Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

У серпні 2020 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором № 46/АК-183.08.2 від 30.01.2008 р. у розмірі 170702,75 грн.; 2560,54 грн. витрат по сплаті судового збору; 20000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що між [PERSON] та ВАТ «РОДОВІД БАНК», був укладений кредитний договір № 46/АК-183.08.2 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 23 751,00 дол. США зі сплатою 9 % річних. 24.05.2019 р. між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 46/АК-183.08.2. ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до боржника. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повному обсязі повернув отримані кредитні кошти на підставі кредитного договору№ 46/АК-183.08.2 від 30.01.2008 р. Позичальником -відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору№ 46/АК-183.08.2 від 30.01.2008 р., а тому у позивача виникло право стягнення коштів. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 07.07.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 170 702,75 грн. Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 491 287,90 грн. за період із 07.07.2017 - 12.06.2020 р. і складає 44 275,82 грн. Відсоткова ставка: 3% річних. Нарахування пені за подвійною обліковою ставкою проведено на суму 491 287,90 грн. (Чотириста дев`яносто одна тисяча двісті вісімдесят сім гривень 90 копійок) (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 07.07.2019 - 12.06.2020 р. і складає 126 436,93 грн. Ухвалою Святошинського районного суду від 19.08.2020 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку загального позовного провадження. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від. 04.11.2020 року справу передано на розгляд судді Петренко Н.О. Ухвалою судді Петренко Н.О. від 12.11.2020 р. прийнято до провадження справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду від відповідача відзив не надходив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2008 р. між ВАТ «Банк «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 46/АК-183.08.2, відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику кредит у розмірі 23 751,00 дол. США зі сплатою 9 % річних на придбання автомобіля марки Renault Megane 1.6 з остаточним терміном повернення кредиту 30.01.2015 р. (а.с 8-12). 24.05.2019 р. було укладено між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «РОДОВІД БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 46/АК-183.08.2 (а.с. 18- 20). Згідно витягу до договору № 15 про відступлення прав вимоги від 24.05.2019р. право вимоги до договору № 46/АК-183.08.2 від 30.01.2008р. перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.07.2020 р. розмір заборгованості за тілом кредиту становить 491287,90 грн.; заборгованість за пенею - 126436,93 грн.; нараховані 3% річних - 44275,82 грн. (а.с. 15,16). Позивач у своїй позовній заяві просить стягнути лише суму заборгованості за пенею та нарахованих 3% річних, що складає 170702,75 грн. Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд доходить висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 20000 грн. в рахунок отримання правничої допомоги. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 2, 3 та 4 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано, договір про надання правової допомоги від 21.12.2019 року, заявку про надання правових послуг, акт прийому-передачі робіт, укладених між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОА «Вердикт» з детальним описом наданих ОА «Вердикт» послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу, який складає в сукупності 20000 грн., а також платіжне доручення на суму 200000 грн. Втім, у наданому платіжному дорученні не зазначено, що ці кошти були сплачені за надання правової допомоги саме за дану позовну заяву, а тому в даній частині позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 560,54 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial