не міг. [PERSON] була запропонована госпіталізація, від якої він відмовився, і за проханням начальника депо, швидка допомога у супроводі [PERSON] та [PERSON] , відвезли [PERSON] додому. Відповідно до пояснень [PERSON] та [PERSON] вони завели [PERSON] у двір, поклали на лавочку у бесідці. [PERSON] повернувся на роботу, а [PERSON] залишився чекати дружину [PERSON] . В поясненнях [PERSON] є відомості про те, що [PERSON] знов знепритомнів. [PERSON] дочекався дружину [PERSON] , допоміг завести його у будинок, покласти на диван, а після цього повернувся також на роботу. Повторний виклик швидкої допомоги вже був за місцем проживання [PERSON] , у цей же день, об 11:41 год. Перша швидка допомога поставила попередній діагноз [PERSON] "хронічний алкоголізм, алкогольна енцефалопатія, після судомний синдром", а друга швидка вже поставила діагноз: "алкогольна енцефалопатія, після судомний синдром, закрита ЧМТ". Далі швидка допомога увезла [PERSON] у нейрохірургічне відділення міської лікарні № 5. Також зазначила, що перша швидка допомога не виявила необхідності у його госпіталізації, були надані рекомендації звернутись до дільничного лікаря за місцем проживання. Крім того зазначила, що вони оспорюють той факт, що встановлені діагнози другою швидкою допомогою [PERSON] були отримані на виробництві, оскільки перша швидка допомога таких тілесних ушкоджень не виявила. Після закриття лікарняного, [PERSON] здав його на підприємство з позначкою про невиробничу травму. Вважає, що доводи позивача про те, що його змусили писати, що травма не виробнича є не обґрунтованими, оскільки лікарняний був закритий 09.07.2015 року і коли приніс його на підприємство там вже була відмітка про невиробничу травму. В цей період ніхто із працівників підприємства з [PERSON] не зустрічався і не спілкувався. Комісія ретельно перевірили всі доводи які були викладені у заяві [PERSON] дійшла висновку про відсутність підстав вважати даний нещасний випадок виробничою травмою. Скарга [PERSON] була також розглянута управління Держпраці у Донецькій області і також була визнана безпідставною. На підставі викладеного вважає, що підстав для задоволення позову [PERSON] не має, а тому просила у задоволенні відмовити. Представник відповідача - КП "ММТУ" Бірюков В.Ф. в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача Головного управління Держпраці в Донецькій області -Голуб П.А., який діє на підставі довіреності, в судовому засідання позов [PERSON] не визнав. В своїх запереченнях посилався на те, що відповідно до Порядку про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві № 1232, то таке розслідування проводиться комісією утвореною роботодавцем. В цьому Порядку також зазначено, які органи повинні входити до складу цієї комісії, тому як слід з п. 11 цього Порядку то орган Державної праці не входить до складу цієї комісії. Управління Держпраці в Донецькій області не приймало участі у роботі комісії щодо розслідування даного нещасного випадку що сталося з позивачем та взагалі не причетна до цього випадку. Управління Державної праці виконало всі вимоги визначені Порядком № 1232 та розглянуло скаргу, яка надходила від позивача на їх адресу, надавши відповідь про те, що вказані у скарзі факти не підтвердились. Окрім того зазначив, що управління Держпраці жодні права та свободи позивача не порушені. До того ж, в самому позові позивачем не зазначені які саме дії чи бездіяльність Управління Держпраці позивач вважає протиправними. Також зазначив, що комісія з розслідування це колегіальний орган, до якого входить не тільки представники комунального підприємства, але й представники інших органів і установ. Члени комісії під час розслідування нещасного випадку взаємодіють один із одним та приймають рішення колегіально, враховуючи думку та позицію кожного члена, тобто члени комісії несуть солідарну відповідальність. За таких обставин позивач під час визначення КП "МТТУ" та Управління Держпраці у Донецькій області відповідачами обмежив інших членів комісії, які повинні входити до складу цієї комісії відповідно до п. 11 Порядку № 1232, у правах встановлених ст. 31 ЦПК України, порушив при цьому принцип здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, через що суд апеляційної інстанції не матиме права залучити таких осіб до участі у справі під час апеляційного провадження, навіть при згоді осіб які беруть участь у справі, дана позиція підтверджена ВССУ та Апеляційним судом Донецької області. Крім того, позовні вимоги позивача не відповідають чинному законодавству, оскільки позивач по-першу просить встановити факт нещасного випадку на виробництві, але встановлення факту нещасного випадку на виробництві відносить до компетенції комісії з розслідувань нещасних випадків на виробництві, це її виключні функції, тобто суд навіть не має право встановлювати чи на виробництві відбувся випадок чи ні. Щодо позовних вимог позивача про скасування Акту Н-5 та зобов`язання підприємства скласти належним чином Акт про нещасний випадок на виробництві зазначив, що ці вимоги не відповідають вимогам Порядку оскільки за результатами розслідування складаються Акти Н-5 або Н-5 та Н-1, проте в позовних вимогам позивач просить скласти лише Н-1 без складання Акту Н-5. Перевірка скарги [PERSON] була проведена таким чином, що були вивчені Акт розслідування та інші матеріли, після чого йому була надана ґрунтована відповідь про те, що розслідування відповідає Порядку № 1232. Представник відповідача Головного управління Держпраці в Донецькій області -Солодовник Т.В., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала з підстав зазначених у запереченнях та раніше наданих представником управління Держпраці. Представник відповідача - Первинної профспілкової організації Комунального підприємства "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління" Добренька Л.В., яка діє на підставі витягу з протоколу № 13 від 25.06.2015 року, в судовому засіданні суду пояснила, що позов [PERSON] не визнає. Коли трапилася ця подія, одразу ніхто не звернувся за розслідуванням. Звернення надійшло лише у грудні 2015 року, по з`ясованим обставинам, поясненням свідків визначати, що травма у [PERSON] є виробничою, підстав не було. Причини падіння могли виникнути від раніше отриманої гематоми. На час прибуття швидкої допомоги, медики не підтвердили факту отримання ним травм. [PERSON] не міг отримати таку травму, оскільки падав не різко, а поступово. Медики підприємства надавали першу допомогу [PERSON] , цукор в крові якого був підвищений, надали йому корвалол, і йому стало ліпше. На той момент тільки думали про те, як врятувати людину. На момент цього випадку перебувала у відпустці. Вважає, що не було підстав для проведення розслідування одразу після того як трапилася подія. Медик [PERSON] була очевидцем падіння [PERSON] . Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - Давиденка Ю.С., який діє на підставі довіреності, в судовому засідання позов не визнав, вважає Акт Н-5 таким, що складений відповідно до закону, будь-яких інших пояснень стосовно позову та підстав невизнання позову суду не надав. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - Морозова Ю.А, яка діє на підставі довіреності, в судовому засідання позов не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Вважає позов [PERSON] не обґрунтованим, обраний спосіб захисту не відповідає порушеному праву, оскільки юридичні факти встановлюються лише з підстав визначених у цивільно-процесуальному кодексі, тобто якщо не має іншого способу захисту. Так Порядком розслідування нещасних випадків на виробництві № 1232 визначений чіткий перелік, порядок та підстави у разі незгоди потерпілого із висновками комісії. Розслідування було проведено у відповідності до Порядку, а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача немає. Відповідно до Порядку № 1232 є певні підстави оскарження Акту комісії. Також зазначила, що суд може підмінити колегіальний орган, якщо є незгода з проведеним розслідуванням, якщо було звернення до відповідного органу Держпраці і якщо скаргу не було задоволено, та є підстави для зобов`язання проведення додаткового розслідування, а позивач фактично просить встановити суд факт нещасного випадку замість комісії. Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - Гузенко Р.О., який діє на підставі довіреності, в судовому засідання позов не визнав, вважає Акт Н-5 таким, що складений відповідно до закону, заперечення обґрунтував Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві №337 від 17.04.2019 року, зокрема п. 34 вказаного Порядку, зазначивши, що при задоволенні позовних вимог суд вийде за межі повноважень та перебере на себе повноваження комісії. Свідок [PERSON] суду показала, що є дружиною позивача [PERSON] . Так, в той день коли чоловік отримав травму, до цього він зранку встав, поснідав та пішов на роботу і вона також пішла на роботу. Потім вона отримала дзвінок, приблизно о 08 год., з номеру чоловіка, проте говорив чужий голос, що із [PERSON] щось трапилося на роботі, його привезли додому, йому погано і що потрібно терміново їхати додому. Після отримання такої інформації вона з відома начальника залишила робоче місце, на таксі через 20-30 хвил. після дзвінка, приїхала додому, зайшла у двір, побачила, що чоловік сидить на вулиці на стільці у непритомному стані, був дуже блідий. Поруч із ним стояв співробітник [PERSON] , який чекав на неї. Потім вона попросила [PERSON] допомогти завести в будинок чоловіка, який допоміг. Тож завівши в будинок, поклали [PERSON] на ліжко. Також вона ставила питання чоловіку, проте він говорив невиразно, хрипів. Потім [PERSON] пояснив їй, що вони прибирали у цеху, її чоловік спіткнувшись об щось на роботі впав, вдарився головою об бетон. Вони викликали швидку допомогу йому, яка привезла його додому в такому стані. Потім викликала лікаря, який поки приїхав приблизно об 11 год., то [PERSON] вже був непритомний. Тож лікар одразу викликав швидку допомогу, яка відвезла [PERSON] у нейрохірургічне відділення № 5 м. Маріуполя. Також зазначила, що її чоловік ані до цього випадку, ані після не страждав на епілепсію. Раніше травм голови у нього також не було. Спиртні напої [PERSON] бувало, що вживав, проте працював тривалий час водієм, тож постійно проходив медичний огляд. Впродовж того часу поки прихай лікар, та друга швидка допомога, [PERSON] вдома весь час лежав у ліжку, оскільки йому було дуже погано. Він не вставав з ліжка, бо просто не міг цього зробити. Тілесні ушкодження, зазначені у медичній документації швидкої допомоги, в її присутності [PERSON] вдома не отримував. Допитаний в суді свідок [PERSON] показав, що позивача [PERSON] знає, разом працювали в депо № 4 КП "МТТУ". Так, 15.06.2015 року, о 06:40 год., пройшли медичний огляд на виявлення алкоголю на підприємстві, все було в нормі і вони були допущені до роботи. О 06:55 год., майстер дав завдання на прибирання території біля канави № 6. Отримавши завдання, взяли інструмент та приступили до прибирання. Тож він був з мітлою, а [PERSON] із тачкою. Весь час [PERSON] був у полі його зору, тож приблизно о 07:20 год. він побачив, як він зачепився за металевий лист, куточок якого був задертим, цей лист закривав яму, і впав навзнак при цьому вдарившись головою об бетонну підлогу. Він одразу підбіг до [PERSON] та став підтримувати голову, оскільки він був непритомний, а Володя взяв воду став обливати його. На голові у [PERSON] бачив рану. Викликали медиків, які стали надавати допомогу, після чого [PERSON] віднесли у бесідку, поклали на лавочку, викликали швидку допомогу. Весь час з моменту падіння до приїзду швидкої [PERSON] був непритомним. По приїзду швидкої, вони вийшли з бесідки щоб не заважати, а медики надали йому допомогу. Потім його та [PERSON] покликали допомогти, завести [PERSON] у швидку та супроводити його додому. Привезли додому на кареті швидкої допомоги, завели у двір та поклали також на лавочку. [PERSON] пішов, а він з телефону [PERSON] зателефонував дружині останнього. Стан [PERSON] в цей період був в незадовільному стані, приходив до свідомості, проте ненадовго і самостійно пересуватись не міг. Коли приїхала дружина [PERSON] , вони разом занесли його в будинок та поклали на ліжко, а потім він повернувся на роботу. Чому таких відомостей немає в поясненні яке надавалися ним комісії не знає. Свідок [PERSON] в суді показав, що із [PERSON] знайомий тривалий час по роботі. В червні 2015 року працював в депо № 4 КП "ММТУ" на посаді слюсар рухомого складу, і [PERSON] працював на тій же посаді, там же. Так, в той день, вранці пройшовши медичний огляд, йому, [PERSON] та [PERSON] було надано завдання на прибирання прилеглої території. Так вони утрьох виконували завдання, в приміщення депо біля канави № 6 прибирали. Потім він почув потужний звук падіння, повернувшись побачив [PERSON] , який лежав на боці, на підлозі бетонній уздовж канави та бився у конвульсіях. Поруч із канавою де знаходяться домкрати були наче діра наскрізна прямо в канаву, яку накрили металом, краї якої випирають через прогин, оскільки наїжджають тролейбуси. Чи перечепився [PERSON] через цей лист чи ні він не бачив. Всі розгубилися, покликали медсестер, які також були розгублені. Потім стали водою приводити [PERSON] до тями, потім викликали "швидку допомогу". По приїзду швидкої допомоги, [PERSON] винесли на вулиці, а ділі хід подій йому не відомий, оскільки він не був присутній. Якщо б [PERSON] перебував би в цей день у стані алкогольного сп`яніння його би медики не допустили би до роботи. Зі слів інших співробітників йому відомо, що швидка допомога відвезла його додому, оскільки він не захотів щоб його госпіталізували. Відомо, що [PERSON] та Бабенко відвозили [PERSON] додому. На голові у [PERSON] була розсічення та кров, самостійно йти він не міг, тільки із допомогою. Характеризуючи [PERSON] як працівника зазначив, що останній відповідально ставиться до виконання своїх посадови обов`язків. Не відомо чи приховувало КП "МТТУ" інші нещасні випадки що сталися на підприємстві. Інструктажі по охороні праці щоранку відбуваються. Керівництво депо після того як викликали медсестер всі перебували поруч. Допитана свідок [PERSON] в суді показала, що їй знайомий [PERSON] , який раніше працював слюсарем в депо № 4 в КП "МТТУ". У червні 2015 року працювала в депо № 4 в КП "МТТУ" на посаді фельдшером. Так, в червні 2015 року прийшла на перезмінку, приблизно о 07 год. Через декілька хвилин прибігли слюсарі та сказали, що [PERSON] погано і він втратив свідомість. Вони взяли тонометр та пішли на місце. [PERSON] лежав на підлозі біля канави, був притомний, відповідав на запитання, виміряли йому тиск, який був підвищений. Потім [PERSON] потихеньку вивели на свіже повітря на вулицю, одразу викликали швидку допомогу. Потім вона накапала йому корвалолу. Потім через декілька хвилин приїхала швидка допомога. [PERSON] їй повідомляв, що йому стало погано і він впав, проте більше детальніше він не пояснював як саме йому погано. Перед початком роботи [PERSON] проходив медичний огляд, ознак алкогольного сп`яніння не було, запаху також не було. По приїзду швидкої допомоги, йому лікарі виміряли також тиск, запитували чи в нього цукровий діабет. Виміряли цукор в крові, він був трохи підвищений. Самостійно він пересуватись не міг. Лікарі зробили йому ін`єкцію від тиску, проте не госпіталізували його у відділення, а лише запропонували відвезти додому. В амбулаторний журнал відмітки про погане самопочуття [PERSON] до цього випадку не вносила. Відкритої травми у [PERSON] не бачила. Їй відомо зі слів працівників які перебували на момент падіння [PERSON] поруч, відомо, що йому стало погано, і він втратив свідомість. Потім вони водою його привели до тями. Про що спілкувались лікарі та [PERSON] їй не відомо, оскільки всі хто там перебував по приїзду швидкої допомоги відійшли. За пів року до цього випадку, їй відомо, що був рапорт про перебування [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння. Змінила з ночі фельдшера Пшеничну, разом із нею прибігли на місце, проте вона потім одразу пішла оскільки її зміна вже завершилась. Якщо би вранці в нього були б якісь скарги на стан здоров`я це було б зафіксовано в амбулаторному журналі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] спільно працювали в КП «МТТУ». Він перебував біля майстерні на території КП «МТТУ», повз нього йшов [PERSON] з тачкою. Коли він проходив поряд з домкратами, які були накриті металевим листом, він спіткнувся та впав на бетонну підлогу. Він був очевидцем вказаної події. Після падіння [PERSON] знепритомнів. В результаті падіння він вдарився головою об бетонну підлогу. До нього підбігли співробітники підприємства, поливали водою, приводили до тями. Всі події відбувались протягом 2-3 хвилин. Після того, як [PERSON] прийшов до тями - його вивели в альтанку на вулиці. Під час того, як його виводили, він ноги не підіймав, волочив їх. [PERSON] посадили на лавку та покликали медичну сестру. Потім приїхала швидка допомога, що було надалі він не бачив. [PERSON] тривалий час не було на роботі. Всі події стались біля оглядової ями, з двох боків якої вмонтовані в підлогу механізми домкратів, листом заліза прикривали механізми Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідок не заінтересована в справі і підстав для обмови позивача або відповідача у неї немає, її покази не суперечать іншим матеріалам справи. З`ясувавши правові позиції сторін, заслухавши пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах із Комунальним підприємством "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління", починаючи з 15.08.2012 року працював на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу, депо № 4. Режим роботи слюсаря з ремонту рухомого складу [PERSON] - п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, режим роботи з 07:00 год. до 16:00 год., перерва з 11:00 год. до 12:00 год., це не є спірним у дані справі. Відповідно до журналу проходження медичного огляду бригад, депо № 4, 15.06.2015 року [PERSON] пройшов медичний огляд, у зв`язку із чим допущений до виконання своїх посадових обов`язків. (а.с.64-65) Як слід з амбулаторного журналу Депо № 4, 15.06.2015 року, о 07:15 год., [PERSON] втратив свідомість, судоми. Викликана швидка допомога. (а.с.62-63) З карти виїзду швидкої медичної допомоги № 15236 від 15.06.2015 року слід, що виклик надійшов о 07:23 год., за адресою: вул.. Громова та вул. Бахчиванджи. Лікар [PERSON] встановила попередній діагноз: "Хронічний алкоголізм. Токсична енцефалопатія з епісиндромом. Після судомний період". Також в картці є позначки про тип виїзду з діагнозом - хронічне захворювання, місце виклику - робоче місце, виклик - первинний, травма - немає, алкоголь (зі слів) - не виживав, результат - покращення, доставлений додому. Крім того в графі скарги зазначено: скарг не проявляє. Зі слів оточуючих у хворого приблизно 15-20 хвилин тому раптово виникли короткочасні клініко токсичні судоми, після завершення яких хворий в`ялий та сонний. Зі слів дружини хворий тривалий час зловживає алкоголем, впродовж багатьох років відзначаються періодичні епіприступи після алкогольних запоїв. Не обстежувався, не лікувався. (а.с.48) Відповідно до карти виїзду швидкої допомоги № 15258 від 15.06.2015 року, виклик надійшов об 11:41 год. за адресою: м. Маріуполь, пров. Кінцевий. Лікарем встановлено діагноз: "Алкогольна енцефалопатія, після судомний стан. ЗЧМТ". Крім того зазначено, що за типом виїзду - раптове захворювання, місце виклику - квартира, виклик - первинний, звертався до СШМД, травма - не визначено, алкоголь - не вживав, доставлений у НХВ м. Маріуполя. В графі скарги зазначено: на момент огляду … лежить непритомний, лікування …. Зі слів дружини сього вранці привезла додому швидка після приступу епілепсії. Зловживає алкоголем. … цукровий діабет 1 стадії. (а.с.49) З виписки № 808 із медичної карти стаціонарного хворого виданої [PERSON] , [INFO] слід, що в період часу з 15.06.2015 року по 09.07.2015 року перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні КЗ "Міської лікарні № 5 м. Маріуполя", з діагнозом: "Забій головного мозку, зі стисненням епідуральної гематомою з права з лівостороннім геміпарезом. Лінійний перелом склепіння черепа з права. Забій м`яких тканин голови. Стан після епінападів". Операції: 1) 15.06.2015 року - резекційна трепанація черепа з права, видалення епідуральної гематоми. 2) 30.06.2015 року - ревізія післяопераційної рани, видалення епідуральної гематоми з наявність кісного дефекту 8,0х6,0 см. Перебування на лікарняному також підтверджується листком непрацездатності серія АГУ № 065942. (а.с.15,42) В подальшому, [PERSON] продовжував лікування амбулаторно, починаючи з 10.07.2015 року по 01.07.2015 року, з 07.08.2015 року по 26.08.2015 року, стаціонарно з 17.08.2015 року по 28.08.2015 року, амбулаторно з 29.08.2015 року по 18.09.2015 року, з 26.09.2015 року п 29.09.2015 року, що підтверджується випискою з епікризу № 1697, листками непрацездатності серія [NUMBER] , серія АГУ [NUMBER] , серія АГУ [NUMBER] , серія АГУ [NUMBER] . (а.с.16,31,32,33,41) Причиною непрацездатності у всіх листках непрацездатності позначено - невиробнича травма. Також як встановлено судом під час розгляду справи та не заперечувалося сторонами у справі, що за заявою [PERSON] від 09.12.2015 року на підприємстві було створено комісію наказом № 638 від 10.12.2015 року. Відповідно до Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що встався (сталася) 15 червня 2015 року, о 07 год. 30 хвил., за формою Н-5, складеного 06.01.2016 року КП "МТТУ та затвердженого Начальником КП "МТТУ [PERSON] слід, що комісія у складі голови комісії: начальника відділу охорони праці КП "МТТУ" [PERSON], начальника депо № 4 КП "МТТУ" [PERSON], голови профспілки КП "МТТУ" [PERSON], страхового експерта з охорони праці управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в Донецькій області провівши в період часу з 10 грудня 2015 року по 11 січня 2016 року розслідування (спеціальне розслідування нещасного випадку (аварії) прийшла до наступного висновку: "На підставі підпункту 18 пункту 15 "Порядку розслідування й ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, враховуючи, що медичний висновок про те, що раптове погіршення стану здоров`я [PERSON] сталося внаслідок впливу небезпечних та шкідливих виробничих факторів відсутній, а робота йому не була протипоказана згідно медичного огляду комісія дійшла висновку, що нещасний випадок: не визнати таким, що пов`язаний з виробництвом. Комісія не вбачає посадових осіб підприємства, що допустили порушення законодавства з охорони праці, які призвели до нещасного випадку. Особою, дії якої привели до нещасного випадку є: [PERSON] - слюсар з ремонту рухомого складу депо № КП "МТТУ", який недбав про особисте здоров`я, чим порушено ст. 14 Закону України "Про охорону праці". Члени комісії зустрілися з потерпілим та роз`ярили соціальні питання чинного законодавства. Вказаний акт підписаний головою та членами комісії. Акт отриманий [PERSON] 10.12.2015 року(а.с.7-11) Не погодившись із вказаним Актом за формою Н-5, позивач [PERSON] звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області із скаргою, проте у проведенні повторного розслідування нещасного випадку потреби не вбачається. (а.с.14) Згідно з частиною четвертою статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Частинами першою, третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно з частиною другою статті 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232), який діяв на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше. Відповідно до пункту 14 Порядку комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5. Згідно з пунктом 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до його трудових (посадових) обов`язків, зокрема із запобігання виникненню аварій або рятування людей та майна підприємства, будь-які дії за дорученням роботодавця. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», пункту 10 Порядку, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою. Таким чином, комісія із спеціального розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти. У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України в постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-29цс13. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії») Отже, нещасним випадком є обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків. Аналіз даної норми права дає підстави прийти до висновку, що процес виконання працівником трудових обов`язків, у разі настання під час нього нещасного випадку з працівником, є обов`язковою ознакою для оцінки того, що саме цей випадок пов`язаний з виробництвом. Відповідно до п. 8 Порядку № 1232 про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосереднього здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці (далі - безпосередні керівник робіт), чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до настання необхідної допомоги потерпілому. Згідно Додатку 6 Порядку № 1232 *під територією підприємства слід розуміти земельну ділянку, яка надана йому у користування, а також ділянка, яка віднесена до території підприємства згідно з рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. Пунктом 54 Порядку № 1232 встановлено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Таким чином, стосовно позовних вимог про скасування Акту за формою Н-5 від 11.01.2016 року, то суд виходить із того, що позивач звертався із скаргою до органу Держпраці з вимогою проведення додаткового розслідування, в задоволенні якого було фактично відмовлено, оскільки орган Держпраці не знайшов підстав для проведення повторного розслідування, тобто позивачем були вичерпані всі засоби позасудового захисту свого порушеного права, а тому такий Акт підлягає скасуванню. Крім того, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] своєю заявою від 09.12.2015 року повідомив роботодавця про нещасний випадок на виробництві, обставини якого в процесі доказування обставин завдання шкоди здоров`ю позивачу доповнюються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Посилання відповідачів на той факт, що травма позивачем [PERSON] є такою, що не пов`язана з виробництвом, оскільки підтверджується листками непрацездатності, в яких зазначено, що травма невиробнича, спростовується висновком СМЕ, показами свідків та поясненнями позивача, які зазначили, що [PERSON] впав перечепившись через зогнутий куточок металевого листа. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому суд приходить до висновку про те, що отримані позивачем тілесні ушкодження отримані ним в процесі виконання своїх трудових обов`язків, а як наслідок отримання інвалідності є у причинному зв`язку, також суд приходить до висновку про дотримання адміністративної процедури встановлення та фіксації факту нещасного випадку на виробництві, а тому позов в частині встановлення факту нещасного випадку пов`язаного з виробництвом підлягає задоволенню, оскільки судом скасовується Акт за формою Н-5, а вимога про встановлення факту нещасного випадку пов`язаного з виробництвом підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про зобов`язання КП "ММТУ" скласти відповідний Акт, то суд зазначає наступне. Суд, не перебираючи на себе функції колегіального органу щодо прийняття рішення щодо складання акту відповідної форми, виходить із того, що вимоги позивача фактично зводилися до оспорювання рішення спеціальної комісії, яке містить в затвердженому Акті за формою Н-5, складеному за наслідками розслідування нещасного випадку, який трапився з [PERSON] 15.06.2015 року, а тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити чи пов`язаний цей випадок з виробництвом та скласти акт розслідування за відповідною формою. Факт отримання позивачем травми під час виконання ним своїх трудових обов`язків підтверджується зібраними по справі доказами. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в постанові № 186/1034/18 від 04.11.2019 року. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved