Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 19.05.2017 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки відповідач не часто матеріально допомагає утримувати сина просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частки з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що позовні вимоги завищені, згоден сплачувати аліменти на дитину у меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини (а.с. 13, 14, 15, 16, 17). Відповідач, як батько, проживаючий окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її утриманні. Відповідач працює слюсарем Озерянського торфозаводу філії ДП "Житомирторф", що підтверджується довідкою про доходи № 190 від 04.07.2018 року. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, приписів сімейного законодавства України, та враховуючи\~матеріальне становище\~платника аліментів суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач, як батько, зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі\~статей 180, 182, 191\~Сімейного кодексу\~України,

Outcome: partial