Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] загальною площею 95,1 кв.м . та квартиру [ADDRESS] загальною площею 71,3 кв.м ., які належать [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2006 року між акціонерним банком "Синтез" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 070706/5 за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 180 000,00 доларів США, яка в подальшому, спочатку згідно Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 29.03.07 була збільшена до 200 000, 00 дол. США, потім згідно Додаткової угоди №2 до Кредитного договору від 31.05.07 року, була збільшена до 310 000,00 дол. США, а потім вже згідно Додаткової угоди №3 до Кредитного договору від 03.04.08 року, була збільшена до 650 000,00 дол. США. Строк дії вказаного кредиту відповідно до вказаних угод було укладено до 02.04.2009 року з відсотковою ставкою 18% річних. Відповідно до додаткової угоди від 28.01.2009 року заборгованість за кредитом в розмірі 426 482,00 дол. США було переведено в заборгованість за кредитним договором починаючи з 28.01.2009 року складає 2 772 133,00 грн.. 28.01.2009 року між АБ "Синтез" та ТОВ "Українська телекомунікаційна компанія" було укладено договір відступлення права вимоги б/н за зобов'язаннями, що випливають з вищевказаного кредитного договору. 28.01.2009 року між АБ "Синтез" та ТОВ "Українська телекомунікаційна компанія" було укладено договір відступлення права за договором іпотеки, відповідно до якого позивач приймає всі права за договором іпотеки від 07.07.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON], як майновий поручитель, передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 95,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також трьохкімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.09.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 590 426,00 грн., однак [PERSON] до виконання вказаного рішення так і не приступив. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засіданя не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у свою відсутність до суду не направили. Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача та третьої особи, вважає можливим розглядати справу у їх відсутність на підставі ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07.07.2006 року між акціонерним банком "Синтез" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 070706/5 за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 180 000,00 доларів США, яка в подальшому, спочатку згідно Додаткової угоди №1 до Кредитного договору від 29.03.07 була збільшена до 200 000, 00 дол. США, потім згідно Додаткової угоди №2 до Кредитного договору від 31.05.07 року, була збільшена до 310 000,00 дол. США, а потім вже згідно Додаткової угоди №3 до Кредитного договору від 03.04.08 року, була збільшена до 650 000,00 дол. США. Строк дії вказаного кредиту відповідно до вказаних угод було укладено до 02.04.2009 року з відсотковою ставкою 18% річних (а.с.7-15). Відповідно до додаткової угоди №5 від 28.01.2009 року укладеної до кредитного договору № 070706/5 від 07.07.2006 року, вбачається, що заборгованість за кредитом в розмірі 426 482,00 дол. США було переведено в заборгованість за кредитним договором починаючи з 28.01.2009 року складає 2 772 133,00 грн. (а.с.16). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07.07.2006 року між АБ "Синтез" та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки жилих приміщень, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку АБ "Синтез" належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 95,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також трьохкімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-24). Відповідно до договору про відступлення права вимоги (б/н) від 28.01.2009 року, вбачається, що АБ "Синтез" передає, а ТОВ "Українська телекомунікаційна компанія" приймає всі права вимоги за кредитним договором № 070706/5 від 07.07.2006 року, що був укладений між АБ "Синтез" та [PERSON] (а.с.25-27). Відповідно до договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.01.2009 року, вбачається, що АБ "Синтез" відступає, а ТОВ "Українська телекомунікаційна компанія" приймає всі права за договором іпотеки, що був укладений в м.Києві 07.07.2006 року між АБ "Синтез" та [PERSON]. (а.с.28-30). Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25.09.2012 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська телекомунікаційна компанія" до [PERSON], треті особи: [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 590 426,00 грн. (а.с.31-33). З копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 38852501 від 18.07.2013 на підставі виконавчого листа № 2610/16057/2012 виданого 14.03.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Українська телекомунікаційна компанія" боргу в розмірі 3 593 645, 00 грн., вбачається надання боржнику самостійно виконати рішення суд в семиденний термін з моменту винесення вказаної постанови (а.с.36). З копії витягу по виконавчому провадженню № 38852501, вбачається, що в термін наданий державним виконавцем рішення суду боржником в самостійному порядку не виконано (а.с.37-39). Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за договором забезпечується заставою двох трьохкімнатних квартир майнового поручителя [PERSON], що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.5. договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 цього договору та всіх видатків, передбачених кредитним договором, витрат, пов'язаних з реалізацією предмету іпотеки, та всіх додаткових майнових і немайнових обов'язків, які можуть виникнути внаслідок укладення між іпотеко держателем та позичальником в майбутньому угод в рамках кредитного договору, іпотекодавець на умовах, передбачених цим договором, передає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: предмет іпотеки являє дві квартири, а саме: трьохкімнатна квартира, загальною площею 95,1 кв.м., жила площа 67,8 кв.м.. Адреса: [ADDRESS]; трьохкімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., жила площа 46,2 кв.м.. Адреса: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.7. договору іпотеки, вартість предметів іпотеки за домовленістю сторін становить: трьохкімнатна квартира загальною площею 95,1 кв.м., жила площа 67,8 кв.м.. Адреса: [ADDRESS] становить 1 010 000,00 грн.; трьохкімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., жила площа 46,2 кв.м.. Адреса: [ADDRESS] становить 757 500,00 грн., в сумі разом 1 767 500,00 грн., з чим сторони погоджуються. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.2. договору іпотеки іпотеко держатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію, у наступних випадках: - якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Положеннями ч. 1 ст. 575 та ст. 589 ЦК України регламентовано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, ч.ч. 1, 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п.1.7 договору іпотеки заставна вартість предметів іпотеки складає 1 767 500,00 грн.. Також, у відповідності до положень ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що до вказаних правовідносин, не застосовуються положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян приймаються судом так як в даному випадку кредит було переведено відповідно до додаткової угоди № 5 від 07.07.2006 року в національну валюту - гривні, а також слід зазначити, що відповідач має інше зареєстроване місце проживання: [ADDRESS], тобто іпотечне майно не являється єдиним місцем проживання [PERSON]. Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатна квартира загальною площею 95,1 кв.м., жила площа 67,8 кв.м.. Адреса: [ADDRESS] та трьохкімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., жила площа 46,2 кв.м.. Адреса: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Відповідно до п. 42 зазначеної вище Постанови Пленуму резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Частиною 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку"передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постановою від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено - право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках, наприклад при передачі заставодавцем/іпотекодавцем предмета застави/іпотеки іншій особі без згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було необхідним (частина друга статті 586, пункт 2 частини другої статті 592 ЦК); порушення обов'язків, установлених іпотечним договором (частина перша статті 12 Закону України "Про іпотеку"); порушення споживачем умов договору про надання споживчого кредиту (частина десята ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Крім того, у відповідності до положень ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог наступним чином: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №070706/5 від 07 липня 2006 року та укладених до нього додаткових угод №1 від 29.03.2007 року, № 2 від 31.05.2007 року, №3 від 03.04.2008 року, № 4 від 28.01.2009 року, №5 від 28.01.2009 року укладених між АБ "Синтез" та [PERSON], в загальній сумі 3 593 645,00 грн. - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 95,1 кв.м., жила площа 67,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та трьохкімнатну квартиру, загальною площею 71,3 кв.м., жила площа 46,2 кв.м., що знаходиться за адреса: [ADDRESS], шляхом продажу з прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 575, 589, 624, 625, 629,1050, 1054ЦК України, ст.ст. 7, 23, 33, 37, 38, 39, 41, 43Закону України "Про іпотеку", з урахуванням п.9, 41, 42Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"та

Outcome: approved