Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що між сторонами 12 травня 2005 року Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовим записом № 5, який, 10.09.2013 року було розірвано рішенням Запорізького районного суду Запорізької області. У зв'язку із не досягненням згоди про поділ майна у добровільному порядку, у позовній заяві вказала, що за період подружнього життя сторонами по справі було придбане побутове майно на суму п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять гривень, сторони спільно володіють виплатами за відшкодування шкоди згідно із рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року та вказала, що колишнім подружжям було придбано автомобіль Hyundai H200 випуск 1998 року за суму п'ятдесят п'ять тисяч гривень за кошти, що були надані батьками позивачки. Просила суд, поділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], визнати за позивачем, [PERSON], право власності на легковий автомобіль Hyundai H200 випуск 1998; зобов'язати відповідача виплатити грошові кошті позивачці за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року; стягнути з відповідача на користь позивачки витрати пов`язані із оплатою судового збору за подання позову; стягнути з відповідача на користь позивачки витати на юридично-правову допомогу у розмірі 4000 гривень 00 копійок. Уточнивши позовні свою позовну заяву, вказала, що за час спільного подружнього життя із колишнім чоловіком, ними було нажито побутове майно, що пропонує розділити таким чином: за відповідачем, визнати право власності на DVD плеєр D403, водонагрівач АРИСТОН, телевізор "Sitronics STV-1441N", плита газова Greta, сабвуфер ETH-1110, стабілізатор напруги SDF-5000 Servo, мікрохвильову піч LG, Кухня імпульс, крісло Франческо, стіл КС-14, дитячу спальню, електричний чайник, побутовий електроінструмент, воздушний компресор модель PT-0020, електропилку, кондіціонер Idea, металопластикові вікна, спальню, диван, меблі (комплект прихожої ) та врахувати кошти, що були витрачені під час ремонту у домі, в якому залишився проживати відповідач на загальну суму 34 845, 48 грн.; за позивачем - визнати право власності на телевізор LG плазмовий, пральну машину "BEKO", комп'ютер (процесор AMD Athlon 64*2, Мат.плата ASUS AM3 M4A78, Відеокарта Palit GT240, Модуль пам'яті- DDR-2, Вінчестер SATA, оптич. Привод LG Sata GH22NS50, корпус ASUS TA8G1, монітор 19 Samsung 943SN, клавіатура Genius , миш Genius), холодильник "SAMSUNG" RC 41 SBPS, пилосос миючий, диван на загальну суму 18081, 80 грн. Зобов'язати відповідача виплатити грошову компенсацію за оплату користування в порядку передоручення легковим автомобілем Hyundai H200 випуск 1998 року за суму п'ятдесят п'ять тисяч гривень; Зобов'язати відповідача виплатити грошові кошти позивачці за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року у сумі 13 629 грн. Стягнути з відповідача витрати пов'язані із оплатою судового збору та витрат на юридично-правову допомогу у сумі чотири тисячі гривень. У судовому засіданні позивач повністю підтримала уточнений позов, просила суд його задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивачки повністю підтримала уточнений позов, просила суд його задовольнити у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві та досліджених доказів у судових засіданнях. В судовому засіданні представник відповідача заперечував частково проти уточненої позовної заяви, надавши письмові заперечення в яких зазначив, що деякі обставини викладені представником позивача не відповідають дійсності, тому деякі вимоги є незаконними і не обґрунтованими і відповідно із цим не підлягають задоволенню. Вважає, що вказана вимога по виплатам за відшкодування шкоди згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року не може бути задоволена у зв'язку із зміною рішення Апеляційним судом Запорізької області, згідно з яким рішення було змінено і стягнено на користь відповідача у рахунок відшкодування майнової шкоди на суму 9 924 грн. та у рахунок моральної шкоди 1000 грн. Стосовно поділу побутового майна представник відповідача у судовому засіданні не заперечував зазначив, що згідно із уточненого переліку майна, що надала позивачка сума побутового майна, що залишається в його власності дорівнює сумі 34 845,48 гривень. Згідно визнання права власності на автомобіль Hyundai H200 випуск 1998 року представник відповідача заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що автомобіль надано відповідачу у користування в порядку передоручення по довіреності від 05 вересня 2012 року, громадянином [PERSON], згідно довіреності та свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 18 вересня 2007 року, автомобіль належить громадянину [PERSON] З приводу стягнення з відповідача витрат на юридично-правову допомогу представник відповідача заперечував посилаючись на ст. 79 Цивільного процесуального Кодексу. Проти стягнення судових витрат, що документально підтверджені відповідач та представник відповідача не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено та підтверджено сторонами, що 12 травня 2005 року Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовим записом № 5, який, 10.09.2013 року було розірвано рішенням Запорізького районного суду Запорізької області. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали свої пояснення по суті справи, підтвердили той факт, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, та за період шлюбу сторони придбали у власність автомобіль. Згідно зі ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 61 ч. 1 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 61 ч. 5 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Згідно зі ст. 62 ч. 1 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як роз'яснюється у п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, тощо. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Додатково, за відповідачем, визнати право власності на загальну суму 34845, 48 грн., відповідний перелік майна: DVD плеєр D403, водонагрівач АРИСТОН, телевізор "Sitronics STV-1441N", плита газова Greta, сабвуфер ETH-1110, стабілізатор напруги SDF-5000 Servo, мікрохвильову піч LG, Кухня імпульс, крісло Франческо, стіл КС-14, дитячу спальню, електричний чайник, побутовий електроінструмент, воздушний компресор модель PT-0020, електропилку, кондіціонер Idea, металопластикові вікна, спальню, диван, меблі (комплект прихожої ) та врахувати кошти, що були витрачені під час ремонту у домі, в якому залишився проживати відповідач; А за позивачем - визнати право власності на телевізор LG плазмовий, пральну машину "BEKO", комп'ютер (процесор AMD Athlon 64*2, Мат.плата ASUS AM3 M4A78, Відеокарта Palit GT240, Модуль пам'яті - DDR-2, Вінчестер SATA, оптич. Привод LG Sata GH22NS50, корпус ASUS TA8G1, монітор 19 Samsung 943SN, клавіатура Genius, миш Genius), холодильник "SAMSUNG" RC 41 SBPS, пилосос миючий, диван на загальну суму 18081,80 грн. В судових засіданнях встановлено, що у користуванні подружжя перебував автомобіль Hyundai H200 випуск 1998 року в порядку передоручення по довіреності від 05 вересня 2012 року, громадянином [PERSON], згідно довіреності та свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 18 вересня 2007 року, автомобіль належить громадянину [PERSON] Також судом встановлено, що за користування автомобілем Hyundai H200 випуск 1998 року сторонами було сплачено 55000 грн., тому відповідач має відшкодувати позивачці ? частину вартості автомобіля, а саме 27500 грн. Вказаний автомобіль було пошкоджено в результаті ДТП, яке відбулось 28.11.2009 року. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року по справі № 0818/4674/2012 №/п 2/335/133/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Страхова група «ТАС», ТОВ «Легіон-груп» про відшкодування шкоди, позовні вимоги задоволено та стягнуто на користь [PERSON] 12405,49 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди. Отже, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ? частина грошових коштів за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2013 року, у зв'язку з тим, що вказаний автомобіль перебував у власності подружжя. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial