Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у якому просить позбавити останнього батьківських прав й передати дітей на опікування органу опіки та піклування в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги їм не надає. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації, третя особа- приватний заклад Житомирський соціально-реабілітаційний центр для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ", в якій він просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] з ним по місцю його проживання за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він неодноразово звертався до органу опіки та піклування Народицької РДА та Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ", але йому в поверненні дітей було відмовлено. Вважає що цим порушуються його права, оскільки судом не було позбавлено його батьківських прав відносно дітей. Представники органу опіки та піклування в судових засіданнях позовні вимоги підтримали, пояснивши, що відповідач не належному рівні ставиться до своїх батьківських обов'язків, не забезпечує нормальних умов для виховання та розвитку дітей, що виражається в не забезпеченні за місцем свого проживання необхідних умов для проживання, розвитку та виховання дітей, перебування у відносинах з особою, яка позбавлена батьківських прав, конфліктах з членами своєї сім'ї, неналежному матеріальному забезпеченні, минулим притягненням до кримінальної та адміністративної відповідальності. В 2015 році за заявою [PERSON] діти були прийняті на проживання та виховання в Житомирський соціально-реабілітаційний центр для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ". [PERSON] після смерті матері дітей, відвідував останніх в центрі, мав бажання забрати їх додому, неодноразово звертався з цим питанням до представників органу опіки та піклування. Комісією з питань захисту прав дитини Народицької райдержадміністрації 11.08.2017 року прийнято рішення щодо звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. Інших рішень, комісія з приводу неналежного ставлення до своїх батьківських обов'язків щодо дітей відносно [PERSON], або заборони проживати їх з батьком, не приймала. Щодо задоволення зустрічного позову заперечує з підстав, викладених нею вище. Відповідач (за зустрічним позовом позивач) в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів не визнав, зазначивши, що він є батьком [PERSON], [PERSON]. До 2014 року він та його нині покійна колишня дружина [PERSON] разом виховували дітей. Під час відбування покарання [PERSON], за вчинення злочину в місцях позбавлення волі, діти певний час проживали з ним, але потім [PERSON] став проживати в бабусі [PERSON], яка в послідуючому віддала дитину на виховання в дитячий центр, який знаходиться в м.Коростені. Дізнавшись про це, він поїхав та забрав сина до себе. Після звільнення з місця відбування покарання, в лютому 2015 року, [PERSON] взяла в нього дітей, нібито погуляти, а сама віддала їх на виховання в Житомирський дитячий центр «Алюмім». Він неодноразово перевідував дітей в зазначеному центрі, намагався їх забрати до себе додому, але в цьому йому відмовляли. Діти його люблять, він їх також. На даний час він працює, проживає з матір'ю в будинку в смт.Народичі, в якому є всі необхідні умови для проживання та виховання його дітей, спиртними напоями не зловживає, підтверджує те, що іноді виникали конфлікти з його колишньою дружиною, але по причині її легковажної поведінки, тому просить визначити місце проживання дітей з ним. Представник відповідача (за зустрічним позовом позивача) підтвердив пояснення [PERSON], та доповнив, що ніяких підстав не віддавати дітей на проживання відповідачу органом опіки та піклування не має, оскільки він є їхнім батьком і будь-яке судове рішення про позбавлення його батьківських прав відносно дітей останнього, не приймалось. Крім того, додатково пояснив суду, що [PERSON] неодноразово заявляв йому, що не заперечує, щоб діти навчались в приватній гімназії в м.Житомирі. Третя особа [PERSON] пояснила, що до розлучення її доньки з відповідачем діти проживали з батьками, коли її донька відбувала покарання в місцях позбавлення волі, [PERSON] проживав з нею, а [PERSON] з батьком. [PERSON] постійно перевідував [PERSON]. Оскільки її внуки [PERSON] та [PERSON] виховувались в неблагополучній сім'ї, батьки не забезпечували їх всім необхідним для проживання, виховання та розвитку, тому на початку 2015 року, за заявою доньки, діти, приймаючи до уваги їхнє єврейське походження, були прийняті на виховання в Житомирський дитячий центр «Алюмім». [PERSON] часто бив її доньку, діти росли в конфліктній сімейній атмосфері. З того часу, як діти стали виховуватись в центрі, [PERSON] поїхав перший раз до них тільки в 2017 році, тобто до цього часу життям дітей не цікавився. Представники третьої особи Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ" пояснили, що в лютому 2015 року до них з заявою звернулась [PERSON], в якій просила взяти на опікування її дітей [PERSON] та [PERSON], документально підтвердивши, що діти мають єврейське походження. З того часу діти стали постійно проживати та виховуватись в їхньому закладі. Спочатку вони відвідували дитсадок, на даний час вже ходять до школи. Вони забезпечені всім необхідним, мається 5-разове харчування, кожного року вихованці центру оздоровлюються в таборах. Декілька разів до дітей приїздив батько, якому забрати дітей додому не дозволяли, оскільки він один раз був в стані алкогольного сп'яніння, другий - без відповідних документів. Крім того, закладу стало відомо, що останній не на належному рівні ставиться до своїх батьківських обов'язків, а органом опіки та піклування подано до суду позов про позбавлення його батьківських прав. В розмовах з дітьми, останні хочуть залишитись далі жити в центрі. Крім того доповнили, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, дітей фактично доглядає його бабуся, коли діти знаходяться в смт.Народичі. [PERSON] не зможе в повній мірі матеріально забезпечити дітей належними умовами для їх проживання, виховання та розвитку зі своє зарплатою в розмірі 3200 гривень, крім того в будинку, де він проживає відсутні належні умови для проживання дітей. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача (за зустрічним позовом позивача), третьої особи та представників третьої особи,думку дітей, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]Матір'ю дітей є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.03.2009 (а.с.4), серії [NUMBER] від 12.07.2010 (а.с.5). З лютого 2015 року, за заявою [PERSON], її спільні діти з відповідачем, [PERSON] та [PERSON], перебувають в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ". Після смерті [PERSON], відповідач неодноразово звертався до органу опіки та піклування Народицької РДА Житомирської області та Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко «Алюмім» з проханням повернути йому дітей. За час перебування дітей в зазначеному закладі, відповідач періодично їх відвідував, але не в достатньому обсязі. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено,що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно акту обстеження умов проживання від 08.08.2017 року (а.с.46), за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] створені задовільні умови проживання, у будинку прибрано, для дітей підготовлена окрема кімната, в якій є місця для сну та відпочинку, в будинку проживає [PERSON] зі своєю малолітньою дитиною, між членами сім'ї часто виникають суперечки, подвір"я не прибрано, [PERSON] ніде не працює. Копію акту обстеження умов проживання від 30.11.2017 року та фотографії суд як доказ, що поданий представником третьої особи Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ" під час розгляду справи по суті 18.01.2018 року, визнає неприйнятним до розгляду, оскільки він не поданий у встановлений законом строк і особа, яка їх подала не вказала причин неможливості подання цього доказу у вказаний строк, що не залежали від її волі. У висновку від 26 грудня 2017 року (а.с.134-135) орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації зазначив, що вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки батько негативно ставиться до виконання батьківських обов'язків, характеризується з незадовільної сторони, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в будинку, де планує проживати з дітьми, частково дотримані санітарно-гігієнічні норми проживання. На даний час працює на роботі, дохід становить 3600 грн. в місяць. За весь час перебування дітей в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ" [PERSON] був декілька разів. Оцінюючи факти притягнення відповідача до кримінальної та адміністративної відповідальності, суд враховує те, що дійсно мали місце факти заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] своїй дружині, та сварки з бабусею і матір'ю, але вважає, що ці проступки відбувались в 2014-2015 роках, тобто на протязі останніх років випадків притягнення до відповідальності за вчинення злочинів чи правопорушень [PERSON] не було. Крім того, суд відмічає, що на даний час [PERSON] працює, алкоголем не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Народицької поліклініки не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання,що підтверджується довідкою-характеристикою з Народицької селищної ради за вих. №5 від 17.01.2018 року (а.с.151), довідкою лікаря Народицької поліклініки за вих.№80 від 03.10.2017 року. Належних доказів, які б підтверджували зловживання відповідачем [PERSON] алкоголем, суду надано не було, а це все безумовно свідчить, що поведінка відповідача змінилась в кращу сторону, до того ж, у суду відсутні відомості щодо застосовування відносно [PERSON] органом опіки та піклування будь-яких заходів попередження та впливу за неналежне ставлення його до своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він на прохання [PERSON], декілька разів на своєму автомобілі відвозив останнього в м.Житомир, в дитячий центр до його дітей. [PERSON] був постійно тверезий, коли він зустрічався з дітьми, останні були задоволені побаченням з батьком. Наскільки він зрозумів, що діти в центрі добре доглянуті, навчаються розмовляти на декількох мовах. Один раз також з ними їздила і [PERSON], яка по дорозі вживала спиртні напої, а також вимагала гроші в [PERSON] за те, щоб влаштувати побачення останнього з дітьми. Наскільки йому відомо, то [PERSON] працює в ТОВ «ОРАНДЖ ВУД». Свідок [PERSON] показав, що до нього в серпні місяці 2017 року, як до керівника громадської організації звернулись [PERSON] та його матір [PERSON] за допомогою у вирішенні питання щодо повернення малолітніх дітей [PERSON] додому з Житомирського дитячого центру. Під час розмови з останніми, він вияснив, що дітей в 2017 році батько не перевідував, ніде не працює, одягнений неохайно. Зробивши для себе висновок, що [PERSON] не на належному рівні ставиться до своїх обов'язків, та маючи великі сумніви що того, що батько зможе забезпечити всім необхідним своїх дітей для їх розвитку, виховання та навчання, тому він відмовився представляти їхні інтереси по вирішенню цієї ситуації. Свідок [PERSON] показала, що її син на протязі 7 років проживав разом зі своєю дружиною [PERSON]. Від шлюбу народилось двоє дітей. Коли [PERSON] відбувала покарання в місцях позбавлення волі, діти жили в них, потім [PERSON] став проживати в матері невістки, яка його відвезла в м.Коростень, в дитячий будинок. ЇЇ син їздив в м.Коростень, та забрав звідти дитину. Після звільнення з тюрми, [PERSON], забрала дітей в батька, та відвезла їх без відома останнього, на виховання в Житомирський дитячий центр. [PERSON] неодноразово їздив та перевідував дітей в центрі, намагався їх забрати додому, але в цьому йому відмовляли. Також і вона і її син неодноразово звертались до органу опіки та піклування Народицької РДА, щоб забрати дітей додому. На даний час [PERSON] вже не підтримує відносин з [PERSON], працює на роботі, отримує зарплату, спиртним не зловживає. Дійсно в 2017 році в неї виникав конфлікт з сином, але не з причини вживання спиртних напоїв останнім, чи інших причин, які б свідчили, що син веде аморальний спосіб життя. Отже, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання відповідачем обов'язків по вихованню дітей, що насамперед виразилось в нечастомувідвідуванні батьком своїх дітей під час їх перебування в дитячому центрі, незацікавленністю останнього розвитком та вихованням дітей в центрі, однак враховує, що ухилення від виконання будь-якого юридичного обов'язку це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, тому поведінка батька відносно своїх малолітніх дітей, у якого діти з моменту свого народження і фактично до 2015 року були на утриманні, який, у відсутності матері дітей, виховував одного з синів, а другого постійно перевідував, коли той був на вихованні в бабусі, який неодноразово звертався до представників органу опіки та піклування з питанням повернення дітей на проживання з ним та який періодично відвідує своїх дітей в закладі, в якому останні забезпечені всім необхідним для проживання, навчання та розвитку, спілкується з ними, проявляє до них батьківську турботу, не є свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками. Діти [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо них заперечували, на запитання суду пояснили, що батько любить їх, і вони його також, не хочуть, щоб його забирали від них. При ухваленні рішення суд критично ставиться до обставин, викладених у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав №02-33/2060 від 26.12.2017 року, оскільки висновок носить формальний характер. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити, відповідача попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на повному утриманні в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко «Алюмім», відповідач періодично перевідує дітей в дитячому закладі, бере участь в утриманні дітей, не відмовляється щодо матеріального забезпечення дітей, має бажання матеріально їм допомагати, тобто в судовому засіданні не доведено, що відповідачухиляється від обов'язку утримувати дітей, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про стягнення аліментів необхідно відмовити. Оскільки органом опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації Житомирської області не приймалось будь-яких рішень щодо перебування дітей [PERSON] та [PERSON] в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ", та заборону їх повертати на проживання з батьком, рішення комісії з питань захисту прав дитини Народицької райдержадміністрації 11.08.2017 року щодо звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей не є будь-якою перешкодою для проживання дітей з батьком, останнім також не надано суду доказів з приводу того, що орган опіки та піклування приймав будь-які рішення щодо заборони повернення йому дітей, отже будь-яких прав [PERSON] відносно його дітей, відповідачем (за зустрічним позовом) не порушено, а тому в задоволенні позову [PERSON] до органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON], [PERSON] з батьком, слід відмовити. Твердження представників третьої особи Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ" що дітям буде краще перебувати в їхньому центрі, так як в ньому вони забезпечені всім необхідним, мається 5-разове харчування, що [PERSON] не зможе матеріально забезпечити дітей належними умовами для їх проживання, виховання та розвитку, що в будинку, де мешкає останній відсутні належні умови для проживання дітей стосується предмету спору по зустрічному позову [PERSON] до органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, в задоволенні якого позивачу (за зустрічним позовом) відмовлено. Позивач (за зустрічним позовом відповідач) звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 7 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач (за зустрічним позовом позивач) сплатив судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: dismissed