Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ "Комерційний банк "Надра" про стягнення коштів за договорами банківських вкладів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2014 року між нею та відповідачем по справі ПАТ "Комерційний банк "Надра" був укладений договір № 2024253 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг "ПУ "Перший". Згідно умов депозитного договору позивачка внесла на депозитний рахунок ПАТ "Комерційний банк "Надра" 14 000 доларів США під 12 % річних з датою повернення банківського вкладу 17 березня 2015 року. Позивачка зверталася до відповідача з претензією про видачу їй коштів строкового вкладу в розмірі 14 681,8 доларів США, але відповіді, а також грошей не отримала. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року між позивачкою та відповідачем по справі ПАТ "Комерційний банк "Надра" був укладений договір № 2024253 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг "ПУ "Перший", копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно умов депозитного договору позивачка внесла на депозитний рахунок ПАТ "Комерційний банк "Надра" 14 000 доларів США під 12 % річних з датою повернення банківського вкладу 17 березня 2015 року. Факт внесення коштів позивачкою на рахунок відповідача стверджується копією квитанції № 6156 від 16.09.2013 року, яка знаходиться у матеріалах справи. 23 березня 2015 року позивачка звернулася до відповідача з претензією щодо повернення банківського вкладу, копія якої знаходиться в матеріалах справи, однак банк не надав відповіді на претензію та не повернув кошти позивачці. Згідно розрахунку заборгованості, сума боргу відповідача перед позивачкою становить 14 681,8 доларів США, яка включає: 12 % річних за період з 17.09.2014 по 17.03.2015 року - 681,8 доларів США та розмір банківського вкладу - 14 000 доларів США. Офіційний курс долара США до гривні на день ухвалення рішення становить 20,72 грн. за 1 долар США. Відтак сума заборгованості у національній валюті становить 304 206,896 грн., з яких 12 % річних за період з 17.09.2014 по 17.03.2015 року - 14 126,896 грн., розмір банківського вкладу - 290 080 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності з вимогами ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти, згідно із ч.5 ст.1061 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача грошових коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення № 2024253 від 17 вересня 2014 року задовольнити. Вирішуючи позовні вимоги позивачки про стягнення з ПАТ "Комерційний банк "Надра" на її користь моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у цій частині з наступних підстав. Відповідно до ст.23 ч.1 п.1, 2 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вказує законодавець, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», завдану внаслідок дефекту в продукції споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В розумінні п.5 ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 року шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. В даному випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивач мав душевні хвилювання з приводу неправомірної поведінки відповідача, погіршення стану його здоров'я, тощо. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено статтею 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Оскільки позов задоволено частково та позивачку було звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру, судовий збір стягується з відповідача на користь держави в сумі 3421,56 грн.

Outcome: partial