Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПрАТ «Скарбниця» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31 серпня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КІА SPORTAGЕ, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] та транспортного засобу HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності. 26 вересня 2019 року Трускавецьким міським судом Львівської області вина відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП була встановлена та його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу врозмірі 340 грн. Оскільки на момент ДТП між відповідачем та ПрАТ «Скарбниця» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач повинен отримати страхову виплату по факту ДТП у розмірі 100 000,00 грн., однак розмір проведеного страхового відшкодування у згаданому розмірі не покриє всю вартість відновлюваного ремонту належного позивачу автомобіля, який встановлений Звітом про оцінку автомобіля № 1732/19 у розмірі 162677,54 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену діями відповідача внаслідок ДТП у розмірі 62677,54 грн. Крім того, позивач стверджує, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає у негативних наслідках в результаті ДТП, до яких він відносить нервовий стрес, який він пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, відмову відповідача від добровільного відшкодування матеріальних збитків, додаткові витрати часу для захисту його інтересів та поїздок до оцінювача у м. Львів для визначення вартості поновлювальних робіт, а також непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок до експерта. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі чотирьох тисяч гривень, яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позову не визнав, оскільки вважає позовні вимоги перебільшеними, необґрунтованими та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, а тому не можуть бути задоволені судом в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач не додав до матеріалів справи доказів того, що ремонт автомобіля ним був проведений і він поніс зазначені витрати, зокрема і сплату ПДВ у розмірі 20 %. Також відповідач заперечує проти відшкодування 21864,08 грн. - величини втрати товарної вартості автомобіля в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту, оскільки на пошкоджений автомобіль будуть придбаватись та встановлюватись нові запчастини від виробника, а не ті які були у вжитку чи ремонті. Окрім цього буде відбуватись нове лакофарбове покриття нових запчастин та не відбудеться погіршення товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля. Відповідач вважає, що до відшкодування підлягають матеріальн збитки, а саме: вартість робіт - 2640 грн., додаткові витрати - 700 грн., вартість фарбування та витратних матеріалів - 8115,02 грн., запасні частини - 105 685,00 грн., малоцінні деталі - 2536,44 грн., всього на суму 119 676,46 грн., а сума, яка підлягає стягненню з нього становить 19 676,46 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідач погоджується з тим, що даним правопорушенням позивачу було завдано незручностей та переживань, однак розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач є завищеним і на думку відповідача, розмір відшкодування моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, становить 1000 грн. Також відповідач наголошує, що відповідно до п. 9 Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", він має право на отримання запчастин, які будуть замінені та не можуть використовуватися за призначенням, а саме: бампер передній, облицювання бампера, гратка бампера, кріплення бампера, підсилювач бампера, сенсор парктроніка, гратка радіатора, капот, петля ліва та права капота, фара ліва, пристрій очисника фар, кронштейн омивача, ліхтар ходовий лівий, передня панель, інтеркулер, захист двигуна, молдинг капоту. Представник третьої особи - ПрАТ "АСК "Скарбниця" подав суду письмові пояснення, у яких ствердив, що 27.09.2019 року позивач звернувся до ПрАТ "АСК "Скарбниця" із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. ПрАТ АСК "Скарбниця" прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. до 29.12.2019 року. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31 серпня 2019 року о 10 год. 30 хв. у м. Стебнику по вул. Дрогобицькій сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КІА SPORTAGЕ, номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, власником транспортного засобу HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, власником транспортного засобу КІА SPOKTAGЕ, номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та ПрАТ "АСК "Скарбниця" був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО /0019772, на підставі якого та згідно рішення ПрАТ "АСК "Скарбниця", позивач повинен до 29.12.2019 року отримати страхову виплату по факту ДТП у розмірі 100 000,00 грн., про що не заперечував в позовній заяві позивач та ствердив у письмових поясненнях представник третьої особи. Згідно звіту про оцінку автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] 19, копія якого знаходиться в матеріалах справи, оцінювачем [PERSON] встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу його складових складає 140 813,46 грн. Згідно звіту про оцінку автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] 19, копія якого знаходиться в матеріалах справи, оцінювачем [PERSON] встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу його складових складає 140 813,46 грн., а також величина втрати товарної вартості даного автомобіля в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 21864,08 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП складає 162 677,54 грн. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 8 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За правилами ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ст. 1166 ЦК України\~встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України\~визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі \~ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(ст.ст. 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено\~ст. 1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Судом встановлено, що постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 26 вересня 2019 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31.08.2019 року о 10 год. 30 хв. у м. Стебнику по вул. Дрогобицькій залишив свій автомобіль КІА SPORTAGЕ, номерний знак [NUMBER] припаркованим на узбіччі дороги, не вживши всіх заходів щодо запобігання його самовільного руху, внаслідок чого автомобіль покотився та в`їхав у припаркований автомобіль HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Крім того, звіти про оцінку автомобіля № 2638/19 та № 1732/19, що знаходяться в матеріалах справи, складені суб"єктом оціночної діяльності, сертифікат № 1047/16, виданий Фондом державного майна України 27.12.2016 року на підставі Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Методики товарознавчої експертиз та оцінки колісних транспортних засобів та інших нормативно-правових актів, чинних на момент розгляду справи, тому не викликають сумнівів у своїй об"єктивності та правильності і твердження позивача про неправильність розрахунку вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, зокрема величини втрати товарного вигляду транспортного засобу в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту в розмірі 21864,08 грн. не заслуговують на увагу. А отже, суд приходить до висновку, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HYUDAI TUCSON, номерний знак [NUMBER] складає 162 677,54 грн. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що розмір страхового відшкодування, що повинен бути проведений позивачу складає 100 000,00 грн., а відтак, розмір шкоди спричинений діями відповідача внаслідок ДТП, який не буде відшкодований позивачу страхівкою становить 62 677,54 грн. З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що в даному спорі право позивача на відшкодування завданих збитків реалізовується ним шляхом пред`явлення позову до винної особи, оскільки розмір страхового відшкодування не покриє всі витрати на відновлення пошкодженого траснопрного засобу. В силу вимог статтей 22, 1192 ЦК України, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що не підлягають відшкодуванню витрати позивача на ремонт автомобіля, який на момент розгляду справи судом ще не був проведений та фактичних витрат позивач ще не поніс. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що майнова шкода, завдана позивачу підлягає лише частковому відшкодуванню в розмірі 119,676,46 грн., оскільки вина відповідача у завданні шкоди позивачу доведена судом, про що і не заперечує відповідач, а згідно ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, така шкода відшкодовується в повному обсязі. Узагальнюючи вищевикладене суд приходить до переконання, що позивачем доведено наявність матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача [PERSON] в розмірі 162 677,54 грн., стягненню з якого на користь позивача підлягає розмір матеріальної шкоди, не відшкодованої третьою особою ПрАТ "АСК "Скарбниця" в розмірі 62 677,54 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то статтею 23 ЦК України, визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом відповідно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов`язковому з`ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач [PERSON] посилається на негативні наслідках в результаті ДТП, до яких він відносить нервовий стрес, який він пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, відмову відповідача від добровільного відшкодування матеріальних збитків, додаткові витрати часу для захисту його інтересів та поїздок до оцінювача для визначення вартості поновлювальних робіт, а також непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок до експерта у м. Львів. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року), суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди - 4000,00 грн., який просить стягнути з відповідача позивач [PERSON] , на думку суду є завищеним, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали, не підтверджений належними доказами, тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню в частині, яка визнана відповідачем і з відповідача необхідно стягнути 1000,000 грн. \~ \~ \~ \~ Що стосується вимоги відповідача про те, що він має право на отримання запчастин, які будуть замінені та не можуть використовуватися за призначенням, а саме: бампер передній, облицювання бампера, гратка бампера, кріплення бампера, підсилювач бампера, сенсор парктроніка, гратка радіатора, капот, петля ліва та права капота, фара ліва, пристрій очисника фар, кронштейн омивача, ліхтар ходовий лівий, передня панель, інтеркулер, захист двигуна, молдинг капоту, то відповідно до п. 9 Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Однак відповідач не надав суду та в матеріалах справи відсутні належні докази того, що запчастини, які будуть замінені на автомобілі позивача після ремонту будуть мати певну цінність. Тому суд не вирішує питання про передачу цього майна після відшкодування збитків відповідачу. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно копії квитанції № ПН 253 від 25.10.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, позивач сплатив 1480 грн. на користь ТзОВ "АК "Експерт -Сервіс" за послуги експерта згідно рахунку № 1749 від 24.10.2019 року, а також згідно копії квитанції № ПН 253РКО від 25.10.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, позивач сплатив 15 грн. комісії за прийом готівкових переказів в національній валюті за вищевказаний платіж. Також позивач поніс витрати по сплаті судового збору, що підтверджується квитанцією № 0.0.1513584156,1 від 05.11.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи в розмірі 768,40 грн. Судові витрати позивача по справі склали 2263,40грн. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пропорційний розмір судових витрат до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2150,23 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial