Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач - агрофірма радгосп «Білозерський» (яка згідно рішення сесії Дніпровської сільської ради Білозерського району п'ятого скликання від 18 березня 2010 року за №382 є комунальною власністю Дніпровської територіальної громади Білозерського району Херсонської області) 18 червня 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючого його тим, що згідно рішення ХVІ сесії XXIII скликання Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 12.10.2001 року «Про дозвіл на відведення земельної ділянки під будівництво водонакопичувача, напірного трубопровода та насосних станцій», агрофірмі радгоспу «Білозерський» було надано дозвіл на відведення землі, площею 2,43 га під будівництво водонакопичувача, напірного трубопроводу та насосних станцій першого і другого підйому для зрощення виноградників на умовах оренди. Згідно рішенням ХVІ сесії XXIII скликання Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 65 від 12.10.2001 року «Про надання земельної ділянки», агрофірмі радгоспу «Білозерський» було наданоа у користування на умовах оренди 64,42 га ріллі із земель резервного фонду сільської ради, терміном на 49 років з орендною платою 130 грн. за гектар з метою закладки виноградника, побудови гідросистеми, споруд. Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 21.10.2001 року Широкобалківська сільська рада Білозерського району Херсонської області передала агрофірмі радгоспу «Білозерський» у користування із земель запасу земельну ділянку в натурі, розміром 64,42 га, строком на 49 років. 6 листопада 2001 року між агрофірмою радгоспом «Білозерський» та Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області було укладено договір оренди землі, відповідно до якого, сільська рада передала агрофірмі-радгоспу земельну ділянку на умовах довстрокової оренди з метою закладки виноградника, побудови гідросистем, споруд, загальною площею 64,4 га, строком на 49 років. Згідно рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської обл. № 61 від 30.10.2002 року «Про виділення земельної ділянки», виконавчий комітет за результатами розгляду клопотання директора агрофірми-радгоспу "Білозерський" про надання земельної ділдянки в оренду для розвитку виноградарства, вирішив клопотати про передачу в користування терміном на 49 років на умовах оренди земель особистої власності площею 2,8 га на території Широкобалківської сільської ради агрофірмі радгоспу «Білозерський» для розвитку виноградарства, в т.ч під насосну станцію - 0,3 га , акумулюючий басейн 1,8 га , під'їзди,шляхи та дороги - 0,7 га. З 2002 року і по теперішній час агрофірма радгосп «Білозерський» використовує збудовані нею насосні станції з будівлями та спорудами (високовольтну станцію, водорозподільний вузол, водозабірну споруду, тощо) для задоволення власних потреб підприємства, а також для здійснення господарської діяльності. Вказане майно перебуває на балансі агрофірми радгоспу «Білозерський», будь-якого відчуження цього майна або його передачі у володіння чи користування іншим особам підприємством не здійснювалося. Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ЕЕА № 360053, сформованого Реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди насосної станції № 3, розташоване за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Широка Балка, будинок б/н, зареєстровано за комунальним підприємством агрофірмою радгоспом «Білозерський». Відомості про право власності агрофірми радгоспу «Білозерський» на вказане нерухоме майно внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11.04.2012 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ЕЕА № 360052, сформованого 3 червня 2014 року Реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції, право власності на нерухоме майно - головну насосну станцію з підсобними будівлями та спорудами, розташоване за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с.Софіївка, вул. Набережна, будинок б/н, зареєстровано за комунальним підприємством агрофірмою радгоспом «Білозерський». Відомості про право власності агрофірми радгоспу «Білозерський» на вказане нерухоме майно внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16 грудня 2011 року. Таким чином, комунальне підприємство агрофірма радгосп «Білозерський». починаючи з 2002 року і по теперішній час, є єдиним законним власником вище зазначеного майна. 7 травня 2014 року на територію головної насосної станції, розташованої по [ADDRESS] прибули невідомі особи, представники ТОВ «Енограй» (як суборендатор), представники найманої охоронної фірми - з вимогою про звільнення насосної станції з підсобними будівлями та спорудам, мотивуючи вимогу тим, що вказане майно є власністю іншої особи. При зверненні агрофірми-радгоспу до правоохоронних органів стало відомо, що право власності, на належне радгоспу вище зазначене нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS] та по [ADDRESS], було переоформлене на інших осіб. За даним фактом 07.05.2014 року правоохоронними органами було відкрите кримінальне провадження, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014230080000819. При зверненні агрофірми-радгоспу "Білозерський" до державної реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області стало відомо, що 22 березня 2014 року, державним реєстратором реєстраційної служби Білозерського району Херсонської області Лихенко О.О. було здійснено реєстрацію права власності на належні агрофімі-радгоспу "Білозерський"будівлі та споруди головної насосної станції, розташованої по [ADDRESS], що складається з: насосної літ. А, будинку охорони літ. Б, складу літ. В., навісу літ. Г, трансформаторної №1, огорож № 2,3, мостіння № І, за [PERSON]. Підставами для здійснення реєстрації права власності на [PERSON] стало рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 21 від 27 березня 2003 року «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво», яким визнано право власності на будівлю головної насосної станції колишнього радгоспу «Комунар» на ім'я [PERSON], яка розташована на березі Дніпровського лиману по [ADDRESS]». 22 березня року реєстраційною службоюБілозерського районного управління юстиції Херсонської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності (серія та номер ) на вищевказаний об'єкт. Також, 22 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області Лихенко О.О. було здійснено реєстрацію права власності на належні агрофімі-радгоспу "Білозерський"будівлі та споруди насосної станції № 3, яка розташована по [ADDRESS] за [PERSON]. Підставами для здійснення реєстрації права власності на [PERSON] стало рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 28 від 14 квітня 2003 року, «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво», яким визнано право власності на будівлю насосної станції № 3, будівлю-сторожку, високовольтний трансформатор ТП-10/0.4 кВ., водорозподільний вузол, водозабірну споруду на ім'я [PERSON], які розташовані по [ADDRESS]. 22 березня 2014 року реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області на ім`я [PERSON] було виданосвідоцтво про право власності (серія та номер 9394658) на вищевказаний об'єкт. Звернувшись до Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області із заявою про видачу рішень № 21 від 27 березня 2003 року та № 28 від 28 травня 2003 року та отримавши повідомлення про неможливість надати зазначені рішення, агрофірма радгосп «Білозерський» звернулася з відповідним запитом до Архівного сектору Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області. З наданих архівом документів вбачається, що виконавчим комітетом Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області у 2003 році приймалися наступні рішення: за № 21 - рішення від 27 березня 2003 року «Про заходи щодо забезпечення технічної та природної безпеки на території' сільської ради» та за № 28 - рішення від 28 травня 2003 року «Про стан та розвиток освіти на території сільської ради». Таким чином, в архіві відсутні рішення № 21 від 27 березня 2003 року та № 28 від 28 травня 2003 року «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво» на ім'я [PERSON] Та обставина, що у наданих [PERSON] для реєстрації права власності рішеннях, адреса насосної станції, розташованої в с. Софіївка, вказана як [ADDRESS], а у власності агрофірми радгоспу "Білозерський» номер будинку не зазначено, не спростовує того факту, що мова йде про один і той самий об'єкт нерухомого майна, враховуючи, що у селі Софіївка Білозерського району Херсонської області на березі Дніпровського Лиману розташована лише одна головна насосна станція, якою і користується, як власник, агрофірма радгосп «Білозерський». Таким чином, [PERSON] зареєстрував право власності на будівлі та споруди головної насосної станції по [ADDRESS] та будівлі та споруди насосної станції № 3 по [ADDRESS] без будь-яких правових підстав, використовуючи, підроблені документи. Крім того, 24 квітня 2014 року [PERSON] продав вищевказі об`єкти нерухомості, які фактично належать агрофірмі-радгоспу "Білозерський", [PERSON] Договори купівлі-продажу були посвідчені приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], яка в свою чергу, як державний реєстратор прав на нерухоме майно, і здійснила державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди насосної станції, що розташована за адресою: [ADDRESS] та будівлю насосної станції № З, будівлю-сторожку, високовольтний трансформатор ТП- 10/0.4, водорозподільний вузол, водозабірну споруду, що розташовані за адресою: [ADDRESS], за [PERSON]. Просили визнати за агрофірмою - радгоспом "Білозерський" право власності на нерухоме майно: головну насосну станцію з будівлями та спорудами, розташовану за адресою: [ADDRESS], будівлі та споруди насосної станції № 3, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Витребувати із володіння [PERSON] на користь агрофірми радгоспу «Білозерський»: головну насосну станцію з підсобними будівлями та спорудами, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS], будівлі та споруди насосної станції № 3 (в тому числі будівлю-сторожку, високовольтний трансформатор ТП-10/0.4, водорозподільний вузол, водозабірну споруду), що зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. В ході судового засідання 13 лютого 2015 року представник позивача позовні вимоги уточнила, а саме просила визнати за агрофірмою - радгоспом "Білозерський" право власності на нерухоме майно: головну насосну станцію з будівлями та спорудами, розташовану за адресою: [ADDRESS], будівлі та споруди насосної станції № 3, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. В цій частині позовних вимог просила позов задовольнити. Позовні вимоги в частині витребування із володіння [PERSON] на користь агрофірми радгоспу «Білозерський»: головної насосної станції з підсобними будівлями та спорудами, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS], будівлель та споруд насосної станції № 3 (в тому числі будівлі-сторожки, високовольтного трансформатора ТП-10/0.4, водорозподільного вузла, водозабірної споруди), що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] просила залишити без розгляду. Згідно ухвал Білозерського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2015 року, позовні вимоги агрофірми радгоспу «Білозерський» до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: Реєстраційна служба Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], Дніпровська сільська рада Білозерського району Херсонської області, Широкобалківська сільська рада Білозерського району Херсонської області в частині витребування із володіння [PERSON] на користь агрофірми радгоспу «Білозерський»: головної насосної станції з підсобними будівлями та спорудами, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS], будівель та споруд насосної станції № 3 (в тому числі будівлі-сторожки, високовольтного трансформатора ТП-10/0.4, водорозподільного вузла, водозабірної споруди), що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] залишено, без розгляду. Предствник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що [PERSON] є власником: будівель та споруд насосної станції №3, розташованої за адресою: [ADDRESS] (що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 24.04.204 pоку.); будівель та споруд головної насосної станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] (що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 24.04.2014 pоку). Позивач у позові посилається на те, що він є власником будівель та споруд насосної станції №3, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також головної насосної станції з підсобними будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак позивач не довів своє право власності на майно, яке, за його твердженням, знаходиться у володінні відповідачки [PERSON] Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Перелік правовстановлюючих документів визначений статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майне та їх обтяжень» та пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703. В порушення вимог ст.ст. 59, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів в підтвердження права власності на спірне нерухоме майно. Надані до матеріалів справи Інформаційні довідки з Реєстру права власності на нерухоме майно № 22511110 та № 22510920 від 03.06.2014 pоку, а також Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21493830 від 12.05.2014 року, не є правовстановлюючими документами в розумінні статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Більше того, позивач навмисно не надає всіх сторінок вказаних Інформаційних довідок та Інформації, оскільки з них слідує, що власником спірного майна є [PERSON] Також, позивач вважає, що рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 21 від 27.03.2003 року та № 28 від 14.04.2003 р. є підробленими. Будь-яких доказів на підтвердження вказаних ним обставин, заявником також не надано, оскільки, в порушення вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України позивачем не надано вироку суду на підтвердження підроблення рішень виконкому ради. Як слідує з наданих до матеріалів справи документів право власності [PERSON] на будівлі та споруди головної насосної станції за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.2014 р. №19395776. Право власності [PERSON] на будівлі та споруди насосної станції №3 за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.2014 р. №19394658. Право власності [PERSON] на будівлі та споруди головної насосної станції за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі нотаріально посвідченого договору від 24.04.2014 р. Право власності [PERSON] на будівлі та споруди головної насосної станції за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі нотаріально посвідченого договору від 24.04.2014 р. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи. Отже, рішення Широкобалківської сільської ради № 21 від 27.03.2003 р. та № 28 від 14.04.2003 р. взагалі не є документами, які підтверджують право власності відповідачів на спірне майно, оскільки не є правовстановлюючими документами відповідно до Закону та Порядку. Більше того, згідно наданих позивачем документів, останній значився власником головної насосної станції з підсобними будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також будівель та споруд насосної станції № 3, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Тоді як позов заявлено щодо майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] у с. Софіївка Білозерського району Херсонської області та [ADDRESS] та на яке позивач жодних правовстановлюючих документів не надав. Крім того, із наданих позивачем документів вбачається, що реєстрація права власності на спірне майно за позивачем здійснювалась на підставі рішень Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 20 від 27.03.2003 року та № 27 від 14.04.2003 року, а також свідоцтв про право власності CAE №634507 від 11 44.2012 р. та CAE №163213 від 20.01.2012 р. Проте, копії вказаних документів до матеріалів справи не надано. З копії рішень Широкобалківської сільської ради № 20 від 27.03.2003 року та № 27 від 14.04.2003 року вбачається, що вони жодним чином не стосуються позивача та насосних станцій, розташованих у селах Софіївка і Широка Балка. Посилання позивача на отримання в користування земельних ділянок взагалі не стосується спірного майна, оскільки насосні станції розташовані за межами земель, які використовуються агрофірмою-радгоспом «Білозерський». Земельні ділянки на яких розташовані насосні станції, відносяться до земель прибережних захисних смуг, а тому на них розповсюджується заборона на передачу в користування. Вказані обставини підтверджуються Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-6500708132014 і № НВ-650071024 2014 18.04.2014 року Також, за відсутності будь якого документального підтвердження права власності агрофірми радгоспу «Білозерський» на нерухоме майно, позивачем взагалі не доведено порушення його прав державним реєстратором при здійсненні реєстраційних дій, щодо такого нерухомого майна, яке належить третім особам. До того ж в якості правових підстав позовних позивач посилається на норми ст.ст. 387, 388, 391, 392 ЦК України. Тобто, підставами позовних вимог є норми, які передбачають абсолютно різні способи захисту права власності: витребування майна з незаконного володіння, усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном та визнання права власності. Слід звернути увагу на неможливість одночасного пред'явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація - це позов неволодіючог'о власника про витребування майна від володіючого не власника) і про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (оскільки негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння). Віндекаційний і негаторний позови є взаємовиключними. Передумовою ж для застосування ст. 392 ЦК України, є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже е власником. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст. ст. 59, 60, ЦПК України, просив в задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонької області - начальник реєстраційної служби - державний реєстратор Лихенко О.О., щодо предмету спору, своєї думки, щодо визнання чи не визнання позовних вимог позивача не висловив, суду пояснив, що дійсно ним, як державним реєстратором була здійснена реєстрація майнових прав [PERSON] на насосні станції Підставами для здійснення реєстрації права власності на насосну станцію, розташовану по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] стало рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 21 від 27 березня 2003 року «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво», яким визнано право власності на будівлю головної насосної станції колишнього радгоспу «Комунар» на ім'я [PERSON], яка розташована на березі Дніпровського лиману по [ADDRESS]». березня року реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області на ім`я [PERSON] було виданесвідоцтво про право власності (серія та номер ) на вищевказаний об'єкт. Також, 22 березня 2014 року ним, як державним реєстратором реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області була здійснена реєстраціяправа власності на насосну станцію № 3, розташовану по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] Підставами для здійснення реєстрації права власності на ім`я [PERSON] сталорішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 28 від 14 квітня 2003 року, «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво», яким визнано право власностіна будівлю насосної станції № 3, будівлю-сторожку, високовольтний трансформатор ТП-10/0.4 кВ., водорозподільний вузол, водозабірну споруду на ім'я [PERSON], які розташовані по [ADDRESS]. 22 березня 2014 року реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності (серія та номер 9394658) на вищевказаний об'єкт. На час здійснення державної реєстрації вказаних об`єктів за [PERSON], він перевіряв "базу реєстру", однак даних в "базі" про реєстрацію насосних станцій за іншими особами не було, так як в запитах він вказував адресу насосних станцій (вулицю та порядковий номер будівлі). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Широкоболківської сільської ради Білозерського району Херсонької області сільський голова [PERSON], щодо предмету спору, своєї думки, щодо визнання чи не визнання позовних вимог позивача, не висловив, суду пояснив, що рішення, які приймалися сільською радою в 2001-2003 роках передані до архіву та в сільській раді не зберігаються. До його приходу на посаду сільського голови, журнал реєстрації прийнятих сільською радою рішень був відсутній, а тому, які рішення приймалися в той час, він не знає. Про те, що [PERSON] став власником насосних станцій йому стало відомо тільки в 2014 року, коли той прийшов реєструвати в сільській раді своє право власності на вказані об`єкти. Через певний період часу, сільською радою були внесені зміни до погосподарської книги № 4 щодо власника, так як власником даних об`єктів стала [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонької області [PERSON], посилаючись на те, що агрофірма радгосп «Білозерський» є комунальною власністю Дніпровської територіальної громади Білозерського району Херсонської області), а тому позовні вимоги агрофірми-радгоспу "Білозерський" Дніпровська сільська рада Білозерського району Херсонької області підтримує. Суд, заслухавши пояснення сторони, свідків,перевіривши наданісторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: згідно рішення ХVІ сесії XXIII скликання Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 12.10.2001 року «Про дозвіл на відведення земельної ділянки під будівництво водонакопичувача, напірного трубопровода та насосних станцій», агрофірмі радгоспу «Білозерський» було надано дозвіл на відведення землі, площею 2,43 га під будівництво водонакопичувача, напірного трубопроводу та насосних станцій першого і другого підйому для зрошення виноградників на умовах оренди. Згідно рішення ХVІ сесії XXIII скликання Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 65 від 12.10.2001 року «Про надання земельної ділянки», агрофірмі радгоспу «Білозерський» було надано у користування на умовах оренди 64,42 га ріллі із земель резервного фонду сільської ради, терміном на 49 років, з орендною платою 130 грн. за гектар з метою закладки виноградника, побудови гідросистеми, споруд. Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 21.10.2001 року, Широкобалківська сільська рада Білозерського району Херсонської області передала агрофірмі радгоспу «Білозерський» у користування із земель запасу земельну ділянку в натурі, розміром 64,42 га, строком на 49 років. 6 листопада 2001 року між агрофірмою радгоспом «Білозерський» та Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області було укладено договір оренди землі, відповідно до якого, сільська рада передала агрофірмі-радгоспу земельну ділянку на умовах довстрокової оренди з метою закладки виноградника, побудови гідросистем, споруд, загальною площею 64,4 га, строком на 49 років. Згідно рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської обл. № 61 від 30.10.2002 року «Про виділення земельної ділянки», виконавчий комітет, за результатами розгляду клопотання директора агрофірми-радгоспу "Білозерський" про надання земельної ділдянки в оренду для розвитку виноградарства, вирішив клопотати про передачу в користування терміном на 49 років на умовах оренди земель особистої власності площею 2,8 га на території Широкобалківської сільської ради агрофірмі радгоспу «Білозерський» для розвитку виноградарства в т.ч під насосну станцію - 0,3 га , акумулюючий басейн 1,8 га , під'їзди, шляхи та дороги - 0,7 га. Відповідно до вищевказаних документів, агрофірмі-радгоспу "Білозерський" в 2001-2002 роках був наданий дозвіл на відведення землі, площею 2,43 га під будівництво водонакопичувача, напірного трубопроводу та насосних станцій першого і другого підйому для зрощення виноградників на умовах оренди на території Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області. В матеріалах інвентаризаційної справи КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради № 44/102 на об`єкт нерухомості, розташований по [ADDRESS] (насосна станція № 3) на а.с. 24в знаходиться план схема до проекту відведення земельної ділянки, площею 2,43 га . На даній схемі відображений загальний план місцевості, на якій знаходиться земельна ділянка площею 2.43 га та графічно відображені дві земельні ділянки: №1, площею 2.19 га - водонакопичувач та № 2, площею 0,24 га ГНС. Таким чином, суд, вважає, що зі згоди власника земель (Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області) агрофірма-радгосп "Білозерський" мала право на побудову гідросистем та споруд (в т.ч. насосні станції першого та другого підйому для зрошування виноградників, напірного трубопроводу, водонакопичувача, акумулюючого басейну). Із наданої позивачем довідки агрофірми-радгоспу "Білозерський" № 1756 від 29 листопада 2014 року вбачається, що на балансі агрофірми-радгоспу "Білозерський" з 2003 року і по даний час знаходяться: 1. головна насосна станція № 1 (і.н. 00065) - балансовою вартістю 42 540 грн. (в т.ч. будівля, літ. "Б", "б" - будинок оператора та прибудова (і.н.00073), будівля літ. "В"-трансформатор №1 ТСН -400 (і.н.01084) (КТП №728), насосний вузол № 2 (щит управління до насосу ЩУ-1 (і.н. 00957, щит управління до насосу ЩУ -1 (і.н. 00958), електродвигун ассинхронний (і.н. 02879), мостіння (споруда №1) - розташовані по [ADDRESS]; 2. насосна станція №3 літ. "А", літ. "Б" (і.н. 00072) - балансовою вартістю 26291 грн. (в т.ч. трансформаторна №1 літ. "В" - КТП № 725 (і.н.2935), КТП 100 квт. откр. - КТП № 725 (і.н. 00956), щит управління до насосу ЩУ 2 (і.н. 00960), щит управління до насосу ЩУ 2 (і.н. 00961), споруда № 2 - розташовані по [ADDRESS] Із наданих в ході судового засідання показів свідка [PERSON] вбачається, що він працював головним гідротехніком агрофірми радгосп "Білозерський" та в період часу з 2001 по 2003 рік агрофірмою радгоспом "Білозерський" будувалися дві (стаціонарні) насосні станції, напірний водопровід, приміщення насосних станцій , резервуари для води на території колгоспу "Комунар" (бригада № 12). Покази свідка [PERSON] підтверджуються актами про матеріали та механзми, які були використані при будівництві об`єктів: двох (стаціонарних) насосних станцій, напірного водопроводу, приміщень насосних станцій, резервуару для води на території колгоспу "Комунар" (бригада № 12) ( від 11.11.2001 року, 13.12.2001 року, 25.03.2002 року, 31.07.2002 року, 31.10.2002 року, 26.02.2003 року, № 929 від 27.12.2003 року, від 13.12.2001 року, 12.04.2003 року, 29.06.2003 року, 25.03.2002 року, 29.03.2002 року, 10.04.2002 року, 27.11.2002 року, 30 квітня 2002 року, 1.11.2002 року, 2.12.2002 року, 5.11.2002 року). Зазначені акти були складені компетентною комісією агрофірми радгоспу "Білозерський" та затверджені директором [PERSON] В ході судового засідання був допитаний свідок [PERSON], який суду пояснив, що дійсно, із вищевказаних актів він особисто затверджував тільки три, а саме від 29 червня 2003 року, від 10 квітня 2002 року та від 5 листопада 2002 року. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснив, що в 2000-2001 роках, він як директор агрофірми радгоспу "Білозерський", домовився із громадянином [PERSON] про використання агрофірмою радгоспом "Білозерський" належної [PERSON] насосної станції, розташованої біля с. Софіївка Білозерського району Херсонської області, яку йому передав радгосп "Комунар". Так як зазначена насосна станція потребувала ремонту, то агрофірма радгосп "Білозерський" провела ремонт насосної станції, добудувала та відремонтувала допоміжні приміщення, встановила насоси та з даного часу користувалася даним об`єктом. Також, в 2002 році агрофірма радгосп "Білозерський" побудувала в с. Широка Балка насосну станцію (приміщення 6 м х 15 м, де був підвал), акумуюючий басейн. Покази свідка [PERSON] в частині будівництва насосних станцій в с. Софіївка та Широка Балка Білозерського району Херсонської області, суд вважає належними доказами, так як вони дійсно підтверджують факт будівництва агрофірмою-радгоспом "Білозерський" насосних станцій в с. Софіївка та Широка Балка Білозерського району Херсонської області та суперечать доказам, щодо будівництва насосних станцій. Одначасно, суд критично ставить до показів свідка [PERSON] в тій частині, що громадянин [PERSON] (відповідач 1 в даній справі) мав "якісь відносини із радгоспом "Комунар", та останній передав йому у власність насосні станції, розташовані в с. Софіївка та в с. Широка Балка, при цьому суд виходить з наступного. Із пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вже в 2001 році [PERSON] був власником насосних станцій в с. Софіївка та с. Широка Балка. Однак, із повідомлення начальника реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Білозерського району Херсонської області від 11 лютого 2015 року та доданих до нього документів, вбачається, що в 1996 році радгосп "Комунар" був реформований в КСП "Комунар", а згодом в КПОП "Комунар". В 2000 році правонаступником КПОП "Комунар" став СВК "Джерело", а 12 квітня 2007 року була проведена державна реєстрація припинення СВК "Джерело" у зв`язку з банкрутством. Крім того, із показів свідка [PERSON], вбачається, що з вересня 2001 року він був ліквідатором СВК "Джерело". Крім того, йому відомо, що на території Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області на той час діючих насосних станцій не було, тільки в 2002-2003 роках агрофірма радгосп "Білозерський" "взяла розвалини", які знаходились на землях сільської ради, та почала відбудовувати їх. Свідок [PERSON] (бувший сільський голова Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області) повідомив суду, що йому відомо, що агрофірма радгосп "Білозерський" на території Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області будувала три насосні станції. Свідок [PERSON] (бувший сільський голова Широкобалківької сільської ради Білозерського району Херсонської області) в судовому засіданні також підтвердив, що на території Широкабалківської сільської ради між селами Софіївка та Широка Балка в 2000 роках знаходилась розрушена насосна станція, дані "розвалини", були, нібито, передані ліквідатором СВК "Джерело" агрофірмі радгоспу "Білозерький" в рахунок погашення кредиторської заборгованості. Згодом в 2003 році агрофірмою радгоспом "Білозерський" насосна станція була капітально відремонтована та введена в експлуатацію. Таким чином, суд ставить під сумнів факт передачі радгоспом "Комунар" в 2001 році [PERSON] насосних станцій, так як ще в 1996 році радгосп "Комунар" був реформований в КСП "Комунар" та майно відповідно до чинного на той час законодавства, щодо реформування аграрного сектору було розпайоване між членами КСП . Відповідно до ст. З ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена. Відповідно до ст. 331 ч. 2 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) Відповідно до ст. 331 ч. 3 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається із реєстрової книги № 3 на нежитлові об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради, на а.с. 248 є запис № 476 про реєстрацію права власності на головну насосну станцію (літ. А, Б, В, а I), розташовану в [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради № 20 від 27.03.2003 року за агрофірмою радгоспом "Білозерський" та на а.с. 256 про реєстрацію права власності на будівлі насосної станції № 3 (літ."А", "Б", "В", №1, № 2) , розташовані в [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради № 27 від 14.04.2003 року за агрофірмою радгоспом "Білозерський". Таким чином, вище зазначене новостровене (збудоване) майно агрофірмою-радгоспом "Білозерський" було зареєстроване. Однак, як зазначено позивачем в позові, його право власності не визнається, особами, які 7 травня 2014 року прибули на територію насосної станції, розташованої в с. Софіївка із вимогою звільнити насосну станцію, так як вона належить іншій особі. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідачка [PERSON], яка згідно правовстановлюючих документів фактично є власником насосної станції, розташованої по [ADDRESS]. Допитана в ході розгляду справи в якості свідка технік з інвентаризації нерухомого майна КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради [PERSON] суду пояснила, що нею 20 червня 2014 року був виготовлений технічний паспорт на головну насосну станцію з підсобними будівлями та спорудами, яка розташована по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області, на замовлення агрофрми радгоспу "Білозерський". При виготовленні технічної документації вона виїздила на місце знаходження даного об`єкту та проводила заміри. Крім того, нею 25 червня 2014 року був виготовлений технічний паспорт на будівлі та споруди головної насосної станції, яка розташована по [ADDRESS], на замовлення [PERSON] При виготовленні технічної документації вона виїздила на місце знаходження даного об`єкту, але в приміщення насосної станції не заходила, зовнішні розміри не вимірювала. Також, нею було встановлено, що технічні паспорти виготовлені на замовлення агрофірми радгоспу "Білозерський" та [PERSON] фактично виготовлені на один і той же самий об`єкт. Про ідентифікацію об`єкту нерухомості вона склала відповідну довідку, яка зберігається в інвентаризаційній справі № 443. Таким чином, судом встановлено, що будівлі та споруди головної насосної станції, яка розташована по [ADDRESS] та головну насосну станцію з підсобними будівлями та спорудами, яка розташована по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області є одним і тим же об`єктом нерухомості, із-за якого виник спір в суді. Із поясення представника позивача в судовому засіданні вбачається, що на даний час свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомості (насосні станції) втрачені. Про втрату даних свідоцтв ними 4 липня 2014 року було подано оголошення в громадсько-політичній газеті Білозерського району "Придніпровська зірка". Інших способів захисту права власності агрофірми радгоспу "Білозерський" на спірні об`єкти нерухомості, окрім звернення до суду із даним позовом, немає. Враховуючи ту обставину, що на даний час зазначені представиком позивача: свідоцтво про право власності на будівлі та споруди насосної станції № 3, розташовану по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області, САЕ № 634507, видане 11 квітня 2012 року на підставі рішення виконкому Широкобалківської сільської ради № 27 від 14 квітня 2003 року та свідоцтво про право власності на головну насосну станцію з підсобними будівлями та спорудами, розташовану по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області. САЕ № 163213, видане 20 січня 2012 року на підставі рішення виконкому Широкобалківської сільської ради № 20 від 27 березня 2003 року позивачем втрачені, а отримати дублікат даних документів на даний час є неможливим в зв`язку з тим, що рішення Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 27 від 14 квітня 2003 року та № 20 від 27 березня 2003 року відсутні, як в сільській раді так і в архівному секторі Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області та єдиним способом захисту прав власності позивача є звернення до суду із даним позовом. Спірні насосні станції є власністю Комунального підприємства - агрофірми радгоспу Білозерський", яке створене на базі державного підприємства радгоспу "Білозерський" та є комунальною власністю Дніпровської територіальної громади Білозерського району Херсонської області, так як вище зазначеними доказами було встановлено, що позивач збудував їх на протязі 2001-2003 років та з даного часу користується ними для здійснення своєї діяльності в інтересах Дніпровської територіальної громади та держави. Крім того, актом від 9 грудня 2014 року, який був складений компетентною комісією в с. Софіївка та с. Широка Балка (за місцем знаходження спірного майна), начальником управління та головним спеціалістом агропромислового розвитку Білозерської районної державної адміністрації, головним спеціалістом відділу Держземагенства в Білозерському районі, начальником Білозерської експлуатаційної дільниці Цюрупинського міжрайонного управління водного господарства, директором агрофірми радгоспу "Білозерський", вбачається, що головна насосна станція в с. Софіївка та насосна станція № 3 в с. Широка Балка перебувають на балансі агрофірми радгоспу "Білозерський" з 2003 року, а тому агрофірма радгосп "Білозерський" користується ними, як власник. Стосовно набуття відповідачем [PERSON] права власності на насосну станцію, розташовану по [ADDRESS], судом було встановлено, що підставами для здійснення реєстрації права власності за [PERSON], стало рішення виконавчого комітету Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 21 від 27 березня 2003 року «Про видачу правового документу на об'єкт та індивідуальне будівництво», яким визнано право власності на будівлю головної насосної станції колишнього радгоспу «Комунар» на ім'я [PERSON], яка розташована на березі Дніпровського лиману по [ADDRESS]». 22 березня 2014 року реєстраційною службою Білозерського районного управління юстиції Херсонської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності (серія та номер) на вищевказаний об'єкт. Одночасно, суд вважає, що відповідач [PERSON] хоча і в установленому законом порядку зареєстрував своє право на спірну насосну станцію, розташовану по [ADDRESS], однак передачу йому зазначеного майна радгоспом "Комунар", або ж Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області, суд ставить під сумнів, так як сільська рада в 2003 році не мала права розпоряджатися майном бувшого радгоспу "Комунар", крім того, як вбачається із пояснення бувшого сільського голови Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області [PERSON] вищезазначені рішення виконавчим комітетом не приймалися та ним особисто, майно зазначене в акті прийому-передачі [PERSON] не передавалося, останнього він взагалі не знає та не був ніколи з ним знайомим. Від бувшого радгоспу "Комунар" сільська рада мала право приймати тільки об`єкти соціальної сфери. Також він не пам`ятає, щоб сільською радою приймалися рішення, щодо присвоєння нумерації насосним станціям по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Крім того, із наданих архівом документів вбачається, що виконавчим комітетом Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області у 2003 році приймалися наступні рішення: за № 21 - рішення від 27 березня 2003 року «Про заходи щодо забезпечення технічної та природної безпеки на території сільської ради» та за № 28 - рішення від 28 травня 2003 року «Про стан та розвиток освіти на території сільської ради». Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на спірні об`єкти нерухомості є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved