Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач в жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним нарахування КП «Жилкомсервіс» суми боргу за комунальні послуги та зобовязати скасувати заборгованість у розмірі 5673 грн. 65 коп. В обґрунтування позову послався на те, що проживає у [INFO], 7 в м. Харков . Станом на 01.10.2017 відповідно до довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг КП «Жилкомсервіс» розмір заборгованості становить 5673,65 грн. Згідно відповіді на запит тариф па послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, становить 3,508 грн. за кв. м. площі квартири. Договір про надання житлово-комунальних послуг з ним не укладався. Відповідачем вказані послуги надаються не у повному обсязі та неналежної якості, контроль за технічним станом інженерного обладнана будинку і квартир не здійснюється, що є підставою для відмови від оплати послуг на користь відповідача. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2014, зміненого рішенням апеляційного суду харківської області (справа №642/8033/13-ц за позовом [PERSON] до КП «Жилкомсервіс») встановлено, що залиття квартири позивача 30.09.2008 сталося з вини відповідача, електропроводка до цього часу не прокладена належним чином, з 01.07.2007 відсутня рециркуляція гарячої води, один з ліфтів дотепер в неробочому стані, а в результаті підключення каналів для зливу дощової води у будинку до каналізації періодично відбувається витікання цієї води у квартирі позивача через каналізаційне обладнання. У звязку з викладеним позивач вважає незаконним нарахування відповідачем плати за неналежно надані житлово-комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, посилаючись на наведені у позові підстави. Відповідач - КП «Жилкомсервіс» про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання представника не направив, відзиву до суду не надав.. Суд вважає, що представник відповідача не з'явився до суду без поважних причин, клопотань про розгляд справи у їх відсутності від них не надходило, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, відповідно до ст. 223 ЦПК України вирішує справу у відсутності представника відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю з таких підстав. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття\~1, частина друга статті\~3, стаття\~19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до частини першої\~статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з\~ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено, що позивач є зареєстрованим та мешкає за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою КП «Жилкомсервіс» надаються послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем зливової каналізації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів. Тарифи на вказані послуги затверджені рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради: від 04.10.2006 №806 (набрало чинності 01.01.2007), від 20.02.2009 №72 (набрало чинності 01.03.2009), від 20.12.2011 №893 (набрало чинності 01.01.2012), від 10.05.2017 №283 (набрало чинності 01.06.2017). В обґрунтування позовних вимог щодо ненадання відповідачем та надання ним послуг неналежної якості [PERSON] посилається на рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства \~Жилкомсервіс, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити дії та відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 27.09.2008, змінене рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року, а також акти обстеження квартири позивача від 04.06.2009, 26.06.2009, 04.11.2009, акт виконаних робіт електромонтером КП «Харківміськліфт» від 24.02.2010, акт обстеження Департаментом житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради, проведеного в липні 2013 року, листом Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.08.2011, листами Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.11.2010 та 06.08.2013. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства \~Жилкомсервіс, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити дії та відшкодування шкоди були задоволені частково. Ухвалено: зобовязати КП Жилкомсервіс відшкодувати вартість відновлювальних робіт і матеріалів, необхідних для ремонту квартири [ADDRESS], в переліку та обємах, зазначених в акті від 30.09.2008 року, а також суму моральної шкоди; стягнути з КП Жилкомсервіс на користь [PERSON] розмір \~матеріального збитку, спричиненого в результаті залиття квартири [ADDRESS] у сумі 33 438 грн.; стягнути з КП Жилкомсервіс на користь [PERSON] розмір \~\~моральної шкоди у сумі 1000 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року зазначене рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року було змінено в частині суми стягнення матеріального збитку в розмірі 25400 грн. замість 33438,00 грн. За період з 01.01.2007 до 01.10.2017 відповідно до довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг розмір заборгованості позивача становить 5673,65 грн. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу позивачем не погашена, оскільки він зазначає про фактичне ненадання окремих послуг відповідачем або надання їх у неповному обсязі. Однак, відповідно до\~ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі\~ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За приписами\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту статей 11,\~15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом На час розгляду справи відповідач у судовому порядку не звертався з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Оцінка доводам позивача буде надана судом у разі звернення відповідача до суду з позовом про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Однак до цього часу з таким позовом відповідач не звертався. Отже, позивач не довів, що відповідач порушив його право, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed