Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Марянівської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з відповідними господарчими будівлями, вартістю 148680 гривень, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., допоміжною площею 23,5 кв.м. та площею літніх приміщень 12,7 кв.м., що складається з житлового будинку "А", та господарчих будівель, знаходиться в селі Марянівка, вул. Леніна, 94 Хмільницького району. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 1 лютого 2008 року померла її бабуся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.11.2011 року встановлено факт мого сумісного проживання з бабусею [PERSON] та визнано за мною право власності на земельну ділянку. Після смерті бабусі залишилось ще інше спадкове майно - житловий будинок, на який відсутні правовстановлюючі документи, а тому я вимушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Марянівська сільська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 01.02.2008 року померла баба позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.11.2011 року (а.с.4,5). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 07.11.2011 року у справі № 2-1384/11 встановлено факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON], яка померла 01.02.2008 року та визнанно за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилось інше спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями, 1961-1985 років забудови, інвентаризаційною вартістю 148680 гривень, загальною площею 62,6 кв.м., житловою 26,4 кв.м., допоміжною площею 23,5 кв.м. та площею літніх приміщень 12,7 кв.м., що складається з житлового будинку "А" та господарчих будівель, знаходиться в с. Марянівка, вул. Леніна, 94 Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Марянівської сільської ради № 515 від 17.11.2015 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 94 по вулиці Леніна в с. Марянівка Хмільницького району станом на 23.11.2015 року, виготовлений Хмільницьким РСП КП "ВООБТІ" (а.с. 6-7, 9-10). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, враховуючи те, що позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, третя особа проти задоволення позову не заперечує, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач [PERSON] не може оформити спадщину після смерті [PERSON] у нотаріуса через відсутність правовстановлювальних документів, хоча спадщину прийняла, а тому обґрунтовано звернулась до суду. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved