Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.12.2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до ПрАТ "Сьогодні Мультімедіа", третя особа: [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, в якому просив: стягнути з ПрАТ "Сьогодні Мультімедіа" на свою користь моральну шкоду в розмірі 41600,00 грн., та витрати на залучення спеціаліста соціальної психології Спілки фахівців та психологічних досліджень в розмірі 1350,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом посилається на наступне. Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2015 р. позов [PERSON] до ПрАТ "Сьогодні Мультімедіа", [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії [PERSON] щодо передачі конфіденційної інформації стосовно військовослужбовця [PERSON] , без його дозволу, що була розміщена і знаходиться на сайті http://www.segodnya.ua, а саме в статті під назвою: «[INFO]»;. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» видалити відомості, які містять інформацію стосовно військовослужбовця [PERSON] , без його дозволу, що була розміщена і знаходиться на сайті [INFO] : «[INFO]». Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультімедіа» на користь [PERSON] 121 гривню 80 копійок судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 121 гривню 80 копійок судового збору. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.12.2015 р., рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.07.2016 року, касаційну скаргу ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» відхилено, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2015 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23.12.2015 р. залишено без змін. У серпні 2016 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 000 000 грн. На день звернення з даним позовом, розгляд справи триває. Позивач посилається на те, що ситуація, яка склалась призвела до суттєвої та тривалої проблематики його життя. В зв`язку з чим, позивач вернувся до спеціаліста соціальної психології, який на підставі звернення Спілки фахівців та психологічних досліджень, провів комплексне дослідження психічного стану позивача та склав висновок. За даним висновком спеціаліста, позивачу завдано моральної шкоди внаслідок розповсюдження в газеті «Сьогодні» в статті під назвою: «[INFO]», особистих даних та військової спеціалізації старшини [PERSON] , інформації про його активну участь у боях з терористами АТО в якості розвідника та наслідків цього розповсюдження для його родини. Також позивач зазначає, що протиправними діями [PERSON] , який є штатним журналістом ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього з боку винної особи. Тривале очікування можливих негативних наслідків з боку невизначеної кількості озброєних терористів, як до нього самого так і до членів його сім`ї. У душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні гідності внаслідок невизнання з боку осіб значимості їх провини. В зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Розмір завданої моральної шкоди позивач визначив в сумі 41600,00 грн. Ухвалою суду від 04.12.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Сьогодні Мультімедіа", третя особа: [PERSON] про стягнення моральної шкоди, та призначено до розгляду у судове засідання. 24.09.2018 р. до суду від третьої особи [PERSON] надано письмові пояснення, відповідно до яких, [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Також зазначив, що в справі сплив строк позовної давності, оскільки, стаття в газеті, в якій було згадано позивача, вийшла 20.11.2014 року, а відповідно до п.2 ч. 2 ст.258 ЦК України, зазначено, що позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації, або від дня, коли особа довідалась чи могла довідатись про ці відомості. Тобто, враховуючи вищезазначені обставини, граничний строк для пред`явлення позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди сплив ще 20.11.2015 року, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, у заявку із пропуском строку позовної давності. 04.03.2019 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повністю заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи. Також представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із даним позовом, оскільки позивач звернувся з позовом 01.12.2017, з позовними вимогами, які пов`язані з інформацією, розміщеною 20.11.2014 у друкованому засобі масової інформації - газеті «Сегодня», а тому строк звернення до суду закінчився 20.11.2015. Також представник зауважив на тому, що позивач у позові зазначає, що йому заподіяно шкоду медичним працівником, проте у штатному розписі відповідача, такі працівники відсутні. На підставі викладено, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.02.2020 замінено відповідача ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» на його процесуального правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Сьогодні Мультімедіа». У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи. Представник відповідача ТОВ «Сьогодні Мультімедіа» в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а також на пропуск строків позовної давності. Третя особа та його представник в судовому засіданні також заперечували проти задоволення позову в зв`язку з відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між публікацією та спричиненою моральною шкодою. Підтримали письмові заперечення та пояснення, що подані до суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В судовому засіданні встановлено, що в газеті «Сегодня» від [INFO] № [NUMBER] у розділі «Спецпроект» на сторінці 9 опубліковано статтю під назвою: «[INFO]». Також у мережі Інтернет на ресурсі http://www.segodnya.ua за посиланням [INFO] розміщена аналогічна стаття. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року, частково задоволено позов [PERSON] до ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, а саме: - визнано протиправними дії [PERSON] щодо передачі конфіденційної інформації стосовно військовослужбовця [PERSON] , без його дозволу, що була розміщена і знаходиться на сайті http://www.segodnya.ua, а саме в статті під назвою: «[INFO]»;. - зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Сьогодні Мультімедіа» видалити відомості, які містять інформацію стосовно військовослужбовця [PERSON] , без його дозволу, що була розміщена і знаходиться на сайті [INFO] : «[INFO]». Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа», [PERSON] про стягнення майнової шкоди. Рішенням суду встановлено, що пошкодження майна мало місце до публікації статті, оскільки станом на 20.11.2014 року вже були відкриті кримінальні провадження за фактами пошкодження майна позивача. Звертаючись до суду з позовом до ПрАТ «Сьогодні Мультімедіа» про відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на ту обставину, що протиправними діями штатного журналіста [PERSON] , внаслідок видання статті в газеті «Сегодня», він зазнав моральних страждань, які виразились у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього з боку винної особи, тривалому очікування можливих негативних наслідків з боку невизначеної кількості озброєних терористів, як до нього самого так і до членів його сім`ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна, у приниженні гідності внаслідок невизнання з боку осіб значимості їх провини. Розмір завданої моральної шкоди позивач визначив в сумі 41600,00 грн. Відповідно довідки ТОВ "Сьогодні Мультімедіа" від 12.02.2020 [PERSON] дійсно працював в ТОВ "Сьогодні Мультімедіа" з 01.09.2003 р. на посаді спеціального кореспондента відділу спеціальних кореспондентів, редакції газети "Сьогодні" та був звільнений 10.10.2019. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. Визначивши розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Також, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, порушення душевної рівноваги, необхідність докладання зусиль для захисту своїх прав, їх відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом`якшити заподіяні переживання. Під час розгляду справи не встановлено таких обставин, що поширення відповідачем інформації про позивача мало місце зі злим умислом, відтак наведене дає підстави для висновку про відсутність прямих та переконливих доказів про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо, посилання позивача на висновок спеціаліста, як доказ заподіяння йому моральної шкоди, яку було оцінено в 41600,00 грн, суд не приймає до уваги оскільки з його тексту вбачається, що дане дослідження проведено спеціалістом, а не атестованим судовим експертом в цій галузі. При цьому спеціалістом прийнято до уваги лише документи і пояснення, які подані позивачем та не проаналізовано всі докази, які містяться в матеріалах справи. Дослідження проводилось за "Методологією застосування загальновідомих психодіагностичних методик при дрослідженні моральної шкоди". Відповідно до п.8 Постанови Кабінету міністрів України № 595 від 02.07.2008 року "Про затвердження Порядку атестації та державної реєстрації методик" державна реєстрація методик проводиться Мін`юстом, який є держателем Реєстру методик проведення судових експертиз. Дана методологія не включена до державного реєстру методик проведення судових експертиз. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підтверджені належними засобами доказування, а тому суд вважає, що підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, відсутні. Щодо твердження представника відповідача, що позивач звернувся із даним позовом до суду із пропуском строку позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Крім того, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону, а тому заява представника відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed