Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона зареєструвала із відповідачем [PERSON] шлюб 20 вересня 2015 року у відділі РАЦС м. Немирів, про що в цей же день було зроблено відповідний актовий запис за № 109. Від спільного проживання у шлюбі в м. Вінниці у сторін народились двоє синів-близнюків: [PERSON] та [PERSON] , обоє [INFO] . На початку сімейного життя між сторонами практично не виникало ніяких серйозних непорозумінь чи негараздів. Однак, приблизно рік тому сімейні відносини між сторонами різко погіршились. Сварки в сім`ї мали місце практично кожен день, а тому у липні місяці 2020 року відповідач, зібравши свої особисті речі, переїхав проживати до будинку своїх батьків в смт. Ситківці Немирівського району, де проживає по сьогоднішній день. Рішенням Немирівського районного суду від 14 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Після фактичного розірвання сімейних стосунків діти проживають разом зі позивачкою і перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач взагалі не надає коштів для утримання дітей. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, однак часто їздить на заробітки, в тому числі і за межі України. У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше чим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а всього 6000 гривень як єдину частку на утримання обох дітей, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить суд їх задовольнити, оскільки відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей не надає та постійно їздить на заробітки за межі України. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Примакова В.М. в судовому засіданні позов визнали частково, вважають, що розмір аліментів по 3000 гривень на кожну дитину є надмірним та необґрунтованим. Відповідач офіційно не працює, на підтвердження чого надали ксерокопію трудової книжки. Дохід відповідача має нестійкий, мінливий характер та на даний час він за кордон на заробітки не виїзжає. Просять суд задовольнити позов частково у розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд, заслухавши учасників справи, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 14.01.2021 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу, відновити [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до паспорту громадянина України від 25.03.2021 позивачка відновила своє дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.11.2018, [PERSON] , батьками якого записані сторони, народився [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.11.2018, [PERSON] , батьками якого записані сторони, народився [INFO] . Відповідно до довідки №02.23.195 від 05.03.2021, виданої Райгородською сільською радою Немирівського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON] та проживають разом з нею по [ADDRESS] . Так, відповідно до\~ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вказаний положення передбачене і в ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", відповідно до якого, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачкою доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позаяк відповідач є працездатним, молодим за віком. Однак, позивачка не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дітей у визначених нею сумах. Посилання позивачки на те, що саме така сума може надати їй можливість нормально утримувати дітей, враховуючи вартість життя, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає. Однак, Тому, оскільки відповідач офіційно не працює, займається тимчасовим підробітком та отримує нерегулярний, мінливий дохід, утримання дітей носить несистемний характер, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків чи дружини, при цьому враховуючи, що утримання дітей є обов`язком для обох батьків, суд вважає достатньою сумою аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду про стягнення аліментів, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. При поданні позову позивачка судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", а тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial