Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою і просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 037021, виданого головою Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області 28 березня 2002 року на ім`я [PERSON] . Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки розміром 2,91 га, яка розташована на території Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 037021, виданого головою Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області 28 березня 2002 року. При огляді документів виявила, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 037021 є помилка у написанні імені власника. У Державному акті ім`я власника зазначено « [PERSON] », в той час, як її ім`я за паспортом громадянина України « [PERSON] ». У зв`язку з вищевикладеним вона не може скористатися правом на розпорядження своїм майном, що і змусило звернутися до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. За приписами п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45,46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 037021, виданого головою Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області 28 березня 2002 року, ім`я власника зазначено " [PERSON] " (а.с.8), а у відповідності до паспорта громадянина України, ім`я заявника вказано " [PERSON] ". (а.с.4). За таких підстав, суд дійшов висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 037021 , виданий головою Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області 28 березня 2002 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку, дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право володіння та розпорядження належною їй власністю.

Outcome: approved