Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом у якому вказує, що 16.10.2009 року вона уклала спадковий договір з [PERSON], який зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А. за номером № 1629 . На підставі спадкового договору їй повинна після смерті [PERSON] перейти квартира [ADDRESS]. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого комітетом з управління комунальним майном Нікопольської міської ради 10.09.2007 року та зареєстровано в КП „ Нікопольське міжміське бюро технічної інвентарізації" 17.10. 2007 року. [NUMBER] [PERSON] померла. При оформленні документів по спадковому договору з"ясувалося, що ? частина квартири [ADDRESS] належить Нікопольській об"єднаній державній податковій інспекції на підставі свідоцтва про право власності від 30.04.1999 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 21.04.1999 року за № 255/2. Позивач вважає, що [PERSON] була наймачем квартири і вся квартира повинна належати [PERSON] та перейти по спадковому договору позивачці. Позивач просить скасувати рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 21.04.1999 року за № 255/2 про визнання права власності за Нікопольською об"єднаною державною податковою інспекцією на ? чстину квартири [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на ? частину приватизованої квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник Нікопольської об"єднаної державної податкової інспекції позов не визнала і послалась на те, що ? частина приватизованої квартири [ADDRESS] була передана ОДПІ як конфісковане майно [PERSON] на підставі ст.22 Закону України „ Про державну податкову службу в Україні", а також постанови Кабінету міністрів України № 1340 від 25.08.1998 року „ Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним", що діяли на момент правовідносин. Представник Нікопольської міської ради позов не визнала, послалась на те, що по спадковому договору [PERSON] отримала 3/4 частини квартири яка була у власності [PERSON] , тому рішення Нікопольської міської ради не може оспорювати. Вислухавши сторін , дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 05.05.1994 року комітет комунальної власності Нікопольської міської ради на підставі Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду" видав свідоцтво про право власності на житло - на квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] порівну. Свідоцтво було зареєстровано Нікопольським МБТІ у реєстрову книгу за №13-3278-3 ( а.с. 36,37 ). Позивач в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] [PERSON] її онук, а [PERSON]- зять. Всі вони на той момент проживали і були зареєстровані в квартирі. Як [PERSON] повторно приватизувала ? вказаної квартири судом не встановлено. Свідоцтва про право власності [PERSON] на ? часток квартири позивач не надала. 16 жовтня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали спадковий договір за яким [PERSON] передавала після своєї смерті [PERSON] ? квартири [ADDRESS] ( а.с.14). Позивач не заперечує , що [PERSON] був засуджений і можливо була конфіскація майна. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 21.09.1999 року №255/2 за Нікопольськю об"єднаною державною податковою інспекцією було визнано право власності на ? частина квартири [ADDRESS] ( а.с.26). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК передбачає, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач не надала доказів які б свідчили, що рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 21.09.1999 року №255/2 яким за Нікопольськю об"єднаною державною податковою інспекцією було визнано право власності на ? частина квартири [ADDRESS] є незаконним. Стаття 64 Житлового кодексу України, статті 328,344 Цивільнго кодексу України на які посилається позивач у позовній заяві до даних правовідносин не приміняються.

Outcome: dismissed