Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк» ) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору в розмірі 31050,47 грн. та стягнення судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNH4 КР 25510032 від 30.03.2006 року [PERSON] 30.03.2006 року отримала кредит у розмірі 1553,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати , Позичальник повинен надати банку грошові кошти /щомісячний платіж/ для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками , комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором Відповідачка станом на 01.02.2016 року мала заборгованість 34 717,51 грн. , яка складається з наступного : 84,29 грн. -заборгованість за кредитом ; 8716,08-заборгованість по процентам за користування кредитом; 25917,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 5621,82 грн. яка була задоволена судовим наказом Демидівського районного суду Рівненської області від 01.12.2008 року, де з відповідачки [PERSON] було стягнуто дані кошти на користь банку. Різниця становить -29095,69 грн. До цієї суми додаються штрафні санкції: -500 грн.- штраф /фіксована частина/; -1454,78 грн.- штраф/ процентна складова/. Всього сума заборгованності становить 31050,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] на розгляд справи не з»явився. Однак направив на адресу суду заяву, в якій просить розгляд по даній справі провести без участі представника банку. Позовні вимоги підтримав повністю в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову відмовити повністю у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Представник позивачки -[PERSON] позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що кредитний договір укладався ще в 2006 році. В грудні 2008 року відповідно до судового наказу Демидівського районного суду з [PERSON] було стягнуто на користь ЗАТ "Приватбанк" борг згідно кредитного договору в сумі 5621,82 грн. Згідно повідомлення заступника начальника Демидівського районного управління юстиції по даному наказу було відкрито виконавче провадження, яке було завершене в 2009 році, а саме 21.09. 2009 року державним виконавцем відповідно до п.2 ст.40 Закону України"Про виконавче провадження" було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу , виконавчий документ з копією постанови про повернення документа стягувачу було скеровано стягувачу- ЗАТ "Приват Банк". Згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, після повернення 21.09.2009 року стягувачу виконавчого документу , повторно вищевказаний виконавчий документ до виконання у відділ державної виконавчої служби Демидівського районного управління юстиції Рівненської області не пред"являвся. З наведеного слідує, що по боргових зобов"язаннях по даному договору сплив строк позовної давності , як загальної , встановленої Цивільним кодексом , так і спеціальної , визначеної додатковими Умовами, що додаються до договору. Крім того вважає, що спеціальна позовна давність застосовуватися не може, оскільки відповідачка не підписувала взагалі додаткових Умов до Договору кредиту. Просить в задоволенні позовних вимог [PERSON]" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором відмовити повністю у зв"язку із пропуском строків позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № DNH4 КР 25510032, за яким остання отримала кредит у сумі 1553,50 грн. на строк 12 місяців по 30.03.2007 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /а.с.6-10/. Отже даний договір, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], є строковим, оскільки в ньому чітко визначені строки його виконання з 30.03.2006 року по 30.03.2007 року. Як вбачається з позовної заяви, відповідачка по сьогодні дані вимоги по даному договору не виконала. Цивільним законодавством України передбачено поняття позовної давності. Зокрема, ст. 256 ЦК України вказує на те, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 260 ЦК України передбачено, що порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Кредитний договір № DNH4 КР 25510032 укладався між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] на строк 12 місяців з 30.03.2006 року по 30.03.2007 року і відповідно позовна давність по виконанню зобов»язань по даному договору розпочалась з 31.03.2007 року. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Позовна давність переривається у разі пред"явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. 01 грудня 2008 року Демидівським районним судом Рівненської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] боргу згідно кредитного договору б/н від 30.03.2006 року в розмірі 5621,82 грн. та судових витрат по справі /а.с.4/. Разом з тим, відповідно до інформації відділу ДВС Демидівського районного управління юстиції № 1444/02-14 від 04.05.2016 року, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС у 2009 році перебувало виконавче провадження за № 13750125 з примусового виконання виконавчого документу: судового наказу № 2-н-126, виданого 01.12.2008 року Демидівським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ "Приват Банк" боргу згідно кредитного договору б/н від 30.03.2006 року у розмірі 5621,82 та судових витрат по справі. Дане виконавче провадження було завершено в 2009 році. 21.09.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий документ з копією постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було скеровано стягувачу - ЗАТ "Приват Банк". На сьогоднішній день виконавче провадження № 13750125 з примусового виконання виконавчого документа, знищене через закінчення строків його зберігання, шляхом спалення. Згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, після повернення 21.09.2009 року стягувачу виконавчого документа повторно вищевказаний виконавчий документ до виконання у відділ ДВС Демидівського районного управління юстиції Рівненської області не пред"являвся. /а.с.59/. З вище викладеного, суд приходить до наступного, 1 грудня 2008 року Демидівським районним судом Рівненської області було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості по вище вказаному кредитному договору, а отже, саме з моменту винесення даного судового наказу перервався строк позовної давності. Однак, при виконанні даного судового наказу з відповідачки не було стягнуто будь-яких коштів на погашення заборгованності і, відповідно, виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу 21.09.2009 року. З цього слідує, що з моменту винесення судового наказу, так і з моменту повернення його стягувачу без виконання, пройшло вже більше як п"ять років, а тому строк позовної давності, як загальний так і спеціальний позивачем пропущено. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ „ПриватБанк" пропустило строк позовної давності для звернення до суду із позовом до [PERSON], цей строк поновленню не підлягає, поважності причин позивачем не наведено, відповідачка та її представник просять застосувати строк позовної давності, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 256, 257, 259, 260, 261,264, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed