Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

6 вересня 2014 року прокуратура Білозерського району Херсонської області в інтересах держави в особі Білозерської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON], третя особа: Відділ держземагенства у Білозерському районі Херсонської області про визнання незаконними та скасування рішень Білозерської селищної ради Херсонській області, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та повернення земельної ділянки до державної власності, посилаючись на те, що п. 2.16 рішення Білозерської селищної ради Херсонської області № 507 від 25 травня 2009 року "Про припинення права користування та надання земельних ділянок для будівництва, обслуговування житлових будинків, індивідуальних гаражів, господарських будівель та споруд " [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Зазначеним рішенням [PERSON] було зобов'язано замовити технічну документацію, щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та проекти із землеустрою, щодо відведення земельних ділянок на протязі двох місяців. Відповідно до п. 1.11, рішенням Білозерської селищної ради Херсонської області № 694 від 10 вересня 2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд", затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, площею 0,1496 га за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення, [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № ЯЕ 286544 14 жовтня 2010 року. Прокурор вважає, що надання земельної ділянки у власність [PERSON] проведено з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства про містобудування. У ході прокурорської перевірки встановлено, що зазначена земельна ділянка до меж населеного пункту смт. Білозерка не входить та відноситься до адміністративних меж Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Таким чином, вирішивши питання про виділення [PERSON] зазначеної земельної ділянки у власність, Білозерська селищна рада перевищила межі своїх повноважень, так як спірна земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту та відноситься до земель державної власності. Прокурор просив визнати незаконним та скасувати п. 2.16 рішення Білозерської селищної ради № 507 від 25 травня 2009 року щодо виділення земельної ділянки площею 1500 м. кв. за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Визнати незаконним та скасувати п. 1.11 рішення Білозерської селищної ради № 694 від 10 вересня 2010 року щодо передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1496 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1496 га, виданий [PERSON] 14 жовтня 2010 року № ЯЕ 286544. Зобов'язати [PERSON] повернути до державної власності земельну ділянку, розташовану на території Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, площею 0,1496 га. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник Білозерської селищної ради Херсонської області позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення в яких вказала, що заявлені прокурором вимоги є безпідставними, так як земельна ділянка, виділена відповідачу [PERSON], розташована в межах смт. Білозерка Херсонської області. Прийняті селищною радою рішення, щодо виділення земельної ділянки громадянину [PERSON] є законними, так як селищна рада діяла в межах своєї компетенції та відповідно до чинного законодавства. Крім того, вважає, що вимога прокурора, щодо поновлення строку звернення прокурора з даним позовом до суду не підлягає задоволенню, так як на виконання листа прокурора Білозерського району Херсонської області № 5/1916 вих-07 від 1 листопада 2007 року до прокуратури надсилалися всі копії рішень, прийнятих стосовно використання земель, в тому числі, щодо виділення земельної ділянки відповідачу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення, в яких вказав, що позовні вимоги не визнає, вважає що прийнятті рішення Білозерською селищною радою Херсонської області, щодо виділення йому земельної ділянки є законними та такими, що відповідали законодавству, чинному на момент їх прийняття. Позбавлення його права на земельну ділянку є порушенням його конституційних прав. Представник третьої особи: Відділу держземагенства у Білозерському районі Херсонської області Онищенко В.І. позовні вимоги прокурора підтримала, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних прокурором в позові. Представник Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не прибув, голова Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Поддубний В.О. надав суду заяву, в якій просив замінити позивача Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області на Держземагенство, оскільки відповідно до ст. 122 ЗК України, цей орган виконавчої влади є розпорядником земельсільського господарства. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши надані докази та заперечення на позов, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи зі слідуючого: Відповідно до п. 2.16 рішення Білозерської селищної ради Херсонської області № 507 від 25 травня 2009 року "Про припинення права користування та надання земельних ділянок для будівництва, обслуговування житлових будинків, індивідуальних гаражів, господарських будівель та споруд ", [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, площею 1500 м. кв.. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарськиї будівель і споруд. Зазначеним рішенням [PERSON] було зобов'язано замовити технічну документацію, щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та проекти із землеустрою, щодо відведення земельних ділянок на протязі двох місяців. Відповідно до п. 1.11 рішення Білозерської селищної ради Херсонської області № 694 від 10 вересня 2010 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд ", селищна рада вирішила: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, розроблену спеціалістами регіонального виробничого науково-проектно-вишукувального центру "Землевпорядник", ТОВ "Альянс", приватним підприємцем [PERSON], передати в приватну власність громадянину [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1496 га за адресою: [ADDRESS], видати громадянину [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1496 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі зазначеного рішення, [PERSON] 14 жовтня 2010 року видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № ЯЕ 286544 у межах, згідно з планом. Державний акт містить план меж земельної ділянки, кадастровий номер та опис меж. Рішенням Білозерської селищної ради Херсонської області № 694 від 10 вересня 2010 року "Про затвердженя технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд " землекористувачу [PERSON] було дозволено приступити до використання земельної ділянки після отримання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки відповідно до ст.126 ЗК України та землекористувач зобов'язаний користуватися земельною ділянкою згідно вимог, передбачених ст.ст. 91, 96, а також розділом 17 ЗК України. Отриманий відповідачем [PERSON] правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку містить зазначення її цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно наданого суду витягу з генерального плану населеного пункту смт. Білозерка (1991 року), земельна ділянка по [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 12, 38, 39 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент винесення селищною радою рішень, щодо виділення земельної ділянки відповідачу [PERSON].), до повноважень селищних рад в галузі земельних відносин на території селищ належить розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, відповідно до Земельного кодексу України. До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Таким чином, приймаючи рішення, щодо виділення земельної ділянки відповідачу [PERSON], Білозерська селищна рада Херсонської області діяла відповідно до діючого законодавства та в межах своєї компетенції. Посилання прокурора на лист відділу Держземагентства у Білозерському районі №01-26/1101 від 13.08.2013 року, як на доказ того, що виділена земельна ділянка знаходяться поза межами населеного пункту, є безпідставними, оскільки єдиним доказом даного факту може бути лише генеральний план населеного пункту, крім того, зі змісту даного листа взагалі не вбачається підтвердження вказаного факту. Також посилання прокурора на порушення процедури прийняття рішень відносно виділення земельної ділянки [PERSON] та незаконність формулювання вказаних рішень є невірним, так як на момент прийняття спірних рішень, пункт 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року не вимагав виготовлення проекту із землеустрою, крім того цільове призначення даних земельних ділянок не змінювалося. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №17 від 16.04.2004 року з послідуючими змінами при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо, відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Як вбачається із обставин справи, усі обов'язки, покладені за рішеннями органу місцевого самоврядування, відповідачем [PERSON] виконано. Будь-яких порушень земельного законодавства ним при отриманні у власність земельної ділянки та послідуючого користування цим правом, судом не встановлено. Таким чином, згідно ст.1 ЦПК України та ст.15 ЦК України, обставинами справи не встановлено будь-яких порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів держави, в інтересах якої подано позов. При ухваленні рішення, суд також враховує, що після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачем [PERSON], це право реалізовується шляхом використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідач [PERSON] має затверджений 13 серпня 2009 року у встановленому порядку будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. Будівельний паспорт містить: план забудови земельної ділянки, експлікацію, погоджену начальником відділу містобудування і архітектури Прокопенко В.В., акт виносу на місцевості меж земельної ділянки та розбивки будівель від 13 серпня 2009 року. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, суд, вважає, що відповідач [PERSON] у 2009 - 2010 роках набув права власності на земельну ділянку на підставі рішень органів місцевого самоврядування і ніхто з суб'єктів земельних правовідносин на теперішній час це право не оспорює. Будь-яких підстав, встановлених законом для позбавлення конституційного права власності на земельну ділянку відповідача [PERSON], судом не встановлено. Одночасно, суд вважає, що немає необхідності вирішувати питання, щодо поновлення строку звернення прокурора з даним позовом до суду, так як, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є необгрунтованами, а тому суд відмовляє в задоволені позову по суті, чи на вищевикладене, з метою захисту конституційного права власності на землю, суд відмовляє повністю у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed