Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014 року Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі - Орган опіки) звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що відповідач [PERSON], [INFO], має малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться у Дитячому соціально-реабілітаційному центрі "Сонячне світло", розташованому за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Горького, буд. 1-А. Батько дівчинки [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06 серпня 2009 року. Згідно із вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2009 року [PERSON] відбувала покарання в Уманській виправній колонії № 129 Черкаської області. 27 червня 2013 року вона умовно-достроково звільнена від відбування покарання. Після звільнення з місць відбування покарання відповідач [PERSON] жодного разу свою малолітню дочку [PERSON], [INFO], не відвідала. У п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 встановлено, що якщо після повернення з місць позбавлення волі батьки не звернулися із заявою про повернення їм дитини, служба у справах дітей протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до висновку № 319/07-12 від 16 березня 2014 року Орган опіки вважає доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки від виконання своїх батьківських обов'язків вона ухиляється. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Вважає також доцільним вирішити питання про стягнення з [PERSON] на користь Дитячого соціально-реабілітаційного центру "Сонячне світло" аліментів на малолітню дочку [PERSON]. Просив: - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; - стягувати з [PERSON] на користь Дитячого соціально-реабілітаційного центру "Сонячне світло" аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача Органу опіки Солодка А.С. у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Представник Броварської міжрайонної прокуратури Київської області Кравець Я.В. у суді позов підтримала, вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2009 року відповідача [PERSON], [INFO], визнано винною за ст. 115 ч. 1 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі. З 01 серпня 2009 року по даний час малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться у Дитячому соціально-реабілітаційному центрі "Сонячне світло", що розташований за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Горького, буд. 1-А, на підставі направлення Служби у справах дітей Броварської районної державної адміністрації Київської області № 14 від 20 липня 2009 року. 27 червня 2013 року відповідач [PERSON] умовно-достроково звільнена від відбування покарання з Уманської виправної колонії № 129 Черкаської області. Після звільнення з місця позбавлення волі [PERSON] із заявою про повернення їй малолітньої дочки [PERSON] до Служби у справах дітей Броварської районної державної адміністрації Київської області не зверталася. Із висновку № 319/07-12 від 16 березня 2014 року, наданого суду Органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, вбачається, що після звільнення з місць позбавлення волі відповідач [PERSON] свою малолітню дочку [PERSON], [INFO], жодного разу не відвідала. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із п. 27 постанови Кабінету Міністрів України "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини" від 24 вересня 2008 року № 866 у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі батьки не звернулися із заявою про повернення їм дитини, служба у справах дітей протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], [INFO], ухиляється, дитину, яка перебуває у дитячому соціально-реабілітаційному центрі не відвідує, матеріальної допомоги дочці не надає, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. У ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів; державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися до суду у випадках, передбачених законодавством, із заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Виходячи з наведеного, у дохід держави з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved