Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] у лютому 2017р. звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житло. В обґрунтування позову посилавсь на те, що 23 березня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ним був укладений договір про надання споживчого кредиту №11131932000 в сумі 65400 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом, строком до 23 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань 26 березня 2007 року між Банком та ним було укладено Договір іпотеки та передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 102,7 кв.м. по вул.Орджонікідзе,42 в м.Старокостянтинів. 11 червня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і його кредит. 16 березня 2016 року державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. прийняла рішення ін.№28756928 про державну реєстрацію права власності на вищевказаний будинок за ТОВ "Кей-Колект". Позивач вважає такі дії приватного нотаріуса незаконним та такими, що порушують його права, оскільки на момент звернення до суду жодної письмової вимоги від відповідача по справі щодо обставин, які передбачені ч.1 ст.35 З.У. «Про іпотеку» він не отримував. Про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» йому стало відомо лише 18 січня 2017 року, отримавши довідку в Центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради. Таким чином, оспорюване рішення приватного нотаріуса прийнято не на підставах та не у спосіб, визначені чинним законодавством України, оскільки нотаріусом не встановлено відповідність поданих Товариством документів, вимогам законодавства. Також, у спірному будинку, площа якого не перевищує 250 кв. метрів він постійно проживає, тому у відповідності з ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», встановлено заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11131932000 в сумі 65400 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом строком до 23 березня 2018 року (а.с.47-50). В забезпечення виконання зобов'язань, по вказаному вище Договору, 26 березня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.1 розділу 1 якого, останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 102,7 кв.м., розташований по [ADDRESS], що належний [PERSON] на праві власності на підставі Договору дарування від 27 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу Вакарєвою О.В. (а.с.51-52). Як вбачається з даних договору відступлення вимоги за договором іпотеки від 11 грудня 2011 року (а.с.57-59) та договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року (а.с.53-56), укладених між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект", останнє придбало право вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним та забезпечувальним договорами [PERSON] Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 55223680 від 16.03.2016р. державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. 16 березня 2016 року прийняла рішення індексний номер 28756928 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 102,7 кв.м., розташований по [ADDRESS] за ТОВ "Кей-Колект" на підставі договору іпотеки за №637 від 26.03.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. (а.с.41-42). Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5, 3.6 п.3 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012р. за №282/20595 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМ України від 29.06.99 №1172. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. Згідно п.2 цього Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктами 4.1.-4.6 договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з вимогами Закону України „Про іпотеку", зокрема ст. 35 цього Закону. Також, судом встановлено, що іпотекодержателем ТОВ "Кей-Колект" за вих.№734112/КЗ 05.07.2014р. направлено іпотекодавцю [PERSON] повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки - вищевказаний будинок (а.с.46) і дане повідомлення отримане [PERSON] 23.07.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 031504466492 6 (а.с.45). Також, під час судового розгляду справи за клопотанням відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. долучено докази у справі, а саме копії документів на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію прав ТОВ "Кей-Колект", що зберігаються в архіві приватного нотаріуса. Разом з тим, у наданих вищевказаних документах, відсутні дані про наявність заборгованості, її загальну суму та всіх складових, а документи, які були надані Товариством нотаріусу для вирішення питання про вчинення виконавчого напису - повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, договір про надання споживчого кредиту №11131932000, іпотечний договір, договір факторингу, виписка з Додатку до даного Договору, договір відступлення вимоги за договором іпотеки, виписка до даного Договору, висновком про вартість об'єкта, за відсутності належним чином оформленого розрахунку суми боргу, даних про обізнаність боржника та іпотекодавця з сумою боргу, є недостатніми для того, щоб нотаріус міг прийти до висновку про правильність проведення розрахунків, наявності заборгованості по поверненню кредиту та безспірність стягнення. Як вбачається з даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №78332345 від 18.01.2017р., 10 лютого 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ Кравчук С.О. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10819221 10.02.2011р., реєстратор ХФ ДП «Інформаційний центр» МЮ України (а.с.5). З наведеного слідую, що станом на 16 березня 2016р. - день прийняття рішення державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 102,7 кв.м., розташований по [ADDRESS] за ТОВ "Кей-Колект", на вищевказане майно держвиконавцем вже було накладено арешт і воно перебувало під забороною відчуження, а отже без скасування такого арешту та заборони відчуження, державна реєстрацію права власності на нерухоме майно не могла бути вчинена. Вищевказані недоліки є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а рішення нотаріуса, як державного реєстратора - скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved