Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.10.2014 року він купив двокімнатну квартиру [ADDRESS]. 17.11.2014 року між ним та Краматорським РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" був укладений договір №1224-121 про користування електричною енергією, згідно п.1 якого відповідач взяв на себе зобовязання постачати електричну енергію відповідно до потужності 3кВт електроустановок споживача, та за весь час користування електроенергією він своєчасно сплачував комунальний платіж в обсягах спожитої електроенергії. 12.04.2016р. у той час, коли він був на роботі, працівники відповідача у складі осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до його дружини з вимогою про перевірку показань приладу обліку споживання електроенергії - електролічильника, а, зайшовши до квартири, почали перевіряти систему електромережі, яка є в його квартирі. Згідно складеного акту в його квартирі працівниками відповідача було виявлене «самовільне підключення» через розетку, яка знаходиться в коридорі під вішалкою, і до монтування якої він не має ніякого відношення, так як ця розетка існувала до купівлі-продажу квартири, а ремонту коридору, де знаходиться розетка, він не починав. Наполягає на тому, що фізично та фактично не міг зробити якусь додаткову приховану електромережу, яка знаходиться під шаром будівельних матеріалів. Крім того, згідно договору №434-1221-121 від 17.11.2014 року остання повірка лічильника відбувалася у 2004 році, перенесення лічильника не за умов ТУ (не вище 170 см від підлоги) теж було здійснене у 2004 році. Вважає, що після перенесення лічильника в коридорі робився ремонт, електропроводка була закладена штукатуркою, зовні поклеєні шпалери. Якщо б він прокладав якусь приховану електропроводку, він би знов робив косметичний ремонт, але, ремонт він не робив. Зазначає, що під час перевірки самовільного підключення була присутня тільки його дружина, яка не є власником квартири, тому у нього не було можливості внести зауваження до вищевказаного акту. 14.04.2016 року на засіданні комісії Краматорського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» він пояснив, що не має відношення до схеми самовільного підключення, однак, його доводи та міркування не були враховані. Вважає, санкції відповідача щодо нарахування йому збитків для сплати в сумі 14409,63грн. незаконними, так як акт був складений у його (власника квартири) відсутність, відповідач згідно акту не встановив місце самовільного підключення, штраф, який нарахований йому до сплати комісія розрахувала виходячи з положень Методики. Однак, згідно до Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 п.2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕН, в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Тому, вважає, що так як відповідачем не виявлене місце самовільного підключення, а значить, факт самовільного підключення саме ним не доведений, нарахування штрафу є незаконним. Після уточнення позову просив визнати незаконною нараховану відповідачем грошову суму в розмірі 14409,63грн. по акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до Краматорських РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про захист прав споживача задоволено: визнано незаконною суму вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 14409,63грн., нараховану Краматорськими РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" [PERSON] на підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення №206999 від 12.04.2016 року; стягнуто з Краматорських РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь держави судовий збір у сумі 551,20грн. В апеляційній скарзі ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" посилається на неповне зясування обставин у справі та порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору і, зокрема на те, що під час перевірки 12 квітня 2016 року представниками відповідача у квартирі позивача було виявлено порушення споживачем п. 48 Правил, яке зафіксовано в акті, на підставі якого згідно протоколу від 14 квітня 2016 року проведено розрахунок недооблікованої електроенергії, але судом не прийнято до уваги положення ст.ст. 25, 26 Закону України «Про електроенергетику», пункти 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, правила улаштування електроустановок, договору №1224-121 про користування електричною енергією, відповідно до якого ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» взяло на себе зобовязання постачати споживачеві [PERSON] електричну енергію, а [PERSON] зобовязується дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, а також те, що не відображення в акті точки підключення до відповідних мереж не спростовує самовільне підключення до електричних мереж поза засобом обліку прихованим способом у квартирі позивача і не може бути підставою для визнання незаконним вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 14409,63 грн., нарахованої Краматорським РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»; крім того, апелянт посилається на те, що висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України, при цьому суд не врахував, що проведена під час розгляду справи будівельно-технічна експертиза не встановлювала можливість підключення електропроводки поза приладом обліку без здійснення будівельно-монтажних робіт, адже відповідь на це питання може дати електро-технічна експертиза; незважаючи на чітку позицію процесуальних вимог щодо критеріїв доказів та їх оцінки, а також приписів ч.2 ст. 218 ЦК України, суд першої інстанції не врахував те, що [PERSON] протягом строку від 17.11.2014 року (укладення договору) до моменту виявлення порушення 14.04.2016 року (складений акт про порушення) був ознайомлений з усіма пунктами договору (в т.ч. п.27), фактично користувався наданими послугами з електропостачання та проводив розрахунки за спожиту електричну енергію; зазначаючи в рішенні суду про те, що договір про постачання електроенергії відноситься згідно ст. 633 ЦК України до публічного договору, невірно визначив характер спірних правовідносин, які слалися між позивачем та відповідачем, чим порушив норми матеріального права. У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Представник [PERSON] у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для вирішення справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з доведеності його позовних вимог зібраними по справі доказами. Проте погодитись з такими висновками неможливо. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміється закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Звертаючись до суду з позовом за захистом своїх прав, [PERSON] просив визнати грошові санкції, нараховані Краматорським РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» незаконними. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, сума вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 14409 грн. 63 коп. була нарахована на підставі протоколу засідання комісії Краматорського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», розглянувши акт про порушення правил користування електроенергією, складений працівниками Краматрського РЕМ ВАТ "Донецькобленерго", які діяли як посадові особи і на підставі відповідних положень вказаних вище правил. Таким чином, оскарження лише факту нарахування грошової санкції на підставі складеного акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім фіксації порушення Правил користування електричною енергією для населення, а також вимоги про сплату нарахованої у звязку з цим суми недооблікованої електричної енергії на підставі протоколу комісії, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. Зазначені в позовній заяві доводи можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаним акту та протоколу. Проте позовних вимог про стягнення суми недооблікованої електричної енергії не заявлялось. Виходячи з викладеного, висновок суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права відповідає вимогам закону, оскільки направлений на усунення перешкод, а саме скасуванні нарахованих збитків для поновлення права в користуванні матеріальним благом, є помилковим. Крім того, нарахування суми недооблікованої електричної енергії само по собі не є перешкодою в користуванні [PERSON] матеріальним благом, тобто електричною енергією. Оскільки судом першої інстанції допущені неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] у звязку з невірно обраним способом захисту.

Outcome: partial