Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Вказує, що є донькою [PERSON], який помер 06.06.2013 року, спадщину після його смерті прийняла позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], як являються, відповідно, дружиною та донькою померлого. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.03.2015 року визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/2 частину квартири № 34 по вул. Богдана Хмельницького в м. Полтаві за спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах, по 1/6 частині квартири за кожним. В подальшому позивачем було встановлено, що спадкодавець був членом садівничого товариства "Вітамін", мав у користуванні земельну ділянку № 25 площею 501 кв.м, яка передана йому у власність відповідно до архівного витягу з розпорядження міського голови № 257-р від 14.04.2005 року, проте дій щодо оформлення та отримання державного акту про право власності на неї батько за життя не вчинив, у звязку з чим постановою нотаріуса від 11.09.2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право на завершення приватизації одержання державного акта про право власності на земельну ділянку № 25 площею 501 кв.м, яка розташована на території садівничого товариства "Вітамін" в с. Вороніно в м. Полтаві, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 06.06.2013 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказали, що просять позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися до суду, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в якій зазначили про те, що проти задоволення позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], представник третьої особи Полтавської міської ради не з'явились до суду, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що з приводу вирішення позову покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.08.1970 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії К № 0402524. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] 17.08.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "Михайлик". [PERSON] 31.07.1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "Маслова". На підставі розпорядження міського голови м. Полтави № 257-рвіл 14.04.2005 року "Про передачу земельних ділянок у власність членам садівничого товариства "Вітамін", сел.. Вороніна" [PERSON] згідно з його заявою як члена садівничого товариства "Вітамін" передано у власність земельну ділянку № 25 для ведення садівництва площею 501 кв.м. Проте [PERSON] державний акт на право власності на вказану земельну ділянку не отримав та, відповідно, право власності на вказане нерухоме майно у відповідних державних органах не зареєстрував. Вказане підтверджується листом Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру № 01040107/1862 від 25.09.2015 року, відповідно до якого державний акт на право власності на земельну ділянку № 25 в садівничому товариства "Вітамін" сел. Вороніна на ім'я гр. [PERSON] для перевірки та реєстрації в управління не надходив і відповідно не видавався. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 244203, виданого 10.06.2013 року Виконавчим комітетом Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, [PERSON] помер 06.06.2013 року у віці 72 років, про що зроблено актовий запис № 35. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2015 року прийнято рішення відмовити [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] з посиланням на те, що відповідно до п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З аналізу поданих документів встановлено, що спадкоємцем [PERSON] правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві а саме земельної ділянки № 25 в садівничому товариства "Вітамін" сел. Вороніна, не було подано. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України\~, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України.\~\~ \~\~\~\~ \~Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~ Як встановлено в ч. 1\~ст. 1225 Цивільного кодексу України,\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~ Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Враховуючи наведене, а також те, що [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 501 кв.м за № 25 в садівничому товариства "Вітамін" сел. Вороніна, однак не встиг виготовити правовстановлюючий документ, таке право, як і право на отримання правовстановлюючого документу, переходить до його спадкоємців. А тому суд вважає обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на завершення приватизації земельної ділянки. Згідно постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2015 року, в спадковій справі № 10/2013, заведеній щодо майна померлого [PERSON], є заяви про приняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON], інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини у вищевказаній спадковій справі немає. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно, суд приходить до переконливого висновку про те, що усі спадкоємці, не лише позивач [PERSON], а також і відповідачі [PERSON], [PERSON], мають рівні права на набуття у власність кожна по 1/3 частині земельної ділянки з відображенням вказаного у правовстановлюючому документі. При цьому, позивачем не доведено факту існування спору з відповідачами з приводу одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, й з огляду на те, що приватизація земельної ділянки не завершена, а реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється відповідним державним органом, з позовом до якого позивач не звернулась, суд вважає вказані позовні вимоги передчасними та не знаходить підстав для їх задвоолення. На підставі викладеного,

Outcome: partial