Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітжитлобуд-Інвест», про скасування рішення сільської ради та зобов`язання розглянути заяву, в якому просила суд: - визнати протиправним і скасувати повністю рішення № 12 від 21 грудня 2017 року ХХІІІ сесії УІІ скликання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про надання дозволу на поновлення договору оренди ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест», яким вирішено: «1. Надати дозвіл ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» на поновлення договору оренди земельної ділянки площею 1,537 га кадастровий номер (3222486601:01:005:0375), для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка вул. Братів Чмілів Київської області Києво-Святошинського району; 2. Зобов'язати орендаря: 2.1 У місячний термін укласти додаткову угоду до договору оренди землі та провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою; 2.2. Виконувати обов'язки землекористувачів відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України.»; - зобов`язати Тарасівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області розглянути на найближчій сесії Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області заяву [PERSON], подану 21 листопада 2017 року за вхідним № 1137 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання [PERSON] в користування-оренду земельної ділянки площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, та прийняти рішення про проведення й провести прилюдні торги у формі аукціону, виступивши їх організатором щодо укладення договору оренди щодо (надання в оренду) земельної ділянки площею 1,537 га кадастровий номер (3222486601:01:005:0375), для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка вул. Братів Чмілів Київської області Києво-Святошинського району. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням № 12 від 21 грудня 2017 року ХХІІІ сесії УІІ скликання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про надання дозволу на поновлення договору оренди ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» було вирішено: «1. Надати дозвіл ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» на поновлення договору оренди земельної ділянки площею 1,537 га кадастровий номер (3222486601:01:005:0375), для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка вул. Братів Чмілів Київської області Києво-Святошинського району; 2. Зобов'язати орендаря: 2.1 У місячний термін укласти додаткову угоду до договору оренди землі та провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою; 2.2. Виконувати обов'язки землекористувачів відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України.». Позивач вважала дане рішення незаконним, так як до порядку денного сесії не було включено питання оренди за предметом спору: у додатках до позовної заяви додано порядок денний сесії Тарасівської сільської ради на 21.12.2017, який було доведено до відома депутатів сільської ради, відповідно до якого на сесію не виносилось питання оренди спірної земельної ділянки та питання розгляду листа-повідомлення третьої особи від 26.10.2017 за № 26, а були розглянуті лише земельні питання громадян-фізичних осіб. До позовної заяви додано відеозапис сесії Тарасівської сільської ради 21.12.2017 в частині формування та затвердження порядку денного, відповідно до якого видно, що порядок денний має шість пунктів та до нього було включено лише питання щодо прийняття на баланс автодороги, яке включено шостим пунктом, а шостий пункт, відповідно, став сьомим. Таким чином, на думку позивача, питання за спірним рішенням не було включено до порядку денного сесії 21.12.2017 Тарасівської сільської ради, про таке питання не було повідомлено депутатів ради, їм не було надано матеріали для розгляду та підготовки до участі в сесії. Також позивач зазначала, що при прийнятті оскаржуваного рішення депутатами було порушено законодавство щодо проведення аукціону стосовно оренди землі, що передбачено вимогами Закону України «Про оренду землі» та ЗК України. Так, адміністрацією відповідача на розгляд сесії направлено лише заяву третьої особи, а заяву позивача на розгляд сесії не було винесено одночасно із заявою третьої особи про продовження строку дії договору оренди землі для вирішення депутатами цього питання одночасно та порівняння пропозицій, в той час як заява третьої особи була винесена на розгляд вже двічі та була відхилена депутатами. Це підтверджується доданим до позовної заяви витягом з протоколу земельної комісії № 34 від 28.11.2017, відповідно до якого було вирішено не рекомендувати виносити питання за заявою позивача на сесію, мотивуючи це тим, що питання оренди вирішується на аукціоні та на даний час земля перебуває в оренді, в той час як позивач просила надати землю в оренду після завершення оренди третьої особи. Необхідність проведення аукціону щодо оренди землі підтверджується також й листами Тарасівської сільської ради, ними ж підтверджується і порушення здійснення даної процедури. Також позивач звертала увагу суду, що пакету документів не додавалось ані на земельній комісії, а ні на сесії ради, не розглядалось питання належного виконання орендарем ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» умов договору. Відповідно до п. 8.4 Договору передбачено обов'язки Орендаря. На виконання цих обов'язків Орендарем не надано будь-яких документів, які б виносились на сесію та розглядались сільською радою. Натомість, без будь-яких документів на території земельної ділянки було вбудовано приміщення трансформаторної підстанції. Земельна ділянка відповідно до п. 2.1 Договору має цільове призначення - для будівництва багатоповерхових житлових будинків. Тобто, Орендарем порушено положення п. 8.4 Договору щодо використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Також даним пунктом Договору передбачено обов'язок приступити до використання земельної ділянки, проте орендар так і не приступив до її використання. Питання своєчасної сплати орендної плати навіть не розглядалось на сесії ради, в той час як питання відсутності будь-якої забудови за десять років розглядалось та не було визнано таким, що є підставою для непродовження договору оренди, у зв'язку із цим, як вказував позивач, питання продовження оренди розглядалось на засіданні 30.11.2017 не було проголосовано, хоча обговорювалось. Позивач також вважала, що третьою особою було порушено вимоги п. 8.3 Договору оренди земельної ділянки площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, укладеного між відповідачем та третьою особою, посвідченого 13.12.2007 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Сікорською Н.І. за реєстровим № 3079 та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області (запис від 28.01.2008 № 630 у Книзі записів державної реєстрації договорів). Так, п. 8.3 даного Договору передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено Договір, при умові належного виконання обов'язків відповідно до умов Договору, орендар має за інших переважне право на поновлення договору. Відповідно до п. 11.6 Договору після закінчення строку, на який було укладено Договір, орендар, за умови належного виконання обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії Договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. 26.10.2017 у зв'язку із закінченням строку дії вище вказаного Договору оренди третя особа звернулась до відповідача із листом за № 26 від 26.10.2017 про продовження договору оренди земельної ділянки. Також 21.11.2017 за вх. № 1137 відповідачу позивачем було подано заяву про надання в користування цієї ж земельної ділянки площею 1,537 га на набагато вигідніших умовах, ніж запропоновані третьої особи, в тому числі позивачем до ставки орендної плати за користування даною земельною ділянкою додатково передати 10 однокімнатних квартир для ветеранів АТО с. Тарасівка в будинку, який вже будується, в той час як третя особа взагалі не здійснює забудову даної земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та не відомо, коли почнеться її забудова, а договір на пайову участь ще не укладено. На думку позивача, належного виконання умов договору, в тому числі щодо здійснення багатоповерхової житлової забудови, третьою особою не було надано для розгляду сесії. З огляду на викладене, позивач [PERSON] вважала, що порушено її права, так як відповідно до Конституції України кожному гарантуються рівні права. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про оренду землі» орендарем можуть бути громадяни та юридичні особи України, за приписами ст. 6 цього ж Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі» і договором оренди землі, а з огляду на ст. 134 ЗК України учасником земельних торгів може бути фізична особа. Позивач вказувала, що вона так само, як і третя особа, має право на оренду даної земельної ділянки, що вона бажала скористатись своїм правом, проте подана нею заява не була розглянута, не було проведено конкурсну процедуру торгів у формі аукціону щодо встановлення орендаря земельної ділянки, на сесію було винесено лише пропозицію третьої особи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 25.05.2018 було відкрито провадження у даній справі. 18.09.2018 на підставі розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області з огляду на рішення ВРП від 11.07.2018 № 2247/3дп/15-18 було здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М від 24.09.2018 було прийнято до провадження дану справу. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, виконавчий комітет відповідача подав до суду пояснення, з огляду на які третя особа належним чином виконувала свої обов'язки й з дотриманням встановлених строків та у встановленому чинним законодавством України порядку, так як договір оренди земельної ділянки набирає чинності з моменту державної реєстрації, будучи орендарем земельної ділянки, звернулась до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та проектом додаткової угоди, й жодних заперечень з боку відповідача щодо поновлення спірного договору оренди не було, що, на переконання третьої особи, вказувало на те, що вона мала переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), і заяву-публічну пропозицію позивача відповідач не міг задовольнити. Саме тому відповідачем було прийнято більшістю голосів оскаржуване рішення про поновлення третій особі договору оренди. Позицію щодо позову та причини неявки у судове засідання її представника відповідач не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Також третьою особою було подано пояснення на позовну заяву, згідно з якими третя особа дала аналогічні пояснення тим, що дав виконавчий комітет відповідача. Крім того, третя особа зазначала у своїх поясненнях, що з протоколу засідання відповідача від 21.12.2017 вбачається, що у складі п'ятого питання порядку денного «Про розгляд питань з регулювання земельних відносин згідно звернень громадян» були розглянуті винесене на сесію земельне питання щодо поновлення третій особі договору оренди земельної ділянки. Також третя особа повідомила, що рішенням відповідача від 24.01.2008 було надано згоду на укладення договору суборенди спірної земельної ділянки між третьою особою та ТОВ «Житлоекономія», і згідно з даним рішенням відповідача між третьою особою та ТОВ «Житлоекономія» було укладено 24.02.2011 договір суборенди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за реєстровим № 1138 та зареєстрований у Держкомземі у Києво-Святошинському районі 09.06.2011, згідно із цим договором сплачувати орендну плату міг і суборендар, що і мало місце, що підтверджується довідкою ГУ ДФС у м. Києві про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів. Разом з поясненнями представником третьої особи було надано протокол опитування фізичної особи про відомі їй фактичні обставини, які мають значення для справи, від 05.06.2019, згідно з яким була опитана депутат відповідача [PERSON] Також третя особа наголошувала на тому, що у будь-якому разі спірна земельна ділянка повинна бути передана без аукціону їй, так як на ній розміщений об'єкт нерухомого майна, що належить третій особі. Допитана у судому засіданні 27.12.2019 свідок [PERSON] суду повідомила, що позивач є донькою її чоловіка від першого шлюбу, з представниками вона не перебуває ні в яких стосунках, на сьогоднішній день є депутатом Тарасівської сільської ради, що вона займалась питанням [PERSON] тоді, коли третя особа подала на продовження строку договору оренди на спірну земельну ділянку, що разом з ними позивач подала альтернативну заяву до сільської ради, щоб цю земельну ділянку надали їй в оренду з новими у мовами, пропонувала 10 квартир віддати безкоштовно учасникам АТО, але на той момент її питання не пустили на земельну комісію та на сесію ради, тому дана заява не проходила голосування. Свідок вказувала, що заява позивача не проходила голосування, це було півтора-два роки назад, що сільський голова не пропустив цю заяву на сесію, проте заяву третьої особи, якої не було в порядку денному, підклав та вставив на розгляд, коли розглядали питання громадян-фізичних осіб відносно земельних ділянок, при цьому це питання не вивчалось та не розбиралось, депутати просто за нього проголосували та продовжили оренду. Свідок стверджувала, що потім виплила прихована суборенда, так як в оренду землю брала третя особа, а фактично користується нею «Житлоекономія», такий договір суборенди в сільській раді не затверджувався та на розгляд сесії не виносився. З показів свідка вбачається, що третя особа чи «Житлоекономія» стверджували, що на земельній ділянці було майно у вигляді трансформаторної будки, однак ділянка була надана їм в оренду саме для будівництва багатоповерхової забудови, хто будував цю будку не відомо, на сьогодні одна компанія, яка входить до Елітжитлобуд - Боярбуд та ще одна компанія 2 тижні тому на сесію подавали заяви про продовження строку оренди ділянок, які вони орендують, але їм було відмовлено, 2 рази подавали і 2 рази їм було відмовлено, так як вони на цих ділянках нічого не будують, а село втрачає кошти з пайових внесків, які необхідні для будівництва навчальних закладів та інших соціальних об'єктів. Свідок зазначала, що детальний план території, виділеної під забудову Елітжитлобуд, не відповідає генеральному плану села, що є чинним з 1991 року зі змінами, згідно з яким на цій території повинні бути розміщені гаражі та людські городи, а не багатоповерхова забудова. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2007 року між відповідачем та третьою особою було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Сікорською Н.І. за реєстровим № 3079 та зареєстрований Управлінням земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області (запис від 28.01.2008 № 630 у Книзі записів державної реєстрації договорів). З огляду на п. 3.1 Договору оренди він був укладений на 10 (десять) років. За умовами п. 4.2 Договору оренди річна орендна плата за земельну ділянку встановлена у розмірі 57 191,77 грн. на рік. Згідно з п. 8.3 даного Договору оренди після закінчення строку, на який було укладено Договір, при умові належного виконання обов'язків відповідно до умов Договору, орендар має за інших переважне право на поновлення договору. Пунктом 8.4 Договору передбачено обов'язки Орендаря, в тому числі: використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, своєчасно вносити орендну плату. Відповідно до п. 11.6 Договору після закінчення строку, на який було укладено Договір, орендар, за умови належного виконання обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Рішенням відповідача від 24.01.2008 року було надано згоду на укладення договору суборенди спірної земельної ділянки між третьою особою та ТОВ «Житлоекономія». Згідно з даним рішенням відповідача між третьою особою та ТОВ «Житлоекономія» було укладено 24.02.2011 року договір суборенди земельної ділянки площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків, в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за реєстровим № 1138 та зареєстрований у Держкомземі у Києво-Святошинському районі 09.06.2011. Відповідно до п. 3.1 даного Договору суборенди строк дії договору до 13.12.2017 року. Пунктом 4.2 даного Договору суборенди визначено, що річна орендна плата становить 94 000,77 грн. З огляду на п. 4.6 вказаного Договору суборенди орендна плата може сплачуватись суборендарем безпосередньо орендодавцю. За актом приймання-передачі від 24.02.2011 спірна земельна ділянка була передана у володіння та користування ТОВ «Житлоекономія». З огляду на декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану у ІДАБК у Київській області 08.08.2011 за № КС08311025753, на спірній земельній ділянці та земельній ділянці з кадастровим номером 3222486601:01:005:0129 ТОВ «Житлоекономія» розпочато будівництво багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка по вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, на підставі договорів оренди земельної ділянки від 30.01.2007 ВЕІ № 639476 та від 13.12.2007 ВЕР № 579421, а також договорів суборенди земельної ділянки від 27.04.2007 ВЕІ № 639968 та від 24.02.2011 ВЕР № 570421. Сертифікатом серії ІУ № 163172231200 від 11.08.2017 ДАБІ України було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта «Будівництво багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка по вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області» (І черга, 1-й пусковий комплекс - житловий будинок № 3, ТП № 1, № 2, № 3). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2017 за третьою особою зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію № 3 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Чмілів Братів, б/н, на підставі сертифікату, виданого ДАБІ України № ІУ-163172231200 від 11.08.2017. 27.10.2017 за вх. № 581 третя особа подала відповідачу лист-повідомлення про поновлення згаданого Договору оренди, в якому було зазначено, що на орендованій земельній ділянці продовжується будівництво багатоквартирних житлових будинків та розташовано декілька об'єктів нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за третьою особою, що третя особа належно виконує свої обов'язки за Договором оренди, має намір продовжувати користуватись земельною ділянкою та скористатись своїм переважним правом на поновлення Договору оренди. З огляду на викладене, третя особа просила відповідача прийняти рішення про поновлення строком на 10 років дію Договору оренди земельної ділянки площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків, в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, посвідченого 13.12.2007 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Сікорською Н.І. за реєстровим № 3079 та зареєстрованого Управлінням земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області, про що було зроблено запис від 28.01.2008 № 630 у Книзі записів державної реєстрації договорів, а також укласти з нею додаткову угоду про поновлення даного Договору. 21.11.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою-публічною пропозицією надати їй в оренду земельну ділянку площею 1,537 га, кадастровий номер 3222486601:01:005:0375, для будівництва багатоповерхових житлових будинків, в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, Києво-Святошинського району Київської області, та укласти з нею договір оренди. У пропозиції було запропоновано: 10 (десять) років строку оренди землі; мета оренди - будівництво та введення в експлуатацію багатоповерхових житлових будинків; укладення орендарем договору на пайову участь та сплата коштів відповідно до нього; вчасна сплата орендарем орендної плати, а також передача орендарем у власність відповідача чи безпосередньо конкретним особам відповідно до рішення відповідача з метою забезпечення житлом учасників АТО 10 (десяти) однокімнатних квартир в збудованій на даній земельній ділянці багатоповерховій житловій забудові або в житловому будинку, що будується за адресою: [ADDRESS], в строк до 31.12.2018; укладення договору сервітуту з третьою особою на трансформаторну підстанцію, що розміщена на спірній земельній ділянці; інші умови - аналогічні тим, що зафіксовані у Договорі оренди, укладеному 13.12.2007 між відповідачем та третьою особою. Згідно з витягом з протоколу земельної комісії відповідача № 34 від 28.11.2017 комісією було розглянуто заяву позивача про надання в оренду спірної земельної ділянки і вирішено не виносити на розгляд сесії дане питання, так як земельна ділянка знаходиться в оренді третьої особи і не може передаватись іншим особам. 12.12.2017 депутатом відповідача [PERSON] було подано вимогу про усунення порушення законодавства в порядку ст. 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», відповідно до якого депутат вимагала негайно вжити заходів щодо усунення порушення інтересів Тарасівської громади шляхом припинення вчинення корупційного правопорушення Тарасівським сільським головою Сизоном В.Г. в інтересах і на користь третьої особи по створенню умов для штучної - в судовому порядку, пролонгації договору оренди землі, а саме: 1. Негайно направити повідомлення відповідачем для третьої особи про незадоволення на двох засіданнях сесією відповідача листа-повідомлення № 26 від 26.10.2017 щодо укладання на новий строк договору оренду спірної земельної ділянки. 2. Негайно направити повідомлення відповідачем для третьої особи про наявність пропозиції позивача щодо оренди цієї ж земельної ділянки на більш вигідних умовах. 3. Негайно направити відповідачем вимогу про повернення з 28.01.2018 з оренди спірної земельної ділянки у зв'язку з неукладенням на новий строк договору оренди даної земельної ділянки та звільнення її від майна орендаря, якщо таке є. 4. Всі повідомлення та вимогу, а також інше листування щодо даної вимоги та припинення орендних відносин з третьою особою направляти поштою цінним листом з описом вкладення на юридичну адресу третьої особи та за місцем знаходженням будівельного майданчика в с. Тарасівка по вул. Братів Чмілів, у всіх документах виконати вимоги законодавства щодо повернення земельної ділянки. 14.12.2017 за вих. № 821 виконавчий комітет відповідача надав депутату відповідача [PERSON] на її вимогу лист, в якому зазначив, що заява позивача була направлена на розгляд профільної депутатської комісії відповідача з питань врегулювання земельних відносин, за результатами якої було прийнято відповідне рішення, що відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі» надання в оренду земельної ділянки позивачу повинно відбутись на конкурентних засадах у формі аукціону, що за змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, що органи самоврядування не мають права втручатись у господарську діяльність фізичних і юридичних осіб, окрім випадків, передбачених чинним законодавством, тому інформація щодо місця реєстрації не має юридичного значення, що у вимозі депутата відсутні вказівки на прямі норми закону, які були порушені, і що її оціночні судження як депутата Тарасівської сільської ради не є доказами у вчиненні корупційних правопорушень в силу вимог ст. 62 Конституції України. Відповідно до порядку денного від 21.12.2017 на позачерговій ХХІІІ сесії VІІ скликання відповідача було поставлено наступні питання: 1. Про затвердження сільських програм та положень на 2018 рік. 2. Про створення посади (органу), який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації та затвердження Положення про державного реєстратора при виконавчому комітеті. 3. Про надання дозволу на розробку проекту вуличного освітлення в селі Нове. 4. Про розгляд питань з регулювання земельних відносин згідно звернень громадян. 5. Різне. Згідно з протоколом від 21.12.2017 позачергової ХХІІІ сесії VІІ скликання відповідача на сесії було присутні 19 депутатів ради, голова сесії та секретар (всього 21 особа) і було одноголосно погоджено наступний порядок денний: 1. Про затвердження сільських програм та положень на 2018 рік. 2. Про створення посади (органу), який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації та затвердження Положення про державного реєстратора при виконавчому комітеті. 3. Про затвердження сільського бюджету Тарасівської сільської ради на 2018 рік. 4. Про надання дозволу на розробку проекту вуличного освітлення в селі Нове. 5. Про розгляд питань з регулювання земельних відносин згідно звернень громадян. 6. Різне. Також з вказаного протоколу вбачається, що депутат відповідача [PERSON] пропонувала включити до порядку денного питання про непродовження орендних відносин та здійснення продажу земельної ділянки з торгів, проте рішення не було прийнято, так як за питання проголосувало 7 осіб, проти - 7, утримались - 8, всього голосувало 22 особи. Крім того, на даній сесії було серед блоку питань «Про розгляд питань з регулювання земельних відносин згідно звернень громадян» розглянуто питання про надання третій особі дозволу на поновлення спірного договору оренди земельної ділянки, рішення було прийнято, так як за питання проголосувало 14 осіб, проти - 4, утримались - 4, не голосувало - 1, всього голосувало 22 особи і не голосувала ще 1 особа. У протоколі поіменного голосування за питання депутата відповідача [PERSON] щодо включення до порядку денного питання про непродовження орендних відносин та здійснення продажу земельної ділянки з торгів на позачерговій ХХІІІ сесію VІІ скликання від 21.12.2017 зазначено, що присутні 22 особи, за питання проголосувало 7 осіб, проти - 7, утримались - 8. У графі підписи жодного підпису депутата та голови немає, є лише засвідчувальний підпис секретаря ради в кінці протоколу поіменного голосування. У протоколі поіменного голосування за питання третьої особи на позачерговій ХХІІІ сесію VІІ скликання від 21.12.2017 зазначено, що присутні 23 особи, за питання проголосувало 14 осіб, проти - 4, утримались - 4, не голосувало - 1. У графі підписи жодного підпису депутата та голови немає, є лише засвідчувальний підпис секретаря ради в кінці протоколу поіменного голосування. Рішенням № 12 від 21 грудня 2017 року ХХІІІ сесії УІІ скликання Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про надання дозволу на поновлення договору оренди ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» було: 1. Надано дозвіл ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» на поновлення договору оренди земельної ділянки площею 1,537 га кадастровий номер (3222486601:01:005:0375), для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка вул. Братів Чмілів Київської області Києво-Святошинського району. 2. Зобов'язано орендаря: 2.1 у місячний термін укласти додаткову угоду до договору оренди землі та провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою; 2.2. виконувати обов'язки землекористувачів відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України. З огляду на наданий позивачем відеозапис позачергової ХХІІІ сесії VІІ скликання від 21.12.2017 в частині формування та затвердження порядку денного питання щодо поновлення Договору оренди з третьою особою не було включено. 26.02.2018 між відповідачем та третьою особою було укладено додаткову угоду (Договір) про поновлення Договору оренди спірної земельної ділянки, що була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за реєстровим № 395, відповідно до якого поновлено Договір оренди спірної земельної ділянки до 13.12.2027. Листом від 12.03.2018 за № 1д/03 депутат відповідача [PERSON] надала позивачу копію оскаржуваного рішення відповідача, порядок денний сесії відповідача від 21.12.2017 та інші матеріали всього на 28 аркушах. Згідно з довідкою ГУ ДФС у м. Києві про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, від 28.05.2019 станом на 28.05.2019 у ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» немає податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. До наданого представником третьої особи протоколу опитування фізичної особи про відомі їй фактичні обставини, які мають значення для справи, від 05.06.2019 суд ставиться критично, так як допитана особа не була у встановленому законодавством порядку заявлена як свідок, не була допитана у судовому засіданні під присягою та не була попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів у суді. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми, правові позиції ВС та судову практику ЄСПЛ. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland № 10373/05, пункту 69). Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96). У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до статті 69 Закону України від 16.10.1996 № 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено наступне: гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішенням Конституційного Суду України від 25.11.1997 № 6-зп положенню частини другої статті 55 Конституції України дано офіційне тлумачення, згідно з яким частину другу статті 55 необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. З огляду на ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. В силу вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з ч. 2 ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Частинами 1-3 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, в тому числі, розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, а також поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря. Частинами 1-2 ст. 135 ЗК України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу . На земельних торгах не може бути використане переважне право купівлі. У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільської ради, яке може вирішуватись виключно на пленарному засіданні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У відповідності до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Частинами 1, 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. З урахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено пайову участь замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту, що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. З огляду на правову позицію, викладену в постанові ВП ВС від 10.04.2018 №594/376/17-ц, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто, в результаті аналізу правових норм, правових позицій ВС та судової практики ЄСПЛ, з огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини суд приходить до наступних висновків. З огляду на позицію, викладену в постанові ВП ВС від 10.04.2018 №594/376/17-ц, станом на час розгляду питання про поновлення спірного Договору оренди відповідач зобов'язаний був перевірити, чи наявні всі обставини, що дають третій особі право на поновлення даного Договору оренди, проте цього зроблено не було. Так, в ході розгляду справи всупереч вимогам ст.ст. 12, 80 ЦПК України, суду так і не було надано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів того, що третя особа належним чином виконувала свої обов'язки за договором протягом 10 років, в тому числі, використовувала земельну ділянку відповідно до її цільового призначення і своєчасно вносила орендну плату. Надані суду вище згадані витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно та Сертифікат не підтверджують того, що на спірній земельній ділянці було зведено об'єкт нерухомого майна (трансформаторну підстанцію), так як у цих документах відсутні посилання на кадастровий номер земельної ділянки, на яких розміщена ця трансформаторна підстанція. Тим паче, з наданої суду Декларації про початок виконання будівельних робіт вбачається, що будівництво заплановано не лише на спірній земельній ділянці, а на припущеннях суд не має права будувати свою позицію. З огляду на цільове призначення земельної ділянки, переданої в оренду відповідачем третій особі, так і не було встановлено, що за 10 років орендарем на спірній земельній ділянці здійснювалось будівництво житлової багатоповерхової забудови, що вказувало б на її використання відповідно до її цільового призначення. Вказана обставина є важливою, оскільки тривале невикористання орендарем переданої в оренду земельної ділянки за призначенням завдає територіальній громаді села збитків у зв'язку з тим, що місцевий бюджет тривалий час не може бути поповнений відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» грошовими коштами, призначеними для розвитку інфраструктури населеного пункту. Також суду не було надано доказів того, що станом на час ухвалення оскаржуваного рішення третя особа своєчасно вносила орендну плату. Надання суду довідки ГУ ДФС у м. Києві про відсутність у ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, від 28.05.2019 вказаного твердження не спростовує , так як видана вона вже станом на 28.05.2019 і не відображає графіків та часу здійснення цих платежів. Крім того, з огляду на п. 11.6 Договору оренди спірної земельної ділянки після закінчення строку, на який було укладено Договір, орендар, за умови належного виконання обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору, що вказує на те, що відповідач не повинен був безумовно відхиляти заяву-публічну пропозицію позивача, а обговорювати та розглядати її разом із листом-повідомленням третьої особи з метою встановити обставини рівних умов у їх пропозиціях, так як лише за такої умови можна було б говорити про переважне право третьої особи на поновлення Договору. Зі змісту ж заяви-публічної пропозиції позивача та листа-повідомлення третьої особи вбачається, що позивачем було запропоновано вигідні умови для територіальної громади села Тарасівка, в інтересах якої в силу вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повинен діяти відповідач. Суду не було надано доказів того, що відповідачем станом на час прийняття оскаржуваного рішення було здійснено аналіз всіх пропозицій, в результаті чого було вирішено, що запропоновані умови обома претендентами є рівними. Крім того, суд не вбачає, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення було дотримано вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» про прийняття даного рішення радою на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. З наданого суду відеозапису, показів свідка, порядку денного не вбачається, що дане питання було взагалі обговорено депутатами відповідача на пленарному засіданні. Наданий протокол сесії відповідача від 21.12.2017 вказаного твердження не спростовує, так як містить суперечливі дані щодо кількості присутніх на сесії депутатів (вказано, що на сесії присутні 19 депутатів, секретар ради та голова, проте за спірні питання голосувала більша кількість осіб), а протоколи поіменного голосування взагалі не містять підписів депутатів, які були присутні на сесії та брали участь у голосуванні. Також вказаний протокол не містить доказів, що спірне питання взагалі підлягало обговоренню, як це передбачено ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», хоча для прийняття такого складного рішення в інтересах територіальної громади слід було встановити низку обставин, про що було згадано вище. З огляду на викладене суд вбачає, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення не було, всупереч вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дотримано вимог законодавства та інтересів територіальної громади села Тарасівка, а також неправомірно було залишено заяву позивача без розгляду, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним і скасування рішення ХХІІІ сесії УІІ скликання відповідача № 12 від 21 грудня 2017 року «Про надання дозволу на поновлення договору оренди ТОВ «Елітжитлобуд-Інвест» та зобов`язання відповідача розглянути на найближчій сесії заяву позивача, подану 21 листопада 2017 року за вхідним № 1137 про надання їй в користування-оренду спірної земельної ділянки. Стосовно вимоги позивача зобов`язати відповідача прийняти рішення про проведення й провести прилюдні торги у формі аукціону, виступивши їх організатором, щодо укладення договору оренди щодо земельної ділянки площею 1,537 га кадастровий номер (3222486601:01:005:0375), для будівництва багатоповерхових житлових будинків в с. Тарасівка вул. Братів Чмілів Київської області Києво-Святошинського району, то суд з огляду на вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України відмовляє у її задоволенні, так як такі питання відносяться до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, тому суд не може спонукати відповідача до таких дій. З огляду на вищенаведене, з урахуванням судової практики ЄСПЛ, правової позиції, викладеної в постанові ВП ВС від 10.04.2018 №594/376/17-ц, рішень Конституційного Суду України від 25.11.1997 № 6-зп та від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009,

Outcome: partial