Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

У травні 2021 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує наступним. 21.11.2019 року [PERSON] по вул. В. Бердичівська, 54 в м. Житомирі, керуючи автомобілем Ніссан, д.н. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник), який рухався попереду. Здійснив зупинку на заборонений сигнал світлофора, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.3-6, п. 12.1, п. 13.1, п. 2.10.а Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.01.2020 року по справі 196/11477/19 було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення. На дату дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому позивач виплатив власнику автомобіля марки "Форд" д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 20319,97 грн. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги, яке [PERSON] мав до [PERSON] . Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування.\~Тому МТСБУ, з урахуванням уточнень (а.с. 47-48), просить суд стягнути з [PERSON] понесені витрати на виплату страхового відшкодування у сумі 20319,97 грн та 1750,00 грн за виконані роботи (витрати на врегулювання), а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. 15.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.07.2021 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с. 52) У судове засідання з`явився відповідач [PERSON] , який заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що не погоджується зі звітом, оскільки оцінка дуже завищена; погоджується на відшкодування шкоди у сумі, що не перевищує десяти тисяч гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Ford», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 17). 21.11.2019 року о 22:45 год [PERSON] по вул. В. Бердичівська, 54 у м. Житомир, керуючи автомобілем Ніссан, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Форд", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник), який рухався попереду та здійснив зупинку на заборонений сигнал світлофора, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.3-6, п. 12.1, п. 13.1, п. 2.10.а Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дана обставина підтверджується копією постанови постанови Корольовського районного судум. Житомира від 15.01.2020 року (а.с. 6). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються\~ главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обов`язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 38.2\~ст. 38 цього Закону\~після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до\~ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно положення п. 40.3\~ст. 40 вказаного Закону\~МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. У відповідності до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту № 56549 від 18.01.2020 року про оцінку колісного транспортного засобу марки «FORD Fusion», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 68077,50 грн (а.с. 7-19). [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 20319,97 грн, що підтверджується наказом МТСБУ № 3018 від 12.03.2020 року (а.с. 23) та копією платіжного доручення № 1476164 від 13.03.2020 року (а.с. 24) на підставі заяви останнього від 09.12.2019 року. Позивач звертався до відповідача з вимогою щодо відшкодування витрат, однак з боку [PERSON] добровільно відшкодування не здійснено (а.с. 25). Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги (регресу) до відповідача. Зважаючи на вищезазначене, з\~\~ [PERSON] на користь МТСБУ належить стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 20319,97 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат, понесених на врегулювання справи у розмірі 1750,00 грн, то слід відмовити у стягнення цієї суми з огляду на таке. Положення п. 34.2, 34.4 ст. 34, п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів та експертів з метою встановлення розміру завданих збитків, а також інші норми вказаного\~Закону\~не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із встановленням суми збитків. Крім того, слід зауважити, що залучення інших осіб замість власних працівників для визначення розміру збитків є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами вказаного\~Закону, а саме, п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на врегулювання справи та визначення збитків підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як вбачається з положень статей 28 та 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на врегулювання справи та визначення збитків також не входять. Крім того, експертний висновок від 18.01.2020 року зроблено ТОВ "Брітіш Авто Клаб" (а.с. 7), в той час коли акт виконаних робіт підписаний зі сторони позивача та АТ СК "Країна" (а.с. 20 звор. стор.), рахунок надано СК "Країна" (а.с. 20), також вказаній компанії сплачено 1750,00 грн за послуги з врегулювання (а.с. 21). За таких обставин відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 1750,00 грн, що пов`язані із врегулюванням справи. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд розподіляє судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial