Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У червні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що він 07.05.2016 близько 10-00 на власному автомобілі [NUMBER] рухався по автодорозі Клишки-Шостка в напрямку м. Шостка. На ділянці дороги, розташованій по вул. Бакинських комісарів м. Шостка, позивач помітив мікроавтобус БАЗ 22154, д.н.з. [NUMBER], який знаходився з лівого краю проїзної частини на узбіччі. Коли позивач майже порівнявся з вказаним транспортним засобом, водій останнього (відповідач [PERSON]) почав зустрічний рух та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав позивачу перевагу в русі, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження. З метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди були викликані працівники сектору з БДР Шосткинського ВП ГУ Національної поліції в Сумській області, які відібрали відповідні пояснення. Однак, як вказує позивач, протокол про адміністративне правопорушення не складався, оскільки [PERSON] та власником мікроавтобусу [PERSON], який також прибув на місце скоєння ДТП, позивачу було запропоновано скористатися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому, як вказує позивач, правом спільного складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники даної пригоди не скористались, оскільки водій мікроавтобусу [PERSON] відмовився в усній формі від відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу позивача. З урахуванням вищевикладених обставин позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів - водія транспортного засобу та його власника майнову шкоду, що складається з вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля в сумі 11942 грн. та вартості експертного дослідження в сумі 800 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] необхідно відмовити враховуючи таке. В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач пояснив, що на місці скоєння ДТП відповідач [PERSON] визнавав свою вину, вказуючи, що розмовляв по телефону та не помітив транспортного засобу яким керував позивач. Позивач вказує, що їхав по своїй смузі руху в напрямку м. Шостка назустріч маршрутці, яка стояла на протилежному узбіччі. Коли між транспортними засобами була відстань приблизно 4 - 5 м., маршрутка почала раптово здійснювати маневр розвороту. Позивач для уникнення удару почав виїзжати на праве узбіччя по ходу його руху. Місце контакту (удару), за словами позивача, - ліві задні двері його автомобіля. Пропозиція не складати протокол про адміністративне правопорушення була від [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] пояснив, що 07.05.2016 був його першим робочим днем на посаді водія пасажирського автобуса у фізичної особи - підприємця [PERSON] В цей день він виїхав на маршрут для стажування у супроводі [PERSON] На кінцевій зупинці маршруту на вул. Бакінських комісарів ("Сільгоспхімія") він зупинився на узбіччі. Визнає, що на цій ділянці дорога пряма та добре проглядалась. Водночас, відповідаючи на запитання вказав, що оглядовості заважали дерева. Коли почав розвертатись, він не бачив автомобіля під керуванням позивача, вказує, що даний автомобіль з'явився зненацька. Вказує, що можливо автомобіль під керуванням [PERSON] був поза полем його зору, помітив його приблизно за 5 м. Безпосередньо перед зіткненням його транспортний засіб був розташований перпендикулярно дорозі. Вказує, що пошкодження на мікроавтобусі наявні на бампері. На запитання в чому причина дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] відповів, що причина в тому, що він не побачив автомобіля під керуванням [PERSON] Відповідач [PERSON] пояснив, що він як фізична особа - підприємець здійснює діяльність з перевезення пасажирів у маршрутних таксі. [PERSON] 07.05.2016 вийшов на роботу перший день та керував належним [PERSON] транспортним засобом, перебував на маршруті та проходив стажування. Автобус БАЗ 22154, д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] перебуває у власності [PERSON] Визнав, що [PERSON] він фактично допустив до роботи. Відповач [PERSON] визнав, що в даній ДТП наявна вина [PERSON] (...якщо по правилам, то [PERSON] винуватий). Свідок [PERSON] показала, що 07.05.2016 року близько 10 год. зі своєю сім'єю їхала з с.Ковтунове по дорозі Клишки-Шостка до м.Шостка на машині ВАЗ 2109. Маршрутку на дорозі побачила метрів за 100, погода була сонячною, дорога проглядалась добре. Маршрутка почала розворот при наближенні автомобіля в якому перебував даний свідок. [PERSON] сиділа за водієм, весь удар прийшовся в її сторону, двері заклинило. До машини підійшов водій маршрутки та попросив вибачення, сказав, що говорив по телефону і не побачив машини. Також вказала, що [PERSON] викликав поліцію. Згодом під'їхав господар маршрутки. Поліція опитувала її сестру, водія автомобіля та маршрутки. Свідку відомо, що за згодою сторін всі домовилися на оформлення "європротоколу" та на відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] Свідок [PERSON] вказала, що 07.05.2016 вона та сім'я [PERSON] їхали із с.Ковтунове до м.Шостка по правій стороні дороги, по своїй смузі руху. Наближаючись до м. Шостка приблизно за 200-150 метрів побачила, що на обочині з лівого боку стояла маршрутка жовтого кольору, наблизившись побачила, що водій маршрутного таксі дивився в інший бік та розмовляв по телефону. Коли відстань була приблизно 5 метрів, маршрутка почала різко розвертатись. Після зіткнення водій маршрутки підійшов до пасажирів автомобіля і почав просити пробачення сказавши, що «розмовляв по телефону з кумом і не побачив, що ви їхали». Свідок [PERSON] (працівник сектору БДР Шосткинського відділу поліції) показав, що 07.05.2016 від чергового Шосткинського ВП надійшло повідомлення, що в м. Шостка на вул. Бакінських Комісарів сталось ДТП. По приїзду свідка та інших інспекторів ([PERSON] та [PERSON]) на місце ДТП було встановлено, що його учасниками є водій маршрутного таксі та водій автомобіль ВАЗ 2109. Ознак алкогольного сп'яніння виявлено не було. Водії пояснили, що тілесних пошкоджень ніхто не отримав та виявили бажання скористатися оформленням ДТП шляхом складання "європротоколу". Були опитані учасники ДТП - водії автомобіля, маршрутного таксі та пасажирка, після опитування транспортні засоби забрали з проїзної частини. Свідок здійснював фотозйомку місця події та погодився надати фотографії. Свідок вказав, що місце пригоди являє собою прямий відрізок дороги, з лівої сторони будівля сільгоспхімії, дорога проглядається в обидві сторони добре, з дороги виїзд є зі сторони підприємства сільгоспхімії. Свідок вказав, що на місці ДТП водій маршрутки свою вину визнавав. Свідок [PERSON] надав показання аналогічні показанням свідка [PERSON] Зокрема, вказав, що водій автомобіля ВАЗ 2109 пояснив, що він рухався зі сторони с.Клишки в напрямку м.Шостка і в районі сільгоспхімії мікроавтобус стояв у края проїзної частин, а потім став розвертатись і не пропустив автомобіль ВАЗ 2109. Вказує, що в даній дорожній ситуації водій мікроавтобуса повинен був пропустити водія автомобіля ВАЗ 2109. Свідок [PERSON] надав показання аналогічні показанням свідків [PERSON] та [PERSON] З висновку за фактом ДТП /а.с. 7/, пояснень водіїв [PERSON] та [PERSON] безпосередньо на місці ДТП, показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], фотографій з місця події, які надав свідок [PERSON] вбачається, що зіткнення транспортних засобів - мікроавтобуса БАЗ 22154, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] відбулось з вини водія [PERSON] Так, відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Пунктом 10.1 Правил передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а відповідно до абзацу 2 пункту 10.4 Правил водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам. Маневр розвороту виконував саме водій [PERSON] Під час судового розгляду [PERSON] в різній інтерпретації вказував, що "він не побачив" наближення зустрічного транспортного засобу, що останній з'явився "зненацька", чи то був поза "полем його зору". З урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, передбаченого ст. 11 ЦПК України суд приходить до висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб позивача зазнав пошкоджень є порушення відповідачем [PERSON] вищевказаних правил дорожнього руху. Будь-яких доказів вини [PERSON] у завданні шкоди під час взаємодії транспортних засобів (джерел підвищеної небезпеки) в ході судового розгляду не встановлено. Згідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В той же час, ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали, що перебували між собою у трудових правовідносинах відповідно, як найманий працівник та власник. В межах розгляду даної справи (ст. 11 ЦПК України) та враховуючи зміст ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не потребує доказування. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідальність за заподіяну позивачу майнову шкоду має нести [PERSON] як особа, з якою [PERSON] (з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода) перебував у трудових відносинах. Судом встановлено, що 03.06.2016 судовим експертом-автотоварознавцем було складено висновок експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №40, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER], отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу належного відповідачу. Зокрема, експертом визначено, що вартість робіт для повного відновлення транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER], складає 11 942 грн. 10 коп. (одинадцять тисяч дев'ятсот сорок дві гривні 10 копійок). Даний висновок не був спростований відповідачами допустимими доказами (висновком іншого експертного дослідження), а тому суд вважає даний висновок достатнім доказом розміру майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved