Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2010 року у Виконавчому комітеті Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . З червня 2018 року припинили спільне проживання за різності поглядів на шлюб та сім"ю, через що постійно виникали сварки. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивачки визнав, просив справу слухати в його відсутність. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 24 квітня 2010 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 24 квітня 1991 було зареєстровано шлюб (актовий запис №2); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 18 квітня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданих Виконкомом Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 01 жовтня 2010 року серії [NUMBER] за актовим записом № 20 та серії [NUMBER] (а.с.4-5). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання з червня 2018 року; діти проживають з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зіст.24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно дост.113 СК Українипозивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Позивач просила не стягувати з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved