Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

23.09.2016 заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що її батько [PERSON] та вона за національністю є поляками. На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона народилася 14 серпня 1939 року у селі Хильчиці Золочівського району Львівської області, про що було зроблено відповідний запис за №31 від 28 лютого 1953 року. В свідоцтві про народження (яке видано повторно) серії І-СГ №396553 від 25.03.2014 р. її батьком записаний [PERSON], національність якого не вказана, матірю записана [PERSON], національність якої теж не вказана, проте в свідоцтві про народження, яке було видано за часи СРСР національність батьків зазначалася як «українці». Так як національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в записах про народження особи, то в подальшому, її національність зазначалася як - українка. Вважає, що актуальне зазначення її національності «українка» є недостовірною інформацією, оскільки вона має польське коріння по лінії батька, в звязку з тим, що її батько [PERSON] був уродженим поляком, сповідував римо-католицьку віру, дотримувався традицій польської національності, а тому вона також вважає себе за національністю полькою. Відносить себе до польської національності, має бажання обєднатися з рідними, які проживають в [PERSON]. Її батько - поляк і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національної меншини, оскільки дійсного часу надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв'язків, спрощеного порядку в'їзду до [PERSON], але зазначені можливості стосуються, лише, етнічних поляків, а саме осіб, які отримали так звану «[PERSON] поляка». Однак, для отримання карти поляка, як їй так і її дітям потрібно надати докази того, що вона є «полькою». У судовому засіданні заявник на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, що маються у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії І-СГ № 396553 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області 25.03.2014, вона народилася 14 серпня 1939 року в с. Хильчиці Золочівського району Львівської області. Інформація про національність батьків у свідоцтві про народження [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відсутня, оскільки відсутня графа «Національність». (а.с.10). Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб батьки заявника - [PERSON], [INFO] та [PERSON] одружились 31.08.1925 року (а.с.13). Згідно Архівної довідки № В-27 від 25.04.2014 у документах фонду №618 «Римо-католицька митрополича консисторія м.Львів, у метричній книзі римо католицької парафії м.Білий Камінь (до якої налажала римо католицька громада с.Скварява) Злочивського повіту Тернопільського воєводства із записами про народження, одруження, смерть за 1901-1911 рр, виявлено записи про народження: [PERSON] ( Teodorowski Franciscus) був народжений і хрещений 13.08.1902 у с.Скварява буд №183, римо-католицького віросповідання. Батько [PERSON] (Teodorowski Сarolus) , син [PERSON] (Antonii) і Кароліни (Carolinae), дівоче Несторовська ( Nestorowska). Мати Євдокія ( Eudocia), дочка [PERSON] (Tarnawski Antonii) і Маріанни (Mariannae), дівоче Ременяк (Semeniak) (а.с.15) [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на "Косаревич" проте 15.10.1973 шлюб було розірвано про що зроблено актовий запис за №19 (а.с.11). 08.01.1977 року [PERSON] [INFO] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] про що зроблено актовий запис за № 3 та видано свідоцтво серії І-ЕД № 363847 від 08.01.1977 після укладення шлюбу прізвище дружини - "Ватиліна" (а.с.12) [PERSON] , [INFO], уродженка с. Хильчиці Золочівського району Львівської області являється громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії ЕМ 376007 виданого Марківським РВ УМВС України в Луганській області 15 жовтня 1999 року. (а.с.7). В свідоцтві про народження сина заявника від першого шлюбу - [PERSON], серії І-ЯК №340602 від 19.12.1967 в графі національність (матері) вказано «українка» (а.с.8). В свідоцтві про народження доньки заявника від другого шлюбу - [PERSON], серії ІІ-ЕД №345993 від 04.11.1978 в графі національність (матері) вказано «українка» (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть дядька заявника, старшого брата її батька [PERSON], який народився у с.Скварява 06.01.1899 року, проживав у [PERSON] і помер 25 травня 1979 року, його батьком вказаний [PERSON], матірю [PERSON]. (а.с.14). Із свідоцтва про народження його доньки (двоюрідної сестри заявникa) - [PERSON], яка народилася 07.10.1933 року в с.Скварява, встановлено, що її батьком вказаний [PERSON], поляк за національністю, матірю [PERSON], її національність полька. (а.с.15). Із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] уродженок с.Хильчиці Золочівського району Львівської області ( засвідчених секретарем Ясеновецької сільської ради Золочівського району Львівської області) встановлено, що вони добре знали заявника [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка народилася в с. Хильчиці, Золочівського району Львівської області. Її батько [PERSON] був поляком. В родині часто розмовляли польською мовою та на великі свята ходили до Костела. [PERSON] постійно спілкувалася із рідним братом батька [PERSON], який постійно проживав на території [PERSON] і там помер. (а.с.16-19). 11.03.2016 Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області відмовив заявникові у внесенні змін до актового запису цивільного стану, оскільки в жодному актовому записі, складеного відносно [PERSON], чи відносно осіб, з якими вона перебуває у родинних стосунках не зазначена національність "поляк" (а.с.20-23) Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення цієї заяви суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частина 2 статті 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~\~\~ З долученої до заяви відповіді зацікавленої особи вбачається, що заявникові відмовлено у внесенні відповідних змін до актового запису цивільного стану, а отже вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку. Згідно зі\~ст. 11 Конституції України\~держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів національних менших України. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства У відповідності до\~ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до\~національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності и собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. В п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України за N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення\~», зазначено: «Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав»\~(Пункт зі змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №\~15\~від 25.05.98). Відповідно до Закону "Про [PERSON]", прийнятого парламентом [PERSON] 07 вересня 2007 року, особи польського походження мають право на отримання [PERSON] та мають право на території [PERSON] користуватись пільгами: безкоштовно у [PERSON] здобувати освіту, право на працевлаштування в [PERSON], отримувати знижки на проїзд тощо. Крім того цим Законом встановлено, що [PERSON] поляка може бути надана виключно особі, яка на день подання заяви про надання [PERSON] поляка має громадянство Азербайджанської Республіки, Республіки Білорусь, Республіки Вірменії, Грузії, Естонської Республіки, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Республіки Молдови, Російської Федерації, [PERSON] Таджикистан, Туркменістану, [PERSON] Узбекистан або України Тобто встановлення факту приналежності до національності "поляк" тягне за собою юридичні наслідки, описані вище, в тому числі, і впливає на немайнові права, передбачені законодавством іншої держави, а відтак в силу п.2\~ст.256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання про національність батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із наявних матеріалів справи вбачається, що заявник повністю обґрунтував свої вимоги та представив достатньо доказів, які повністю доведені та підтверджені належними та допустимими доказами, а саме те, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] був поляком. А оскільки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженка села Хильчиці Золочівського району Львівської області, є його дочкою та бажає встановити свою національну приналежність, а саме: обрати національність її батька, як польки, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення даної заяви Пунктами 2.13., 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial