Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

07 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 04 грудня 2020 року (а.с.125-127) просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2013 року у загальній сумі 2717 гривень 30 копійок, яка складається з: 1156 гривень 31 копійка - заборгованість за кредитом; 1560,99 - заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 14 лютого 2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] є відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 22 листопада 2016 року позивачем була направлена претензія кредитора до Саратської районної державної нотаріальної контори. 22 листопада 2016 року на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк" була заведена спадкова справа щодо майна [PERSON] . Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої, оскільки відповідачі не відмовились від спадщини у втсановлені цивільним законодавством строки. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 50). Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судові виклики надсилались за адресою їхнього місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судовий виклик на 25 січня 2021 року на 09:00 годину відповідачі отримали, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.149), судовий виклик на 01 березня 2021 року на 12:00 годину повернувся з відміткою "адресат відмовився" (а.с. 156). Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачі викликались до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 153). Отже, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явились в судове засідання без повідомлення причин та не подали відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до АТ "КБ "Приват Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.10). Згідно вказаної заяви [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкеті-заяві від 14 лютого 2013 року зазначено, що вона згодна з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold" та Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 11-34). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на дату смерті позичальника рахується на загальну суму 2717 гривень 30 копійок, яка складається з наступного: 1156 гривень 31 копійка - заборгованість за кредитом; 1560 гривень 99 копійок - заборгованість за відсотками (а.с.128-130). Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно актового запису про смерть № 137 від 16 березня 2016 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] в смт. Сарата Одеської області (а.с.7). 22 листопада 2016 року до Саратської районної державної нотаріальної контори надійшла заява - претензія ПАТ КБ "Приват-Банк" до спадкоємців з вимогами про погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2013 року в розмірі 13198,50 гривень (а.с.77). 19 вересня 2019 року АТ КБ "Приват Банк" направило відповідачам лист-претензію про погашення заборгованості (а.с.38). Частина 1 ст. 608 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню статті 1281, 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України (в редакції, чинній станом на 12 березня 2016 року) визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Судом встановлено, що у травні 2016 року кредитор ПАТ КБ "ПриватБанк" дізнався про смерть боржника [PERSON] , а 22 листопада 2016 року, у межах строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України, подав до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за місцем відкриття спадщини заяву-претензію з вимогами до спадкоємців. Листом від 22 листопада 2016 року нотаріус повідомив кредитора про те, що спадкова справа відкрита за заявою кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 37). З копії спадкової справи № 330/2016, яка відкрита державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області, встановлено, що вона відкрита за заявою кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк". Спадкоємці заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавали (а.с. 73-86). На виконання ухвали Саратського районного суду від 28.05.2020 року, Саратська селищна рада Одеської області листом від 26.06.2020 року за № 614-02-14 повідомила, що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.69). Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги після смерті боржника [PERSON] , які проживали разом з нею на час відкриття спадщини, є її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому кожен із трьох спадкоємців [PERSON] спадкує по 1/3 спадщини. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Враховуючи вищевикладене, відповідачі зобов`язані задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає їх часткам у спадщині, тобто по 1/3 кожний. За таких обставин позов підлягає задоволенню в сумі по 700 гривень 67 копійок з кожного з відповідачів (2717,30 гривень : 3 = 700,67 гривень). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно до задоволених частин позовних вимог, у сумі по 700,67 гривень з кожного відповідача (2102 грн.:3 = 700,67 грн.).

Outcome: approved