Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

21.02.2017 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшов позов Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Хмільницької районної державної адміністрації як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Комунальної установи "Хмільницька центральна районна лікарня" з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON], який є потерпілим від кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.04.2016 року кримінальне провадження за фактом спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] закрито в зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, що є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження. З огляду на те, що потерпілий [PERSON] з 22.11.2015 по 25.11.2015 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені КУ «Хмільницька ЦРЛ», вартість якого становить 765, 99 грн, просили стягнути з відповідача вказану суму на підставі ст. ст. 1166, 1206 ЦПК України. В судовому засіданні прокурор Любовський І.І. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити. Представник КУ «Хмільницька ЦРЛ» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.04.2016 року, кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України закрито в зв'язку відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення (а.с.3-4). Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з листа № 01-17-01/82 від 23.01.2017 року (а.с.7) та калькуляції затрат на один ліжко-день на 2016 рік (а.с.8) виданих КУ "Хмільницька ЦРЛ", [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з приводу: ЗЧМТ. Струс головного мозку, а саме з 22.11.2015 року по 25.11.2015 року, вартість лікування за весь період становить 765, 99 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] грошових коштів витрачених на стаціонарне лікування [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved