Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Заявник 12 січня 2018 року звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та його батьком [PERSON], який помер [INFO] в с. Стодульці Жмеринського району. Заява 16 січня 2018 року прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву. Пояснив, що одна літера у його прізвищі та прізвищі його батька унеможливлює реалізацію його спадкових прав. Також зазначив, що у нього є ще рідний брат [PERSON], який постійно проживає в Білорусії, однак він спадщину не прийняв та на неї не претендує, у них із братом гарні відносини. Представник заінтересованої особи належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки про виклик до суду, однак у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Тому суд, за згодою з заявником, розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що померлий [INFO] [PERSON] дійсно був рідним батьком заявника [PERSON]. Заявник [PERSON], [INFO], зареєстрований у с.Стодульці Жмеринського району, про що свідчить ксерокопія його паспорту (а.с.2-3). В свідоцтві про його народження, яке складено українською мовою, заявник вказаний як "[PERSON]", батько "[PERSON]", мати "[PERSON]" (а.с.6). Відповідно до ксерокопії заповіту від 16 травня 2000 року, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.7). Згідно із ксерокопією виписки з погосподарської книги № 2039 від 22 грудня 2017 року за 1996-2000 роки, головою двору в [ADDRESS], вказаний [PERSON], який помер [INFO], склад його сім'ї [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. (а.с.9). З ксерокопії довідки № 2040 від 22 грудня 2017 року Стодулецької сільської ради видно, що [PERSON], який помер [INFO], постійно до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживали та були зареєстровані [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. (а.с. 10). Відповідно до ксерокопії довідки № 2041 від 22 грудня 2017 року Стодулецької сільської ради [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON] є однією і тою ж особою (а.с.11) З ксерокопії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], який видано 17 листопада 2017 року замовником є [PERSON] (а.с. 12-14) З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №107826797 від 15 грудня 2017 року (а.с. 15) вбачається, що власником житлового будинку в [ADDRESS] вказаний [PERSON]. Відповідно до ксерокопії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50098489 від 01 грудня 2017 року (а.с. 16) у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справі після смерті спадкодавця [PERSON] Згідно із ксерокопією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №50098439 від 01 грудня 2017 року (а.с. 17) заповіт складений [PERSON] 01 грудня 2000 року станом на час відкриття спадщини чинний. Відповідно до листа Жмеринського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №39-16.7-110 від 11 січня 2018 року (а.с. 18) внесення змін у написанні прізвища заявника неможливо. Згідно з ксерокопією постанови № 6550/02-31 від 20 грудня 2017 року державного нотаріуса, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з різними написаннями прізвища спадкодавця і спадкоємця - [PERSON] і [PERSON] (а.с.19). Відповідно до копії спадкової справи №39/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 29-25) [PERSON] 01 грудня 2017 року подав до нотаріальної контори письмову заяву, в якій зазначив, що він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем. В заяві від 20 грудня 2017 року заявник просив нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину - житловий будинок в [ADDRESS]. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тому у суду немає підстав не брати до уваги пояснення заявника в частині родинних відносин з померлим [PERSON], оскільки вони підтверджуються показаннями свідків та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої цієї ж статті). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин доведений і знайшов підтвердження у судовому засіданні, і від його встановлення залежить виникнення майнових прав фізичної особи, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Згідно з частиною сьомою статті 293 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved