Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» внести зміни до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторівв частині віднесенння суми вкладу Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 у розмірі 1 465 000,00 грн та суми відсотків за ним у розмірі 6553,56 грн. який укладено з [PERSON] до четвертої черги задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Посилаючись на те що 04.03.2014 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір № 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях. Відповідно до розділу 1 договору сума вкладу становила 700 000,00 грн., строк залучення вкладу - по 09 березня 2015 року, процентна ставка на суму вкладу становила 19,75% . На підставі п. 1.6 Договору банком було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] . У подальшому, сума вкладу була збільшена: на 240 000,00 грн 06.03.2014 на 45 000,00 грн. 01.04.2014 на 80 000,00 грн. 02.04.2014 на 50 000,00 грн. 05.05.2014 на 80 000,00 грн 08.05.2014 на 50 000,00 грн 03.06.2014 на 50 000,00 грн 01.07.2014 на 70 000,00 грн 11.08.2014 на 50 000,00 грн 14.08.2014 на 50 000,00 грн 14.01.2015. Відповідач: На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - «Фонд») 02.10.2015 року прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». 20.02.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора», відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації та повноваження ліквідатора Кадирова В.В. на два роки до 04.10.2019 року включно. 04.04.2019 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №772 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора", відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації на один рік до 04.10.2020 року включно. Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. 09.10.2015 року позивач через установи АБ «Укргазбанк» отримала гарантовану суму відшкодування за своїми вкладами у розмірі 200 тис. грн. Оскільки відомості про відкликання банківської ліцензії були опубліковані у газеті Голос України від 08.10.2015 № 187, а тому строк на подання заяви про включення до реєстру кредиторів було встановлено до 08.11.2015 року. 21 жовтня 2015 року [PERSON] подала до АТ «Дельта Банк» кредиторську вимогу про визнання кредитором АТ «Дельта банк». У подальшому у Рівненському відділенні АТ «Дельта Банк» позивачу було повідомлено, що її кредиторські вимоги було акцептовано уповноваженою особою та включено до відповідної черги задоволення вимог. Маючи на меті отримання детальної інформації, щодо розміру включених до реєстру кредиторів вимог та документів, які це підтверджують, 05.1 1.2019 [PERSON] подала до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запити на отримання виписок по рахунках з обліку кредиторських вимог та довідки про розмір акцептованих вимог кредиторів. За результатами звернення отримано банківські виписки по рахунках з обліку тіла та відсотків за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014. Так, виписка по рахунку № [NUMBER] підтверджує, що сума коштів, які було розміщено у якості вкладу становить - 1 465 000,00 грн . Виписка по рахунку № 263871 1 1286210 підтверджує, що впродовж дії договору банківського вкладу суми коштів які нараховувались у якості відсотків (за вирахуванням утриманих податків та зборів) перераховувались на картковий рахунок № [NUMBER] відповідно до умов договору банківського вкладу. А після введення до банку тимчасової адміністрації з 02.03.2015 по дату завершення дії вкладу (до 10.03.2015) відсотки за вкладом у розмірі 6 553,56 грн були обліковані виключно на рахунку з обліку відсотків без перерахування на картковий рахунок. Так виписка по рахунку № [NUMBER] підтверджує що сума нарахованих за цей період відсотків, яка вже не була перерахована на картковий рахунок склала 6553,56 грн. 20.11.2019 року за вих.№ 05-3416779/1 отримано довідку відповідно до змісту якої зазначено, що до четвертої черги задоволення вимог кредиторів включено вимоги у розмірі 2 407 851,97 грн, а до 7 черги - 1 471 566,53 грн. Також 20.11.2019 за вих № 05-3416779 від банку отримано лист, відповідно до змісту якого позивачу було надано пояснення, що сума коштів яка перебуває на обліку як сума коштів для задоволення вимог 7 черги складається із Загальна сума вкладу на дату завершення строку його дії складала - 1 465 000,00 грн. 1) суми коштів, які були розміщенні у якості вкладу за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 у розмірі 1 465 000,00 грн 2) суми відсотків у розмірі 6553,56 грн. за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 3) а також коштів на інших рахунках у банку які складали суми менші ніж 10 гривень. При цьому за змістом вказаного листа від 20.11.2019 за вих № 05-3416779 [PERSON] повідомлено, що включення суми коштів за вкладом № 003-№ 003-17519-040314 та відсотків за ним до 7 черги задоволення вимог кредиторів здійснено відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки такий вклад укладено з банком на індивідуальній основі. А включення суми у розмірі 12,97 грн до 7 черги задоволення вимог кредиторів здійснено за рахунками які складали суму меншу ніж 10 гривень відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Однак вказане судження про те, що Договір № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 укладено з банком на індивідуальній основі суперечить вимогам законодавства України а також судовій практиці, яка склалась у таких відносинах. Щ одо ю рисдикції спору Відповідно до висновків, які зроблені у Постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 757/56680/16-ц якщо спір виник з цивільно-правової угоди, тому такий спір щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. В частині другій статті 26 вказаного Закону визначено, що Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Оскільки укладаючи відповідний правочин позивачка була впевнена, що її права як споживача є належним чином застраховані, а саме шляхом гарантування її вкладу Фондом Гарантування вкладів фізичних осіб, наявність суми коштів у сьомій черзі порушує саму природу такого права, вказане порушує її права як споживача банківських послуг і є підставою для звернення до суду за захистом. Таким чином віднесення суми вкладу та частини відсотків за ним до сьомої черги позивач вважає грубим порушенням норм матеріального права. Тому просить позов задовольнити, розглядати справу в відсутність. Представники відповідача проти позову заперечували, відзив не надали, просили розглядати справу в відсутність. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 13.12.2019р. відкрито провадження по справі в порядку загального провадження. Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено , що 04.03.2014 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір № 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях. Відповідно до розділу 1 договору сума вкладу становила 700 000,00 грн., строк залучення вкладу - по 09 березня 2015 року, процентна ставка на суму вкладу становила 19,75% . На підставі п. 1.6 Договору банком було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] . У подальшому, сума вкладу була збільшена: на 240 000,00 грн 06.03.2014 на 45 000,00 грн. 01.04.2014 на 80 000,00 грн. 02.04.2014 на 50 000,00 грн. 05.05.2014 на 80 000,00 грн 08.05.2014 на 50 000,00 грн 03.06.2014 на 50 000,00 грн 01.07.2014 на 70 000,00 грн 11.08.2014 на 50 000,00 грн 14.08.2014 на 50 000,00 грн 14.01.2015. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб . 02.10.2015 року прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». 20.02.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №619 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора», відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації та повноваження ліквідатора Кадирова В.В. на два роки до 04.10.2019 року включно. 04.04.2019 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято Рішення №772 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора", відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації на один рік до 04.10.2020 року включно. Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. 09.10.2015 року позивач через установи АБ «Укргазбанк» отримала гарантовану суму відшкодування за своїми вкладами у розмірі 200 тис. грн. Відомості про відкликання банківської ліцензії були опубліковані у газеті Голос України від 08.10.2015 № 187, строк на подання заяви про включення до реєстру кредиторів було встановлено до 08.11.2015 року. 21 жовтня 2015 року [PERSON] подала до АТ «Дельта Банк» кредиторську вимогу про визнання кредитором АТ «Дельта банк». У подальшому у Рівненському відділенні АТ «Дельта Банк» позивачу було повідомлено, що її кредиторські вимоги було акцептовано уповноваженою особою та включено до відповідної черги задоволення вимог. Маючи на меті отримання детальної інформації, щодо розміру включених до реєстру кредиторів вимог та документів, які це підтверджують, 05.11.2019 [PERSON] подала до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запити на отримання виписок по рахунках з обліку кредиторських вимог та довідки про розмір акцептованих вимог кредиторів. За результатами звернення отримано банківські виписки по рахунках з обліку тіла та відсотків за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014. Так, виписка по рахунку № [NUMBER] підтверджує, що сума коштів, які було розміщено у якості вкладу становить - 1 465 000,00 грн . Виписка по рахунку № 263871 1 1286210 підтверджує, що впродовж дії договору банківського вкладу суми коштів які нараховувались у якості відсотків (за вирахуванням утриманих податків та зборів) перераховувались на картковий рахунок № [NUMBER] відповідно до умов договору банківського вкладу. А після введення до банку тимчасової адміністрації з 02.03.2015 по дату завершення дії вкладу (до 10.03.2015) відсотки за вкладом у розмірі 6 553,56 грн були обліковані виключно на рахунку з обліку відсотків без перерахування на картковий рахунок. Так виписка по рахунку № [NUMBER] підтверджує що сума нарахованих за цей період відсотків, яка вже не була перерахована на картковий рахунок склала 6553,56 грн. 20.11.2019 року за вих.№ 05-3416779/1 отримано довідку відповідно до змісту якої зазначено, що до четвертої черги задоволення вимог кредиторів включено вимоги у розмірі 2 407 851,97 грн, а до 7 черги - 1 471 566,53 грн. Також 20.11.2019 за вих № 05-3416779 від банку отримано лист, відповідно до змісту якого позивачу було надано пояснення, що сума коштів яка перебуває на обліку як сума коштів для задоволення вимог 7 черги складається із Загальна сума вкладу на дату завершення строку його дії складала - 1 465 000,00 грн. 1) суми коштів, які були розміщенні у якості вкладу за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 у розмірі 1 465 000,00 грн 2) суми відсотків у розмірі 6553,56 грн. за Договором № 003-№ 003-17519-040314 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий пенсійний» у гривнях від 04.03.2014 3) а також коштів на інших рахунках у банку які складали суми менші ніж 10 гривень. При цьому за змістом вказаного листа від 20.11.2019 за вих № 05-3416779 [PERSON] повідомлено, що включення суми коштів за вкладом № 003-№ 003-17519-040314 та відсотків за ним до 7 черги задоволення вимог кредиторів здійснено відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки такий вклад укладено з банком на індивідуальній основі. А включення суми у розмірі 12,97 грн до 7 черги задоволення вимог кредиторів здійснено за рахунками які складали суму меншу ніж 10 гривень відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Відповідно до висновків, які зроблені у Постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 757/56680/16-ц якщо спір виник з цивільно-правової угоди, тому такий спір щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. В частині другій статті 26 вказаного Закону визначено, що Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті. Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною). Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною). Відповідно до ч. 1 ст. 27 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: І) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. З наведених правових норм вбачається, що відшкодування коштів за вкладом здійснюється Фондом шляхом включення такого вкладника до відповідного реєстру. Позивач звернулась до Уповановаженої особи Фонду із зверненням, щодо надання пояснень про включення її вимог до сьомої черги задоволення вимог, однак за змістом відповіді було встановлено, що віднесення частини вимог вкладника до 7 черги відбулось у порушення вимог цивільного законодавства, а тому вказане є підставою для звернення до суду. При цьому, Банк посилався на те, що позивачем було укладено договір банківського вкладу на індивідуальних умовах - більш сприятливих умовах, ніж ті, що передбачені умовами договору банківського вкладу відповідного виду, а тому в силу п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» однак вказане суперечить самій суті відносин фізичної особи -клієнта та банку. Так, п. 7 ч. 4 ст. 26 вказаного Закону передбачає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку. Системний аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що для правильного вирішення цього спору необхідно розуміти зміст таких понять, як "сприятливі договірні умови", "індивідуальна процедура", та чи мали вони місце під час укладення позивачем договору банківського вкладу. Якщо спеціальні пропозиції банку щодо вкладів були однакові для всіх бажаючих укласти договір банківського вкладу та не встановлювались окремо для певної особи, то ці вклади не можуть вважатись такими, що розміщені на індивідуальній основі та на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні. Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Ц ивільною кодексу України встановлено, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодексу). В частинах 1 і 2 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч. 6 ст. 633 ЦК України). Пропозиція банку укласти договір на однакових для всіх умовах, є публічною офертою, а сам договір - договором приєднання. Публічна оферта - це адресована невизначеному колу осіб пропозиція, яка містить всі істотні умови договору та з якої вбачається воля оферента укласти договір на зазначених у пропозиції умовах з кожним, хто відгукнеться. Згідно із частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Якщо будь-хто може скористатися спеціальною пропозицією банку, яка не змінюється під конкретного вкладника, відповідні депозитні договори є такими, що укладаються на звичайних умовах. Вклади, розміщені в рамках проведення будь-яким банком спеціальних пропозицій, акцій або надання бонусних процентів, не можна віднести до таких, що розміщені на індивідуальних, більш вигідних умовах, якщо за умовами проведення акцій цю пропозицію було розраховано на широке необмежене коло осіб, і будь-хто міг скористатися нею. Програмами лояльності або спеціальні пропозиції, які передбачають додавання певних процентів на депозит у зв`язку з пролонгацією договору, соціальним статусом вкладника (пенсіонери, студенти, тощо), акції під певні свята, є публічним пропозиціями, розрахованими на необмежене коло осіб. Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників, і особа має усвідомлювати, що при наявності таких пільг, банком до неї застосовані саме такі (більш сприятливі) умови. У свою чергу, вклад, розміщений на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися лише вкладом, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто такі умови не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку (відсутності доказів), такі умови договору не можна вважати індивідуальними. Тобто, отриманню індивідуальних депозитних ставок повинна передувати підстава, зокрема, або письмове звернення з проханням встановити йому індивідуальну ставку, яка не міститься в публічних пропозиціях банку, вказуючи при цьому на аргументи, які можуть слугувати підставою для встановлення процентів на більш сприятливих договірних умовах, або інформація банку про певні акції для конкретних осіб,які визначені банком. Підписуючи депозитні договори, вкладники розраховують на те, що їх вклади будуть гарантуватися Фондом, тобто дії банку з неповернення вкладів нівелюють саму мету та призначення таких договорів. Отже, укладаючи договір на відповідний вклад з 19,75% річних, на думку банку на спеціальних умовах, це потягне невідшкодування позивачу суми вкладу у четверту чергу задоволення вимог кредиторів. Тобто позивач, укладаючи депозитний договір, розраховувала на те, що вклад гарантується Фондом, та не могла передбачити, що Фонд в подальшому буде інтерпретувати умови договорів як такі, що укладені на індивідуальній основі. Таким чином, спеціальні пропозиції банку, на підставі яких позивач уклала депозитний договір, не можуть вважатися індивідуальними умовами, оскільки такі умови не відрізняються від умов для широкого кола осіб. Окрім того, згідно з п. 7 ч. 4 ст. 26 вказаного Закону привілейований статус вкладника пов`язується з фактом отримання відсотків за вкладом, чого в даному випадку не відбулося відповідно до умов договору, у зв`язку з невиконанням банком його зобов`язань за договором. При цьому значна частина відсотків за вкладом, була включена до 4 черги задоволення вимог кредиторів, у зв`язку із тим, що вони на дату введення тимчасової адміністрації були розміщенні на картковому рахунку, а частина у розмірі близько шести тисяч - ні. Вказане суперечить позиції банку про наявність індивідуальних умов вкладу , що випливає з Постанови Верховного суду України від 15.06.2016 року у справі № 826/20410/14 Таким чином віднесення суми вкладу позивача та частини відсотків за ним до сьомої черги є порушенням його прав відповідачем , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Керуючить ст. 26, 27, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 633, 634, 1058 ЦК України , ст. 12,13,76,77,79, 81,141,263,264 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved