Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

31.10.2017 позивач - [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] , і просив визначити місце проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] з ним, а [PERSON] позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 50% її заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачка в травні 2009 року зникла, залишивши дітей з ним. З приводу її розшуку він звертався в поліцію. Шлюб між ним та з відповідачкою розірвано, рішенням суду визначено місце проживання дітей: сина [PERSON] з батьком, доньки [PERSON] з матір`ю. Проте діти постійно проживають разом з ним. З травня 2009 року відповідачка долею дітей, їх здоров`ям не цікавиться, участі в їх вихованні не приймає, не спілкується з дітьми та будь-яких стосунків з ними не підтримує. Тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків більш як вісім років. 10.04.2018 відповідачкою подано відзив на позовну заяву(а.с. 109-110 т. 1). 16.04.2018 року позивачем надано відповідь на відзив( а.с.144 т. 1). 11.04.2018 відповідачка - [PERSON] звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами та просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] з нею, та припинити стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] ( а.с. 150-152 т. 1). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2011 шлюб між нею та [PERSON] , розірвано, визначено місце проживання доньки [PERSON] з нею, а сина [PERSON] з батьком. Стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 200 грн. на утримання доньки [PERSON] . З неї вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] в сумі 200 грн. на утримання сина [PERSON] . Відповідач на виконання рішення суду доньку їй не віддав. Погрожував позбавити себе та дітей життя. Погрози вона сприйняла реально, та мусила змиритись з тим, що діти проживатимуть з [PERSON] , а він дозволяв їй бачитись з дітьми. Вона приїздила в Бердичів та забирала дітей в м. Стрий. Однак батьки [PERSON] забороняли їй приходити в будинок, тому зустрічі відбувались на нейтральній території. Вона має ще двох дітей, і по приїзду в м.Стрий вони всі добре ладили між собою. Вона дітей любить і бажає щоб всі діти жили з нею. Ухвалою суду від 25.05.2018 року дані позови об"єднанні в одне провадження(а.с. 165-164 т. 1). У відкритому судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримали з підстав вказаних в позовній заяві. Вимоги зустрічного позову не визнали, і просили суд відмовити в їх задоволенні. У відзиві на зустрічний позов позивач вказав, що вся інформація викладена [PERSON] - то її домисли. Дітей вона до себе з його згоди не забирала, з ними не спілкується, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, та просили в їх задоволенні відмовити з підстав вказаних у відзиві. У відзиві відповідачка зазначила, що під час проживання із позивачем в шлюбі у них були складні відносини, він зловживав спиртними напоями, бив її та знущався над нею та дітьми. Побоюючись за своє життя та життя дітей була змушена втікати від позивача. Після розірвання шлюбу позивач дозволяв їй бачитись з дітьми, вона забирала дітей до себе у місто Стрий. Загалом у неї четверо дітей, і вона бажає щоб всі діти проживали з нею. Вона має комфортабельну квартиру та вільний час щоб займатись дітьми. Лише після звернення позивачем до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, він почав перешкоджати її зустрічам з дітьми, а надіслані нею дітям посилки повертались до неї. Заявлений зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області Орел Л.І. підтримала висновок наданий суду. Суд, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. В абз. 2 п. 16 постанови ВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, причини, які спонукають до позбавлення батьківських прав, повинні мати системний та постійний характер та їх можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження(т. 1 а.с. 9-10). [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 16.02.2006 року. Шлюб розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2011. Цим же рішенням визначено місце проживання доньки [PERSON] з матір`ю - [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки. При цьому сина [PERSON] залишено проживати з батьком - [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина(т. 1 а.с .27). [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " після укладення шлюбу 23.01.2018, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(т. 1 а.с. 154). З довідки ДП "Ваш Добробут" за № 1187 від 01.02.2011 вбачається, що [PERSON] та проживає в [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані: син [PERSON] , 2006 р.н., донька [PERSON] 2008 р.н.(т. 1 а.с. 12). З довідки МК ВЖРЕП № 7 м. Бердичева вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані та проживають: син [PERSON] та донька [PERSON] (т. 1 а.с. 14, 79, 205). [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] з 01.09.2012 по 25.06.2015 навчався в НВК № 3, а з 26.06.2015 по 27.05.2016 в ЗОШ № 18 (НВК № 3 перейменовано на ЗОШ № 18). Відрахований з ЗОШ № 18 у зв`язку із закінченням початкової школи. За час навчання в закладі, відвідували різні шкільні заходи та спілкувалися з педагогами, батько [PERSON] та бабуся [PERSON] (т. 1 а.с. 13). [PERSON] також навчалась в ЗОШ № 18 м. Бердичева. Мати дівчинки школу не відвідувала, шкільним життям доньки не цікавилась(т. 1 а.с. 69). Згідно довідки Бердичівської музичної школи за № 104 від 01.12.2016, та за № 22 від 05.03.2018 [PERSON] є учнем класу гітари, а [PERSON] класу синтезатора , за заявами батька та бабусі відповідно. На вступні іспити дітей приводила бабуся - [PERSON] . На уроки водять, відвідують батьківські збори, концерти, проводять оплату за навчання: бабуся, дідусь, батько. Мати, [PERSON] , ніколи не цікавилась успіхами та навчанням дітей, і на території школи її ніколи не бачили. Продовжує займатись в класі гітари станом на 25.06.2019. (т.1 а.с.15, т.2 а.с.121) З характеристики на [PERSON] вбачається, що з 01.09.2016 він є учнем СЗОШ № 1 м. Бердичева. Характеризується позитивно, є здібним учнем. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько цікавиться навчанням сина(а.с. 16, 104). [PERSON] займається в Бердичівській ДЮСШ ім. Лонського на відділенні рукопашного бою(т. 1 а.с. 74). З характеристики на [PERSON] вбачається, що відвідує школу і цікавиться її навчанням та вихованням бабуся [PERSON] .. Матір школу не відвідує, шкільним життям дитини не цікавиться(т. 1 а.с. 17). З листа настоятеля парафії св. Варвари вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є активними прихожанами та регулярно відвідують Меси . Приходять у супроводі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 18, 59, 70). Згідно довідки КЗ "Бердичівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" за № 874 від 07.11.2016, та від 05.03.2018, вбачається, що діти: [PERSON] та [PERSON] , знаходяться з батьком, у разі захворювання до поліклініки їх приводить бабуся та батька та дідусь, батьки їх батька(т. 1 а.с. 19). Рішенням суду від 26.03.2012 у справі №2-2435/11 за позовом [PERSON] до ПАТ "Ощадбанк" про визнання незаконною відмови у виплаті державної допомоги, зобов"язання відповідача виплатити державну допомогу, встановлено, що [PERSON] постійно проживає з [PERSON] і він фактично здійснює за нею догляд, що підтверджується зібраними у справі доказами(т. 1 а.с. 20-22). Дане рішення набрало законої сили. З висновку Бердичівського ВП від 26.09.2016 за результатами перевірки заяви [PERSON] вбачається, що останній намагається зареєструвати місце проживання дітей за новою адресою, на що потрібна згода їх матері, проте її місце перебування йому не відомо, вона виїхала з Бердичева. Вихованням дітей не займається, подарунків, грошових коштів не надає(т. 1 а.с. 23). Бердичівським ВП у 2016 році проводились розшукові заходи [PERSON] за заявою [PERSON] встановлено, що проживає вона в м. Стрий(т. 1 а.с. 24, 25, 26). На виконанні в Бердичівському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, станом на 31.05.2018 не перебуває та не відкривалось провадження з визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю та стягнення аліментів з [PERSON] (т. 1 а.с. 174). Згідно наданих довідок [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті м. Бердичева не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався(т. 1 а.с. 75, 76, 175). [PERSON] працює за трудовим договором у ФОП [PERSON] з 08.05.2018, що підтверджується копією трудового договору(т. 1 а.с. 176). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 29.05.2009 наданого службою в справах дітей, [PERSON] піклується про дітей, створив належні умови для їх проживання та виховання(т. 1 а.с. 93). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , виданого Монастирецькою сільською радою за № 170 від 12.02.2018, сім`я [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] . В с. Старе Село проживають на канікулах, у вихідні та святкові дні. Створені усі необхідні умови для фізичного та духовного розвитку дітей. Будинок великий, чотири кімнати, окрема кухня, газифіковано, підведено воду, є туалет ванна. Кімнати чисті, охайні(т. 1 а.с. 157). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , житло орендовано, договір оренди не укладено. Для виховання та розвитку дітей створені умови проживання: кімната з відповідними меблями для відпочинку, навчання, проведення вільного часу, впорядкування особистих речей(т. 1 а.с. 158). Допомогу на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] не отримувала та не отримує на даний час, що вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради від 18.07.2018 за № 879/01.11(т. 1 а.с. 230). В судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] , які працюють в дитячому садочку, який відвідували діти пояснили, що дітей в садочок приводив батько, він і займався їх вихованням. [PERSON] зазначила, що до садочка [PERSON] привчала матір дитини. А потім перестала ходити. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] , постійно ходить повз його будинок. Знає що він сам виховує двох дітей. Їх часто відвідують дід з бабою. Свідок [PERSON] ствердила, що добре знає діда та бабу [PERSON] та [PERSON] . Вони, як і вона, постійно відвідують костел, куди діти ходять змалечку. Діти доглянуті. Свідок [PERSON] пояснила суду, що за адресою: [ADDRESS] , проживала поруч сім`ї [PERSON] З часом вони розлучилися. Діти залишились проживати з батьком. Свідок [PERSON] , яка є директором школи № 18 де навчались діти, пояснила, що до школи приходила бабуся дітей, пояснювала що батько хворіє. У разі потреби [PERSON] телефонувала батьку. Матір дітей бачила один раз, вона зверталась до неї із запитанням щодо дітей, їх виховання і навчання. Свідок [PERSON] , яка працює вчителем школи де навчаються діти. В судовому засіданні пояснила, що [PERSON] навчається нормально. Батьківські збори відвідує бабуся. Батько цікавиться успіхами сина в телефонному режимі. Матір приходила в день народження [PERSON] , однак він відмовився з нею спілкуватися. Другий раз з нею спілкувалась на комісії. В телефонному режимі розмов не було. Діти сторін: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що бажають проживати з батьком. Мати їх покинула, її ніколи немає поряд. Про маму вони нічого не знають, з нею не спілкуються. В важають що її доцільно позбавити батьківських права. Свідок [PERSON] , брат [PERSON] , пояснив, що сестра близько восьми років тому розлучилась із чоловіком. Діти залишились проживати з ним. Бувало він разом з нею їздив навідувати дітей, за потреби допомагав фінансово. Зі слів [PERSON] знає що її чоловік забороняє їй бачитись з дітьми. Свідок [PERSON] пояснив, що познайомився з [PERSON] 2009 року. Вона важко захворіла, вважали що вона жити не буде. Чоловік зі своєю матір`ю привезли її речі і покинули у дворі лікарні, самі поїхали. Пізніше приїздив до неї з претензіями, хвилювався, щоб вона не відібрала в нього його майно. Ми як товариші їздили до її дітей, 1-2 рази на місяць.Коли вона телефонувала дітям її чоловік обзивав. Видаляв її номер. Проте діти його пам`ятали і самі телефонували. Чоловік через раз забороняв бачитись з дітьми. Однак суд критично оцінює покази свідків: [PERSON] , та [PERSON] , оскільки вони спростовуються як зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами так і показами інших свідків, які були допитанні в даному судовому засіданні. В судовому засіданні, на думку суду, встановлено, що відповідачка на протязі тривалого часу(приблизно з 2011 року)не займається вихованням дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створюють умов для отримання нею освіти, не виявляє батьківської уваги та турботи, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не готує їх до дорослого життя. Такі дії відповідачки, на думку суду, є свідомими та винними. А тому на думку суду, вищевикладенні обставини доводять факт умисного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Дані дії тривають значний період, вжиті судом заходи щодо надання можливості відповідачці змінити свою поведінку у кращу сторону позитивного результату не дали. А тому суд вважає, що виходячи перш за все із інтересів дітей, відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дітей: [PERSON] та [PERSON] , тобто позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідачкою і її представником не доведено факту вчинення позивачем перешкод у спілкуванні з дітьми, їх вихованні. Доводи відповідачки і її представника, що [PERSON] [INFO] в ПАТ "Державний ощадний банк України" на ім`я [PERSON] та [PERSON] відкрито депозитні рахунки із вкладом 5000 грн.(т.1 а.с. 112-114), на думку суду, не можуть свідчити про належне виконання відповідачкою свої батьківських обов"язків. Також, думку суду, не можуть свідчити про належне виконання своїх батьківських обов`язків відповідачкою, і факт направлення на ім`я [PERSON] 21.10.2016 та 03.01.2018 посилок за описом в них містились: мобільні телефони, цукерки, продукти, одяг, солодощі, подарунок, планшет, телефон. Вага посилок 3 кг, 5 кг, 6 кг. (т. 1 а.с. 115, 116). Доводи відповідачки і її представника про те, що [PERSON] постійно цікавилася життям дітей, постійно з ними спілкувалася, як по телефону, так і за допомогою інтернету в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Крім того вони були спростовані і показами самих дітей. Відповідно до положень ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 02.04.2018 за №02-16/525, позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] та доньки [PERSON] недоцільно. [PERSON] заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . Пояснила, що дочку не забрала проживати до себе, згідно рішення суду, оскільки батько дитини заперечував, погрожував вчинити насилля над сином [PERSON] та собою. З дітьми бачитись дозволяв, щоправда, за його умов. По її приїзду забирав квитки, мобільний телефон, забороняв відвідувати навчальні заклади. Влітку 2016 року вона забирала дітей у м.Львів зі згоди батька, але бабуся звернулась в поліцію із заявою про викрадення дітей. При обстеженні умов проживання дітей [INFO] працівники служби стали свідками того, як батько та бабуся в присутності дітей називали їх матір нецензурними словами, негативно її характеризували, що впливає на дитячу психіку і формує уявлення про неї як про негативну особу. Орган опіки та піклування прийшов до висновку, що думка дітей щодо їх матері та позбавлення її батьківських прав сформована під впливом батька і бабусі та не відповідає інтересам дітей(т. 1 а.с.134-137). А тому суд не може погодитися з даним висновком органу опіки та піклування, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, та суперечить інтересам дітей. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] з позивачем, та вимог зустрічної позовної заяви [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] з нею, то суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 16.02.2006 року. Шлюб розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2011. Цим же рішенням визначено місце проживання доньки [PERSON] з матір`ю - [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки. При цьому сина [PERSON] залишено проживати з батьком - [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина(т. 1 а.с .27). На протязі тривалого часу діти постійно проживають з батьком, що підтверджується зібраними та дослідженими доказами, так і показами свідків. Будучи двічі допитанні в судовому засіданні діти: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що бажають проживати з батьком. Мати їх покинула, її ніколи немає поряд. Про маму вони нічого не знають, з нею не спілкуються. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради враховуючи, подання [PERSON] зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання сина [PERSON] з нею, та припинення стягнення з неї аліментів, надав висновок від 17.09.2018 за № 02-16/1474, про доцільність проживання сина [PERSON] з батьком [PERSON] .. При цьому були враховані пояснення [PERSON] щодо наміру проживати зі своїми дітьми та пояснення [PERSON] , який не бажає проживати з матір`ю, не любить її, оскільки вона їх залишила, не цікавиться життям, здоров`ям(т. 1 а.с. 244- 246). У відповідності до частини 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки та піклуваня або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до кожного з них, вік дитини, стан здоров"я та інші обставини, що мають істотне значенння. А тому суд, при прийнятті рішення щодо визначення місця проживання дітей, бере до уваги, що діти вже тривалий час проживають з батьком, який їх доглядає, піклується про них, а також той факт, що вони категорично висловили свою думку щодо не бажання проживати з матір"ю, яка крім того підлягаю, на думку суду, позбавленню батьківських прав, а також висновок органу опіки та піклування, та вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: в частині визначення місця проживання дитини: [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , а позовна вимога позивача в частині визначення місця проживання сина Августина з ним задоволенню не підлягає, оскільки місце проживання сина з позивачем вже визначено рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2011, яке вступило в законну силу, а також не підлягають задоволенню вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] з нею. Що стосується стягненню з відповідачки аліментів на користь позивача, та вимог зустрічної позовної заяви про припинення стягнення аліментів, то суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] також підлягають задоволенню. Зважаючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України), діючи в інтересах дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує аліменти на утримання дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується стягнення аліментів на сина [PERSON] з [PERSON] , то, на думку суду, в цій частині позовна вимоги задоволенню не підлягає, оскільки аліменти на сина стягнуто на користь [PERSON] з відповідачки на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 10.03.2011. З позовом про зміну розміру аліментів позивач не звернувся, а суд не має права виходити за межі позовних вимог. Крім того подвійне стягнення аліментів не допускається. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 430 ЦПК України. Вимоги зустрічної позовної заяви про про припинення стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки в суду відсутні будь які правові підстави для припинення стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на сина [PERSON] Інші аргументи сторін і їх представників судом не оцінюються, оскільки не відносяться до предмету спору. Відповідно до статей 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial