Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

04.12.2019 заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] , з лютого 1997 року по день його смерті. Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що у 1992 році помер її батько [PERSON] . На той час заявнику було 9 років. Після смерті батька, його рідний брат (дядько заявника) [PERSON] , з метою допомоги заявнику та її матері, вживав всіх можливих від нього заходів в частині матеріальної підтримки, зокрема: купівлею деяких речей дитячого вжитку та побутового призначення, облаштуванням та підтримкою домашнього господарства, та у зв`язку з тим, що заявник була малолітньою і непрацездатною добровільно взяв на себе обов`язок надавати їй з матір`ю регулярну матеріальну допомогу. Проте, з плином часу та вкрай важкою економічною ситуацією в Україні, у період з 1992 по 1996 рік, дядьку заявника стало все складніше надавати їй допомогу, а тому в лютому 1997 року, за його пропозицією, заяник переїхала жити до нього у м. Чернігів, де і проживала разом з ним та знаходилась на його утриманні. У квітні 1998 року дядько заявника помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] . Заявник вважає, що оскільки вона перебувала на утриманні померлого дядька не менше одного року, то в силу статті 531 Цивільного кодексу УРСР є спадкоємцем за законом, так як інших спадкоємців у померлого не має, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.12.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.12.2019. 23.12.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.01.2020, у зв`язку з витребуванням доказів. 14.01.2020 продовжено перерву в судовому засіданні до 03.02.2020, у зв`язку з витребуванням доказів. У судовому засіданні від 23.12.2019 заявник та її представник заяву підтримали. Представник Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова у судове засідання не з`явився, 23.01.2020 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явилася, 23.12.2019 та 08.01.2020 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу 03.02.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення заявника та її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 13). На час смерті батька заявникові було повних 9 років (копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] на а.с. 9). Факт того, що [PERSON] є рідним дядьком заявника підтверджується копіями свідоцтва про його народження, серії [NUMBER] , та свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , копією довідки виконкому В-Муравійської сільської ради від 27.03.2000 № 102 (а.с. 12, 16). Заявник стверджує, що після смерті її батька вона знаходилась на повному матеріальному забезпеченні рідного брата батька (дядька заявника) - [PERSON] . Згодом, у лютому 1997 року, за пропозицією [PERSON] , заявник переїхала жити до нього у [ADDRESS], де і проживала разом з ним та знаходилась на його утриманні. Зазначені обставини підтверджуються: - копією довідки ОЖБК м. Чернігова від 10.01.2001 № 11 (а.с. 17); - копією довідки ОЖБК м. Чернігова від 20.01.2004 (а.с. 18); - копією договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 14.11.2003, укладеного між [PERSON] , та ВАТ «Облтеплокомуненерго» (а.с. 22); - копіями квитанцій про опалту заявником комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-25); - копією акта від 29.10.2019, затвердженого керуючим ОЖБК м. Чернігова (а.с. 26); - показаннями допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . У квітні 1998 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1998 року, на а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] , яка згідно довідки ОЖБК м. Чернігова від 01.04.2013 № 109 виплачена у 1990 році (а.с. 21). Вважаючи себе спадкоємцем за законом, в силу статті 531 Цивільного кодексу УРСР, як така, що перебувала на утриманні померлого дядька не менше одного року, 11.04.2019 заявник звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бєлової О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого дядька. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Бєлова О.С. видала довідку від 14.01.2020 № 2, в якій повідомила заявника, що для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно встановити факт перебування на утриманні у спадкодавця у судовому порядку. Як убачається з копій свідоцтв про одруження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , заявник 12.08.2000 змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", а 27.08.2014 - на " [PERSON] " (а.с. 10, 11). Пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 524 Цивільного кодексу УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 531 Цивільного кодексу УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Пунктом восьмим постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому, правові наслідки факту перебування особи на утриманні для оформлення спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт перебування заявника на утриманні рідного дядька - [PERSON] , померлого [INFO] , з лютого 1997 року по день його смерті підтверджується матеріалами справи та показаннями свідка, інших спадкоємців за законом не має, про що свідчить інформація приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а тому суд знаходить підстави для задоволення вимог заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved