Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із вказаним позовом, в якому, просять визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 15.02.2013 року №6/29/38 "Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0442га за адресою [ADDRESS] гр.[PERSON].". В обґрунтування вимог посилаються на те, що є співвласниками будинку [ADDRESS] та відповідно до рішення Тернопільської міської ради сесії 5 скликання № 5/8/29 від 29.03.2007 року ними отримано у приватну власність земельні ділянки площею 0,0398 га та 0,036 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Суміжним із будинком позивачів є будинок № 23 відповідача [PERSON]. Будинки мають спільну стіну. 29 березня 2007 року за № 5/8/29 Тернопільська міська рада прийняла рішення, яким передала позивачам у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 439,00 кв.м., земельну ділянку площею 89,00 кв.м. визначили проїздом спільного користування. До вказаного рішення були внесені зміни наступними рішеннями № 5/15/50 від 31 грудня 2007 р. в частині визнання спільної земельної ділянки площею 89 кв.м. не проїздом. а проходом спільного користування. Також 31 серпня 2007 року було прийнято рішення Тернопільської міської ради № 5/12/66, яким площу земельної ділянки переданої у власність позивачам зменшено на 5 кв.м. до 0.0434 га. Вказані рішення були прийняті на підставі схеми розмежування земельної ділянки, на якій розташовувались будинковолодіння №№ 25 та 23 по [ADDRESS]. Дана схема розмежування погоджена заступником начальника управління містобудування та архітектури Тернопільського міськвиконкому 21.06.2006 р. У червні 2013 року позивачам випадково стало відомо про те. що 15 лютого 2013 року Тернопільською міською радою без їх відома та погодження змінено схему розмежування колись спільної земельної ділянки за адресою [ADDRESS], 23 та 25. За результатами нового розмежування [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 0,0442 га. Вважають ці дії Тернопільської міської ради незаконними, такими, що порушують їх законні права та інтереси. Спільний прохід площею 89 кв.м. був залишений у спільному користуванні. У ситуації надзвичайно цільної забудови, яка реально склалась, прохід до нашого будинку є мінімальний. Відповідно зменшення земель спільного користування перешкоджає нам у належному користуванні даним будинковолодінням. Так, за наявності погодженої та виданої сторонам схеми розмежування від 21.06.2006 р., яка стала підставою для передачі у приватну власність земельної ділянки одній стороні, неправомірним є одностороння зміна даної схеми розмежування без відома та погодження іншої сторони. У судовому засіданні позивачі та їх представники позов підтримали з підстав, які викладені у позовній заяві, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили за безпідставністю та вказали, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Представник відповідача Тернопільської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.01.2007 року, виданого виконкомом Тернопільської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок під літ. "А" по [ADDRESS]. Рішенням Тернопільської міської ради від 29.03.2007 року №5/8/29, зі змінами внесеними рішенням Тернопільської міської ради №5/12/66 передано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають за адресою [ADDRESS] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 434,00кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (п.1). Земельна ділянку площею 89,00 кв.м., зазначена у прикладній схемі, визначено проїздом спільного користування до житлових будинків за адресами [ADDRESS], [ADDRESS] (п.2). Рішенням Тернопільської міської ради від 21.12.2007 року №5/15/50 скасовано п.2 рішення сесії міської ради від 29.03.2007 року №5/8/29, визначено земельну ділянку 89,00кв.м., зазначену у прикладній схемі, проходом спільного використання до житлових будинків за адресою [ADDRESS], [ADDRESS]. Дане рішення Тернопільської міської ради від 21.12.2007 року №5/15/50 є чинним. Відповідно до схеми розмежування земельної ділянки, погодженого заступником начальника управління містобудування та архітектури Тернопільського міськвиконкому 21.06.2007 року вказано площу спільного користування - 0,0089га. Оспорюваним позивачами рішенням Тернопільської міської ради від 15.02.2013 року №6/29/38 "Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0442га за адресою [ADDRESS] гр.[PERSON]." було надано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0442га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS]. Відповідно до плану розмежування ділянок до цього рішення, погодженого відділом земельних ресурсів Тернопільської міської ради 02.09.2009 року, площа земельної ділянки спільного користування зменшена до 0,0072га. З планів розмежування також встановлено, що існуючий прохід є необхідним для доступу позивачів до належного їм будинку. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.2 с.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно п.15.ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 15) скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. Відповідно до п.5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 по справі №1-9/2009, Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання Рішення Тернопільської міської ради від 29.03.2007 року в частині п.1, зі змінами, внесеними рішенням Тернопільської міської ради за №5/12/66, та рішення Тернопільської міської ради від 21.12.2007 року №5/15/50 фактично є актами одноразового застосування та були виконані. Разом із тим, всупереч вищенаведеним нормам, відповідачем прийнято рішення про надання відповідачу у власність ділянки площею 0,0442га., внаслідок чого площа земельної ділянки для проходу спільного користування до будинків по [ADDRESS], №№23,25 у м. Тернопіль, яка необхідна позивачам для доступу до належного їм будинку зменшилась з 0,0089га. до 0,0072га., тобто фактично відбулась зміна рішення Тернопільської міської ради від 29.03.2007 року №5/8/29 в частині п.1 зі змінами, внесеними рішенням Тернопільської міської ради за №5/12/66 та рішення Тернопільської міської ради від 21.12.2007 року №5/15/50, чим порушено права позивачів. Аналізуючи наведені обставини, з метою захисту прав позивача, слід визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради від 15.02.2013 року №6/29/38 "Про передачу у власність земельної ділянки площею 0,0442га за адресою [ADDRESS] гр.[PERSON].", позов задовольнити. Суд критично оцінює доводи відповідачів про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такі суперечать п.7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ". Крім цього, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.01.2014 року відмовлено позивачам у відкритті провадження за їх позовними вимогами про визнання нечинним цього ж рішення Тернопільської міської ради від 15.02.2013 року №6/29/38, як за такими, що не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Outcome: approved