Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 02.10.2015 року в Гвіздській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , які проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, безпричинно влаштовує сварки і скандали. З січня 2019 року вони з відповідачем проживають окремо, не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Втратили відчуття любові. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати, неповнолітнніх дітей залишити проживати з матір"ю, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " [PERSON] ", стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати по справі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать розписки про вручення. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 02.10.2015 року в Гвіздській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 (а.с. 5 ). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6-7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного депутатом Надвірнянської міської ради вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми в [ADDRESS] . (а.с. 8). Як роз"яснив Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений. Неповнолтінніх дітей: дочку [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір"ю. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] згідно квитанції від 02.05.2019 року 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та768 грн. 40 коп. оплаченого судового збору, а всього 2268,40 грн. понесених судових витрат. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved