Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів, посилаючись на той факт, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з березня 2012 року до листопада 2012 року, були пов'язані спільним побутом, а наприкінці вересня 2012 року вона дізналась, що вагітна і відповідач спочатку зрадів даній інформації бажаючи народження дитини, однак в подальшому змінив свою думку. Зазначила, що з 30 грудня 2013 року відповідач перестав цікавитись здоров'ям її та їх дитини. [INFO] вона народила спільну з відповідачем дитину - [PERSON], яка перебуває на її повному утриманні, і яку відповідач не визнає своєю дитиною та не надає матеріальної допомоги на її утримання, а тому вона вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. В ході розгляду справи, судом було залучено до участі у розгляді справи в якості 3-осіб [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представники - [PERSON] та [PERSON] підтримали у повному обсязі заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили суд визнати [PERSON] батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у задоволенні позову. При цьому заперечуючи проти позову зазначила, що відсутні належні та допустимі докази щодо кровного споріднення відповідача та [PERSON]. Протягом певного періоду позивач та відповідач періодично зустрічались та мали статеві відносини, позивач могла залишитись переночувати з відповідачем, однак з 30.03.2013 року та по теперішній час відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з якою до реєстрації шлюбу також мав близькі відносини та від шлюбу має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Крім того, представник [PERSON] зазначила суду, що у випадку визнання відповідача батьком дитини позивача, та при визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись за рішенням суду, має бути враховано той факт, що [PERSON] має на утриманні інших дітей та осіб, а також непрацездатних батьків, а саме неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку у дільничного психіатра з нервово-психологічним захворюванням, доньку [PERSON], [INFO], та дружину, яка за нею доглядає - [PERSON], дітей дружини від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем та його дружиною, мають легку когнітивну недостатність, порушення комунікаційної поведінки, РДА, батька [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи з 01.08.2003 року та пенсіонером, та матір пенсіонерку - [PERSON], а тому відповідач вважає, що розмір аліментів має бути визначений у вигляді 1/8 частини. 3-особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду письмові заперечення проти позову з проханням відмовити у його задоволенні та проводити розгляд справи у їх відсутності (а.с.172-173, 175-176). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності 3-осіб: [PERSON] та [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що згідно наданих суду копій свідоцтва про народження, Актового запису та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис у графі «батько» було здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері - [PERSON] - позивача по справі (а.с.8, 57, 58-59). Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно з висновком експерта №528 від 27.02.2014 року, "Молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%. Таким чином, згідно Hummel K at all "Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden" Stuttgart, 1971., біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено" (а.с.80-83). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO] є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню судом. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначила позивач в судовому засіданні відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки від 08.04.2014 року, виданої ТОВ Медичним центром "Інститут сімейної медицини Плюс", [PERSON] працює в ТОВ Медичний центр "Інститут сімейної медицини Плюс" з 01.07.2013 р. обіймає посаду головного лікаря, також за внутрішнім сумісництвом з 28.11.2013 року займає посаду директора та з 08.01.2014 року займає посаду лікаря-сексопатолога, його дохід за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року склав 21.902 грн. 40 коп. (а.с.125). Крім того, згідно відповіді ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві [PERSON] в період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року було отримано доходи, як фізичною особою підприємцем (а.с.164), та згідно відповіді ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, загальний обсяг доходу ТОВ Медичний центр "Інститут сімейної медицини Плюс", одним із засновників якого є [PERSON] за 2013 рік склав 298.365,00 грн. (а.с.166), а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При цьому, суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] має на утриманні інших дітей та осіб, а саме неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку у дільничного психіатра з нервово-психологічним захворюванням, та на яку ним у добровільному порядку за погодженням з матір'ю дитини надається матеріальна допомога, а також доньку [PERSON], [INFO], та дружину, яка за нею доглядає - [PERSON], дітей дружини від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем та його дружиною, мають легку когнітивну недостатність, порушення комунікаційної поведінки, РДА (а.с.99-110). За таких обставин, приймаючи рішення про часткове задоволення позову в даній частині, суд керується виключено інтересами малолітньої дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги, а відповідач працює та має сталий дохід. При цьому, суд не приймає як доказ, твердження представника відповідача щодо перебування у [PERSON] на утриманні також батька [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи з 01.08.2003 року та пенсіонером, та матері пенсіонерки - [PERSON], з тих підстав, що як вбачається з копії паспортів зазначених осіб, вони постійно проживають разом, отримують пенсію. Доказів того, що розмір пенсійного забезпечення батьків відповідача є меншим, а ніж встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (з 1 січня 2014 року - 949 грн.), суду не надано. Крім того, мати відповідача - [PERSON] є власником нерухомого майна - приватного будинку [ADDRESS], загальною площею 205,7 м.кв.. Також, суд не приймає як доказ, щодо підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін у розмірі 1/8 частини, твердження представника відповідача про те, що відповідач в повному обсязі матеріально утримує дітей дружини [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ними, з тих підстав, що суду не надано належних доказів, щодо звільнення біологічного батька неповнолітніх позбавлений від покладених батьківських обов'язків щодо утримання дітей, у відповідності до ст.180 СК України, а також що 3-особа [PERSON] позбавлена можливості звернутись з відповідним позовом щодо стягнення з біологічного батька дітей аліментів в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору 114 грн. 71 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. За таких обставин,

Outcome: partial