Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

14 березня 2019 року позивач звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до відповідачів та третьої особи в якому зазначила, що 23.10.1999 року вона придбала у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису № 1251 від 26.10.1999 року, вчиненого Березнегуватським районним комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації", вказаний будинок зареєстровано за нею. 12.02.2019 року позивач звернулася до нотаріуса щодо оформлення договору купівлі-продажу і їй було надано роз`яснення, що даний договір не може бути прийнято в якості правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду. Можливість нотаріально посвідчити даний договір втрачена, оскільки відповідачі ухиляються від проведення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підставі зазначеного позивач просила визнати дійсним договір купівлі-продажу № 5-21 від 23.10.1999 року, зареєстрований Універсальною товарною біржею "Віконт-Т" за реєстр № 5-21 від 23.10.1999 року про продаж житлового будинку [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач та його представник [PERSON] направили заяви про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, направили заяву про слухання справи за їх відсутності та не заперечували проти позовних вимог позивача. Представник третьої особи до суду також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладено договір № 5-21 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, зареєстрований Універсальною товарною біржею "Віконт-Т" (а.с.5). Зазначений договір купівлі-продажу було зареєстровано в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 26 жовтня 1999 року, про що свідчить реєстраційний напис №1251 на договорі (а.с.6). 12 лютого 2019 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області у вчиненні нотаріальних дій позивачці відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу № 5-21 від 23.10.1999 року, зареєстрований Універсальною товарною біржею "Віконт-Т", не було засвідчено нотаріально (а.с.7). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, щодо форми угод (ЦК Української РСР в редакції 1963 року). Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК Української РСР (1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Частина 2 ст.47 зазначеного Кодексу передбачає, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Сторонами не заперечується, що покупець [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже позивач, на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність», набула право власності на будинок у порядку, що існував на час його придбання і правомірно володіє ним, в такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved