Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

09.08.2017 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який видано Краснолиманською міською радою 23.03.2004 року йому належить земельна ділянка, яка розташована на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, земельна ділянка площею 4,5579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.у вказаному правовстановлюючому документі на земельну ділянку допущено помилку в написані прізвища, оскільки в державному акті на українській мові записано прізвище не "[PERSON]", а "[PERSON]". Зазначені обставини позбавляють заявника [PERSON] в повній мірі розпоряджатися своєю земельною ділянкою, з огляду на це, він просить суд встановити факт належності державного акта на право власності на вказану земельну ділянку саме [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 74 ЦПК України, надав суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягає та просить вказану справу розглянути у його відсутності (а.с. 12). Заінтересована особа - Об'єднана територіальна громада, в особі Лиманської міської ради Донецької області, яку було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, в судове засідання представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника, заперечень проти заяви [PERSON] не висловила (а.с.18). Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема документів, що підтверджують трудовий стаж. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 20.09.1975 року в с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області, запис якого здійснено російською мовою, «[PERSON] » народився [INFO] в с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області (а. с. 9). Також особа заявника [PERSON] підтверджується фотокопією паспорта громадянина України [NUMBER], виданим 19.10.2013 року Краснолиманським МС ГУ ДМС України в Донецькій області. Згідно з даними паспорта у заявника зазначено прізвище, як "[PERSON]", а на зворотньому аркуші фотокопії паспорта зазначено російською мовою, як "[PERSON]" (а.с.5-6). Згідно фотокопії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 17.09.2001 Виконкомом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області шлюб було зареєстровано між заявником у справі [PERSON] та [PERSON], прізвища після одруження зазначено: чоловіка - "[PERSON]". дружини "[PERSON]"(а.с.10). Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в м. Красний Лиман) від 22.11.2000 року заявник у справі [PERSON] отримав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до фотокопії Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 23.03.2004 року, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 742, власником земельної ділянки, площею 4,5579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області , значиться [PERSON] - замість вірного "[PERSON]. ".(а.с.8). Заявником [PERSON] на підтвердження факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 23.03.2004 року надані суду: фотокопія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 20.09.1975 року в с. Дробишево Краснолиманського району Донецької області (а.с.9), фотокопія паспорта (а.с.5-6), фотокопія довідки проприсвоєння ідентифікаційного номера ДПІ в м. Красний Лиман від 22.11.2000 (а.с.7), фотокопія свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 17.09.2001 Виконкомом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області (а.с.10). Вказані документи видані на ім'я "[PERSON]" та "[PERSON]" (російською мовою). За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] ґрунтується на законі і його вимоги, щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню. Згідно з положеннями Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затв. наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року N 43, державний акт на право власності на земельну ділянку визнавався правовстановлюючим документом. На сьогодні відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документом, що підтверджує реєстрацію речового права на нерухоме майно, є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже на даний час виправити помилку у зазначеному державному акті є неможливим, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 23.03.2004, тому що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved