Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Банком та [PERSON], 17.01.2012 р. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач своїх зобовязань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.01.2017 року складає 85588,74 грн.. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 22 червня 2017 року представником позивача було подано уточнену позовну заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.01.2012 року у розмірі 64103,61 гривень, яка складається: заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 58474,87 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі - 2100,00 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 3028,74 грн. (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що у звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору у нього виникла заборгованість, тому Банк змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що кошти з карткового рахунку знімав та повертав в тому ж обємі, зазначив, що йому не відомо чому виникла заборгованості в такому розмірі. Між тим, 21 червня 2017 року відповідачем було подано заяву про застосування до даних правовідносин строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2012 року між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір, який складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. За умовами договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 13000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При підписанні заяви від 17.01.2012 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання батьківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином вказана заява відповідає ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договір приєднання є договір, умови якої встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторонами не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до вказаного вище Кредитного договору. Однак, відповідач порушив умови договору, що призвело до заборгованості, яка відповідно до уточненої позовної заяви від 15.06.2017 року становить - 58474,87 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 3028,74 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості наданого представником позивача, заборгованість до стягнення становить 64103,61 гривня. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати Винагороди Банку. Разом з тим, згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується в такий же термін. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач просив суд застосувати до даного позову строк позовної давності, у звязку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Однак, відповідно до ч. 1\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема 29.11.2014 внесено останній платіж на суму 28,63 грн. Вказане свідчить, що в даному випадку мало місце переривання строку позовної давності. Позов банком подано 15.02.2017, отже трирічний строк позовної давності по стягненню кредиту, відсотків та комісії позивачем не пропущено. Проте, відповідно до частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У звязку з заявленою вимогою відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені та комісії, визначивши розмір її заборгованості щодо договору в межах 12 місяців, що передують зверненню банку до суду із цим позовом 31.01.2016 року. Тому, виходячи з того, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 58474,87 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована складова), штрафу в розмірі 30,28,74 грн. (процентна складова). Між тим, щодо заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2100,00 грн., то суд вважає, що до неї необхідно застосувати строк позовної давності та перерахувати її в межах 12 місяців, таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1200 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» відповідач звільняється від сплати судового збору, оскільки з наданої копії [PERSON] А № 519851 від 27.04.2006 року, вбачається, що останній є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії. (а.с.88).

Outcome: partial