Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов Іпотечного договору від 31 березня 2008 року укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" [PERSON], останній передав в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1050, кадастровий номер [NUMBER], та житловий будинкок, загальною площею 191,2 кв.м, житловою площею 111,4 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] При цьому постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві №47197906 від 10.04.2015 року на все майно [PERSON] було накладено арешт, в тому числі і на вищезазначене спірне нерухоме майно, яке належать позивачу, а не боржникові. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Треті особи в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви, в яких просять слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Відутою О.В., відповідно до умов якого останній передав в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1050, кадастровий номер [NUMBER], та житловий будинкок, загальною площею 191,2 кв.м, житловою площею 111,4 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві №47197906 від 10.04.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого листа №2/756/64/14 від 30.01.2015 року виданого Оболонським районним судом м. Києва, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Таким чином, приймаючи до уваги те, що на спірне нерухоме майно вже було накладе обтяження та заборонено відчуження на підставі договорів іпотеки, однак постановою відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві №47197906 від 10.04.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вдруге накладено арешт на спірне майно, що належить позивачеві, а не боржникові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved