Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У грудні 2017 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк", позивач) звернулося до Володарського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 25200,85 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 29 листопада 2012 р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 16500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Зобов'язання за договором [PERSON] порушила, у зв'язку з чим станом на 15 листопада 2017 р. має заборгованість в загальному розмірі 25200,85 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 16290,09 грн., пені в розмірі 9053,40 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 1176,23 грн. (процентна складова). Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 4 січня 2018 р. вказаний позов передано за територіальною підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте до суду вона не з'явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 29 листопада 2012 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України за тарифним пакетом «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом в розмірі 16500 грн. Сторони договору погодили, що заява клієнта разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов'язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За прострочення виконання клієнтом зобов'язань на суму понад 100 грн. договором передбачена сплата пені, розмір якої визначається Тарифами (пункт 1.1.3.1.9. Умов і Правил надання банківських послуг). На момент укладення сторонами договору діяли Тарифи, згідно яких за кожний день прострочення нараховувалась пеня в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки (3%), а при наявності прострочення на 5 і більше днів на суму 50 грн. і більше - додатково раз в місяць пеня за ставкою в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. З 1 січня 2013 р. всі карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду» були переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». За умовами кредитування за цим тарифним планом за несвоєчасне погашення заборгованості договором передбачена сплата пені в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості за кожний день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або +100 грн. щоразу, коли прострочення за кредитом або процентами триває другий місяць поспіль і більше. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань умови кредитування також передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Судом встановлено, що банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. Протягом строку кредитування відповідно до Умов і правил надання банківських послуг змінювався розмір процентної ставки, який становив: з 28.12.2012 - 30,00% річних, з 01.04.2013 - 27,60% річних, з 01.09.2014 - 32,40% річних, з 01.04.2015 - 42,00% річних. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами і періодично вносила платежі на погашення заборгованості, однак на порушення умов договору розмір її платежів становив менше 7% від заборгованості. Останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснила у листопаді 2017 р. Відтак станом на 15 листопада 2017 р. заборгованість відповідача становить 25200,85 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 16290,09 грн., пені в сумі 9053,40 та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 1176,23 грн. (процентна складова). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконала грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved