Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Дніпровська міська рада в особі Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради, звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви посилалася на те, що прокуратурою Дніпропетровської області у ході здійснення представницьких повноважень встановлений факт безпідставного вибуття із комунальної власності територіальної громади м.Дніпра нежитлового приміщення №71-Б, розташованого за адресою: вул.[PERSON] ([PERSON] війни), буд.17, м.Дніпро. Зазначене житлове приміщення перебувало на балансі виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного \~ \~ \~ \~підприємства Амур-Нижньодніпровського району та було відчужено на користь ТОВ "ТУЛС" в рамках провадження у справі про банкрутство комунального підприємства. 29.08.2016 року Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задовольнив скаргу прокуратури на дії ліквідатора та визнав неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси зазначеного нежитлового приміщення і його продажу з відкритих торгів, та визнав недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим [PERSON] та ТОВ "ТУЛС" з відчуження нежитлового приміщення №71-Б, що розташоване за адресою: вул.[PERSON] ([PERSON] війни), буд.17, м.Дніпро, загальною площею 81,8 кв.м.. У подальшому зазначене нежитлове приміщення ТОВ "ТУЛС" було повторно відчужене на користь [PERSON], у звязку з цим прокуратурою області, в інтересах Дніпровської міської ради, до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська предявлено позовну заяву про витребування зазначеного нежитлового приміщення на користь ДМР (справа №199/8067/16-ц). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.04.2018 року провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у звязку зі смертю [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №3515 від 28.04.2015 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON], у вигляді нежитлового приміщення №71Б, яке розташоване за адресою: вул.Марії Лисиченко, 17 у м.Дніпрі, залишилась не прийнятою. Отже, оскільки після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді нежитлового приміщення №71-Б, розташованого за адресою: вул.[PERSON] ([PERSON] війни), буд.17, м.Дніпро, загальною площею 81,8 кв.м., однак у подальшому ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини на вказане спадкове майно, тому заявник просив суд визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] та передати вказане приміщення у комунальну власність територіальної громади м.Дніпрі в особі Дніпровської міської ради. У судове засідання представник заявника не зявився, надав до суду заяву, якою просив слухати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що прокуратурою Дніпропетровської області у ході здійснення представницьких повноважень встановлений факт безпідставного вибуття із комунальної власності територіальної громади м.Дніпра нежитлового приміщення №71-Б, розташованого за адресою: вул.[PERSON] ([PERSON] війни), буд.17, м.Дніпро. Зазначене житлове приміщення перебувало на балансі виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного \~ \~ \~ \~підприємства Амур-Нижньодніпровського району та було відчужено на користь ТОВ "ТУЛС" в рамках провадження у справі про банкрутство комунального підприємства. 29.08.2016 року господарський суд Дніпропетровської області ухвалою у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задовольнив скаргу прокуратури на дії ліквідатора та визнав неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси зазначеного нежитлового приміщення, його продажу з відкритих торгів, також визнав недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим [PERSON] та ТОВ "ТУЛС", з відчуження нежитлового приміщення №71-Б, що розташоване за адресою: вул.[PERSON] ([PERSON] війни), буд.17, м.Дніпро, загальною площею 81,8 кв.м.. У подальшому зазначене нежитлове приміщення ТОВ "ТУЛС" було повторно відчужено на користь [PERSON], у звязку з цим прокуратурою області в інтересах Дніпровської міської ради до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська предявлено позовну заяву про витребування зазначеного нежитлового приміщення (справа №199/8067/16-ц) (а.с.7). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2018 року провадження у справі закрите на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у звязку зі смертю [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №3515 від 28.04.2015 року (а.с.7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON], у вигляді нежитлового приміщення №71Б, яке розташоване за адресою: вул. Марії Лисиченко, 17 у м.Дніпро залишилась не прийнятою (а.с.9-11). Судом була витребувана у приватного нотаріуса [PERSON] копія спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки до суду надійшла заява [PERSON], у якій вона повідомила суд про те, що вона є спадкоємицею та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, на підставі заяви [PERSON] 13.05.2015 року була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 28.04.2015 року (а.с.54). Згідно зі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа та наявний спадкоємець, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, у звязку з чим відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою, тому суд вважає у задоволенні заяви відмовити.

Outcome: dismissed