Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

16 березня 2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою. В заяві послалася на таке. Відповідно до ордеру №6 від 19 березня 1997 року його батько [PERSON], як працівник ПМК-136, отримав у постійне проживання квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була приватизована згідно розпорядження органу приватизації від 22 лютого 2000 року та передана у власність - йому, батькові та матері. 17 травня 2000 року вони отримали свідоцтво про право на житло, але розпорядитися квартирою на свій розсуд не мають можливості, у зв"язку з тим, що в правовстановлюючому документі допущено помилки у його прізвищі, замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]" та по-батькові, замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]". За звернення до Снігурівської міської ради щодо виправлення помилок у правовстановлюючому документі, листом першого заступника міського голови відмовлено у внесенні виправлення, що унеможливлює родпорядження заявником належним йому нерухомим майном. Заявник просив суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло - 1/3 частину вказаної квартири. У судове засідання учасники процесу не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Заявник заяву підтримав повністю та просив суд про її задоволення. Представник заінтересованої особи проти заяви не заперечував. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що на підставі ордеру №6 від 19 березня 1997 року, виданого виконкомом Снігурівської міської ради народних депутатів 05 лютого 1998 року, [PERSON], як працівник ПМК-136, отримав у постійне проживання квартиру [ADDRESS], загальною площею 30, 6 кв.м. на три чоловіки (а.с.4), на яку виготовлено технічний паспорт (а.с.5). Вказана квартира відповідно до розпорядження органу приватизації від 22 лютого 2000 року приватизована на: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 17 травня 2000 року видано Свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказану квартиру (а.с.6), в якому у прізвищі та по-батькові заявника зроблено помилки замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]" та по-батькові, замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]". Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 20 серпня 2003 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, прізвище заявника - "[PERSON]", по-батькові "[PERSON]" (а.с.3). Листом першого заступника міського голови Снігурівської міської ради Миколаївської області щодо внесення виправлення у невідповідності прізвища та по-батькові у Свідоцтві на право власності на житло, заявнику відмовлено (а.с.7). Таким чином, внести виправлення в правовстановлюючий документ не має можливості, а від цих фактів залежить виникнення майнових прав фізичної особи, законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що заява заявника є обґрунтованою, як така, що знайшла підтвердження у ході судового розгляду, а тому підлягає задоволенню в частково. Суд встановлює факт належності заявнику Свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру. Щодо вимог про виділення частки у спільні сумісній власності на квартиру, то вони підлягають розгляду у порядку ЦК України.

Outcome: partial