Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права власності на земельну ділянку, відповідно до якого просять: - визнати договір дарування земельної ділянки від 19 жовтня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко В.Я., зареєстровано в реєстрі за №3310, частково недійсним, залишивши у власності [PERSON] 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,100 га, яка знаходиться заадресою: [ADDRESS];- визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину земельної ділянки, загальною площею 0,100 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину земельної ділянки, загальною площею 0,100 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON]. Заповіт мама за життя не складала. Після її смерті [PERSON], його сестра [PERSON]та їх батько [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом першої черги спадкування, які прийняли спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України. Позивачі у встановлений шестимісячний строк звернулись до Сьомої державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З 1967 року по момент своєї смерті, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] За час їхнього шлюбу ними був придбаний будинок по [ADDRESS]. Згодом вказаний будинок був знесений та приблизно у 1970 році на місці старого будинку побудований новий. У зв'язку з тим, що будинок [ADDRESS] був побудований у 1970 році батьками позивачів за час їх шлюбу, то відповідно до ст. 22 КпШС, який діяв на момент набуття права власності на будинок, даний будинок є їх спільною сумісною власністю, не дивлячись на те, що був оформлений на батька - [PERSON] А від так, у нашої померлої мами була у власності ? частина вказаного будинку (частка в спільному майні подружжя). Всі зазначені обставини підтверджуються рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 лютого 2014 року, справа №214/4379/13-ц. На сьогоднішній день позивачам стало відомо, що земельна ділянка під житловим будинком [ADDRESS] була приватизована батьком та окрім незаконно подарованого цілого будинку [ADDRESS], батько подарував [PERSON] також і земельну ділянку під житловим будинком, цільове призначення якої це обслуговування жилого будинку, господарських споруд. Земельна ділянка була відчужена [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 19 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко В.Я., зареєстровано в реєстрі за №3310. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, позов визнали. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 лютого 2014 року у справі № 214/4379/13-ц (провадження № 2/214/227/14), яке набрало законної сили 21 лютого 2014 року (а.с. 8 - 11) позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя з часткою кожного - 1/2, визнання права власності на частку майна в порядку спадкування - задоволено; визнано, що на момент смерті [PERSON] -[INFO], житловий будинок з господарськими побудовами [ADDRESS] був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], частка кожного складала 1/2; визнано договір дарування від 19.10.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко В.Я., зареєстровано в реєстрі №3308, частково недійсним, залишивши у власності [PERSON] 2/3 частини домоволодіння з господарськими побудовами [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину житловий будинок з господарськими побудовами [ADDRESS], який складається з житлового будинку, що складається з одноповерхового житлового будинку під літерою ""Г"", загальною площею 115,8 м2, житловою площею 53,2 м2; гаражу сараю під літерою ""Б"", площею забудови 67,2 м2, гаражу під літерою ""Д"" площею забудови 26,1 м2 в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], яка померла [INFO]; визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину житловий будинок з господарськими побудовами [ADDRESS], який складається з житлового будинку, що складається з одноповерхового житлового будинку під літерою ""Г"", загальною площею 115,8 м2, житловою площею 53,2 м2;, гаражу сараю під літерою ""Б"", площею забудови 67,2 м2, гаражу під літерою ""Д"" площею забудови 26,1 м2 в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно копії договору дарування земельної ділянки від 19 жовтня 2012 року (а.с. 18-19) [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,100 га. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом в процесі розгляду справи № 214/4379/13-ц встановлено, що 15 січня 1967 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації якого дружина взяла прізвище [PERSON]. 20 серпня 1969 року укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого [PERSON] придбав глинобитний жилий будинок за адресою: [ADDRESS], який в подальшому він з дружиною [PERSON] розвалив. На його місті [PERSON] та [PERSON] побудували новий будинок. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина, зокрема на будинок [ADDRESS]. Враховуючи положення ст.ст. 60, 62, 70 СК України, суд в процесі розгляду справи № 214/4379/13-ц прийшов до висновку, що на момент смерті [PERSON] будинок [ADDRESS], з господарськими побудовами, був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], частка кожного із співвласників цього будинку є рівною та складається із 1/2 його частки. Також, судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року [PERSON] уклав договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко В.Я., зареєстровано в реєстрі № 3310, та відповідно до якого подарував земельну ділянку площею 0,100 га, за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка набула право власності на нього, зареєструвавши в КП ДОР ""Криворізьке БТІ"" договір дарування. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочинну не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.Відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочинну є недодержання в момент вчинення правочинну стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а ч. 3 цієї статті передбачено, якщо недійсність правочинну прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved