Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Преміал" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 грудня 2013 року працювала в ТОВ «Альфа Преміал» на посаді менеджера зі збуту. Наприкінці серпня 2014 року вона подала заяву про звільнення її з роботи за згодою сторін з 12.09.2014 року. Однак, у день звільнення їй не була видана належно оформлена трудова книжка. Їй пояснили, що трудова книжка знаходиться в центральному офісі товариства в м. Луцьк і її за кілька днів передадуть. Неодноразово зверталась до відповідача з проханням видати трудову книжку, проте відповідач її прохання ігнорував, а пізніше їй сказали, що трудову книжку «просто так» вона не отримає. На письмове звернення від 28.04.2015 року щодо видачі трудової книжки, відповідач у відповіді від 12.05.2015 року вих. № 52 вказав, що ніби-то у неї перед TOB «Альфа Преміал» рахується заборгованість в сумі 10\~438,91 грн., які вона незаконно привласнила. Її чергове звернення до відповідача від 21.05.2015 року з проханням надати підтверджуючі документи щодо ніби-то наявної заборгованості та видачі трудової книжки залишилось без відповіді. Трудову книжку не видали до цього часу. Крім того, залишось без відповіді звернення щодо видачі довідки про заробітну плату. Зважаючи на вищевказане, час вимушеного прогулу з 12.09.2014 року по 19.06.2015 року складає 192 робочих дні, а з відповідача підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.09.2014 року по 19.06.2015 року в сумі 12\~591,36 грн. Відповідач фактично позбавив її гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі на життя. Вказані незаконні дії відповідача призвели до моральних переживань, втрати душевного спокою, постійного перебування у пригніченому стані, труднощами в офіційному працевлаштуванні. Така ситуація негативно впливає на її життя, впливає на спілкування з оточуючими, порушила нормальні життєві зв'язки, та вимагає додаткових зусиль для організації її життя. Тому, враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 237-1 КЗпП України, вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн., що підтверджується вищезазначеними судженнями. Вказана сума визначена нею оціночно згідно її внутрішніх хвилювань та переконань. Просить суд зобов'язати TOB «Альфа Преміал» (код ЄДПРОУ 35128812) видати їй належно оформлену її трудову книжку, стягнути з TOB «Альфа Преміал» (код ЄДПРОУ 35128812) на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12\~591,36 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю з підстав викладених у письмових запереченнях поданих до позовної заяви в яких вказав, що при звільненні [PERSON] ТOB «Альфа Преміал», відповідальним працівником - головним бухгалтером [PERSON] , були чітко виконані вимоги КЗпП України та видано трудову книжку, про що позивачка розписалася у Журналі реєстрації трудових книжок. Однак, при перевезенні документації з офісу TOB «Альфа Преміал», який знаходився за адресою: Волинська область, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 8, вищевказаний Журнал реєстрації трудових книжок разом з іншою документацією TOB «Альфа Преміал» було втрачено. Даний факт підтверджується актом про втрату документів підприємства від 03.05.2015 року . Також з [PERSON] при звільненні було проведено повний розрахунок, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку: 661, відомостями зарахувань на картрахунки працівників TOB «Альфа Преміал» №21 від 29 серпня 2014 року та № 29 від 14 жовтня 2014 року, а також платіжними дорученнями. Трудову книжку позивачу було видано з дотриманням вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, відповідно, у позивача не було вимушеного прогулу, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову - зобов'язання TOB «Альфа Преміал» видати [PERSON] її трудову книжку та стягнення з TOB «Альфа Преміал» на її користь заробітку за час вимушеного прогулу. Крім того, в позовній заяві [PERSON] не просить суд про визнання її звільнення з TOB «Альфа Преміал» незаконним та поновлення її на роботі, а також не надає рішення суду яке набрало законної сили про визнання незаконним її звільнення з TOB «Альфа Преміал». З урахуванням того, що TOB «Альфа Преміал» жодним чином не було порушено законних прав позивача, оскільки звільнення, видача трудової книжки та розрахунок з [PERSON] було проведено TOB «Альфа Преміал» в суворій відповідності до приписів КЗпП України, відсутні правові підстави для стягнення з TOB «Альфа Преміал» на користь позивача моральної шкоди. Просить суд відмовити повністю в задоволенні позову [PERSON] до TOB «Альфа Преміал» (код ЄДПРОУ 35128812) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв'язку з незаконністю та необґрунтованістю вимог позивача. Додатково пояснив, що у вересні 2015 року звернувся до міліції з заявою щодо втрати документів. Заперечив факт звернення позивачкою в період з вересня 2014 року по квітень 2015 року з приводу повернення їй трудової книжки. При переїзді трудові книжки працівників втрачені не були. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Позивачка в судовому засіданні 19.11.2015 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд зобов'язати TOB «Альфа Преміал» (код ЄДПРОУ 35128812) видати їй належно оформлену її трудову книжку, стягнути з TOB «Альфа Преміал» (код ЄДПРОУ 35128812) на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19\~865,56 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити, крім того не заперечила щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивача та її представника, пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в ТОВ «Альфа Преміал» на посаді менеджера зі збуту з 02 грудня 2013 року. Згідно поданої заяви [PERSON] була звільнена з займаної посади 12 вересня 2014 року за згодою сторін. При звільненні [PERSON] були нараховані та зараховані на картковий рахунок позивачки розрахункові кошти, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні платіжними дорученнями, відомостями зарахувань на картки працівників коштів. 28.04.2015 року [PERSON] письмово зверталася до ТОВ «Альфа Преміал» з приводу видачі їй трудової книжки. З відповіді ТОВ «Альфа Преміал» від 12.05.2015 року вих. № 52 вбачається, що до моменту отримання листа жодних інших усних чи письмових запитів щодо невидачі належним чином оформленої трудової книжки після звільнення 12.09.2014 року, не отримували. Крім того в листі вказано, що у [PERSON] перед TOB «Альфа Преміал» рахується заборгованість в сумі 10\~438,91 грн., які вона незаконно привласнила. Звернення позивача від 21.05.2015 року з проханням надати підтверджуючі документи щодо ніби-то наявної заборгованості та видачі трудової книжки залишилось без відповіді. З оглянутого судом акту від 03.05.2015 року, складеного комісійно, вбачається, що під час перевезення документації з офісу ТОВ «Альфа Преміал», який знаходився за адресою: Волинська обл., с. Рованці, вул. Промислова, 8 було втрачено документи, в тому числі журнал реєстрації трудових книжок. Згідно довідки про доходи від 04.09.2015 року № 62, середній заробіток [PERSON] становив: 2\~857,34 грн. з розрахунку: 1417,00 грн. + 1\~440,00 грн.= 2\~857,34 грн.: 2 місяці= 1428,50 грн. Середньодення заробітна плата становила - 66,44 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заяву на звільнення писала в той же день, що і позивачка [PERSON], а саме - 28.08.2014 року. Заяви вони писали в м. Рівне та здали директору Рівненснького відділу [PERSON] Трудову книжку обіцяли привезти з м. Луцьк пізніше, проте не видали і по даний час. Згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Порядок видачі трудової книжки в разі звільнення працівника передбачено п. 4 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, де зазначено, що при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. Даний пункт Інструкції №58 кореспондується з ч. 4 ст. 235 КЗпП України, де також передбачено, що в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вирішуючи питання наявності вини відповідача в затримці видачі трудової книжки суд виходить з того, що саме на власника покладається обов'язок видачі, зберігання і ведення трудових книжок (п. 4 постанови Кабінету Міністрів "Про трудові книжки працівників"). При цьому на підтвердження одержання трудової книжки працівник розписується в особистій картці та книзі обліку руху трудових книжок. Таким чином суд приходить до переконання, що підпис працівника підприємства в особистій картці та книзі обліку руху трудових книжок є необхідною умовою повернення йому трудової книжки. Судом вищезазначено, що фактичне місце роботи позивачки [PERSON] до її звільнення було в м. Рівне, однак, трудова книжка перебувала на зберіганні за місцем прийняття позивачки на роботу в ТОВ «Альфа Преміал» за юридичною адресою: м.Луцьк Волинської області, куди була здана та отримана під розписку відповідальним працівником на зберігання. Відповідно п. 4.2. Інструкції № 58 передбачає, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Судом встановлено, що в останній робочий день позивачка була на робочому місці в м. Рівне. Відповідачем не надано достовірних доказів на спростування даного факту, що 29.08.2014 року [PERSON] особисто прибула в м. Луцьк та подала заяву на звільнення, отримала наказ та оформлену трудову книжку, а судом такого факту встановлено не було. Пояснення відповідача спростовуються показаннями свідка [PERSON] Тому суд прийшов до висновку, що в день звільнення [PERSON] трудова книжка видана не була. Оскільки фактичне місце виконання трудових обовязків [PERSON] не співпадало з місцем її працевлаштування та місцем зберігання її трудової книжки, тобто відповідач був відсутній за місцем працевлаштування (місцем зберігання трудової книжки) в день звільнення, суд вважає, що відповідачу слід було вжити заходи з метою повернення позивачу його трудової книжки на наступний день після його звільнення шляхом направлення повідомлення з проханням висловити згоду на пересилання книжки на будь-яку зазначену позивачем адресу. Достовірних доказів на підтвердження доводів представника відповідача щодо втрати журналу обліку трудових книжок та встановленні виннної особи в цьому, судом не встановлено. Таким чином, суд на підставі достовірно встановлених судом доказів, прийшов до висновку, що з вини відповідача позивачці в день звільнення не було видано належно оформлену трудову книжку, тому позов в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Преміал" (код ЄДРПОУ 35128812) видати [PERSON] налележно оформлену трудову книжку підлягає до задоволення. Виходячи з положень ч. 4 ст. 235 КЗпП України підлягає до задоволення позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За період з 12.09.2014 року по 19.11.2015 року підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 19\~865,56 грн. з розрахунку: 299 робочих дні х 66,44 грн. (одноденний заробіток) = 19\~865,56 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, \~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., що на думку суду відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: partial