Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. № 3874 від 22 вересня 2020 року про стягнення з нього на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 8 серпня 2007 року між ним та ПАТ "Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", укладено кредитний договір. 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 16533,12 доларів США та 1500 грн. Він не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом не перевірено надіслання такої вимоги та отримання її позичальником. Станом на день вчинення виконавчого напису існував спір щодо заборгованості за кредитним договором, який розглядався судом. Рішенням Рівненського районного суду у справі № 570/5700/19 від 29 квітня 2020 року визнано припиненими його зобов`язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ "Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] Ухвалою від 19 лютого 2021 року суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). 20 квітня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] з проханням розгляд справи проводити у його та позивача відсутності. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 22 вересня 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франкіської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис № 3874 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 738/54С від 8 серпня 2007 року, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( правонаступник АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним кредитним договором є АТ "Альфа-Банк"). Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 1 червня 2017 року по 1 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6915 доларів США 75 центів; прострочена заборгованість за відсотками та комісією - 9617 доларів США 37 центів; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн.; строкова заборгованість за відсотками та комісією - 0 грн.; штрафні санкції - 0 грн.; сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500 грн. Загальна сума заборгованості 16533 дол. США 12 центів і 1500 грн. Постановою від 26 листопада 2020 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бабич Т.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3874, виданого 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимог про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року відкрито провадження у цивільній справі № 570/5700/19 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання припиненими зобов`язання за кредитним договором. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 квітня 2020 року у цивільній справі № 570/5700/19 замінено первісного відповідача Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" його правонаступником - Акціонерним товариством "Альфа-Банк". Вказані обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості за кредитним договором № 738/54С від 8 серпня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк". Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2020 року у справі № 570/5700/19 позов [PERSON] до АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") задоволено повністю, визнано припиненими зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 738/54-С від 8 серпня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 5 січня 2021 року. Зі змісту вказаного рішення встановлено, що зобов`язання [PERSON] перед кредитором виконано в повному обсязі. Враховуючи, що зобов`язання позивача за кредитним договором № 738/54-С від 8 серпня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON] , припинені виконавчий напис № 3874 від 22 вересня 2020 року про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 738/54С від 8 серпня 2007 року виданий неправомірно, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved