Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Придніпровське" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. У позові зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 5,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. 20 серпня 2012 року між нею та ТОВ "Придніпровське" було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки, зі строком дії 10 років, який 04 жовтня 2012 року було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі Миколаївської області. В подальшому, 10 вересня 2017 року між нею та відповідачем, директором якого був [PERSON] , та який відповідно до статуту мав право вчиняти правочини від імені товариства, було підписано договір про розірвання договору оренди землі за взаємною згодою сторін. Однак, їй стало відомо про те, що відповідач у справі ТОВ "Придніпровське" без її згоди та попередження, всупереч припинення між ними будь-яких договірних відносин, зареєстрував договір від 20 серпня 2012 року в ЦНАП міста Снігурівка та отримав відповідний витяг. Позивачка вказує, що вона самостійно на протязі 2017-2018 років відкрито користується належною їй земельною ділянкою. Але у 2019 році відповідач протиправно засіяв її земельну ділянку. Орендної плати за 2017-2019 роки вона не отримувала. З пояснень бувшого директора ТОВ "Придніпровський" [PERSON] їй відомо, що ЦНАП відмовився реєструвати договір про розірвання договору оренди з причини того, що він був зареєстрований в поземельній книзі, а не в реєстраційний службі. На підставі викладеного, враховуючи що дія оспорюваного договору та його державної реєстрації після вересня 2017 року не відповідало її внутрішньої волі, просить визнати недійсним укладений 20 серпня 2012 року між нею та відповідачем договір оренди належної їй земельної ділянки. 19 листопада 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги заявлені позивачкою не визнав посилаючись на те, що спірний договір оренди земельної ділянки укладений 20 серпня 2012 року між [PERSON] та ТОВ "Придніпровське", що 04 жовтня 2012 року був зареєстрований у відділі Держкомзему у Снігурівському районі, є чинним оскільки пройшов державну реєстрацію. Складений та підписаний між колишнім директором ТОВ "Придніпровське" [PERSON] та [PERSON] договір про розірвання договору оренди землі від 10 вересня 2017 року не може вважатися укладеним, адже він не зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також [PERSON] не мав права станом на 10 вересня 2017 року укладати такі договори, що прямо було передбачено діючою на той момент редакцією статуту ТОВ. Доводи позивача про те, що нею у період з 2017 по 2018 роки самостійно оброблювалась орендована земельна ділянка спростовуються звітом про посівні площі сільськогосподарських культур, відмостями про наявність земельних ділянок та податковими деклараціями платника єдиного податку чевертої групи за 2017-2018 роки. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачці в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивачки понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. (а.с.21-24). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з викладених у позові підстав просила про їх задоволення. Суду пояснила, що 20 серпня 2012 року уклала договір оренди землі з ТОВ "Придніпровське" директором якого на той час був [PERSON] , ніяких заперечень щодо договору на той час у неї не було. За зміни керівництва ТОВ "Придніпровський" вона не бажає продовжувати орендні відносини з вказаним підприємством. У 2017 році за погодженням з [PERSON] вона самостійно обробляла належну їй земельну ділянку та у зв"язку з цим вважала договір оренди припиненим. У 2018 році належну їй земельну ділянку засіяв відповідач. Як їй стало відомо договір оренди продовжив свою дію без її згоди та відома. Представник відповідача Мельник Д.Г. у судове засідання не з"явився з причин, що визнані судом неповажними. Так, ухвалою судді від 15 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Мельник Д.Г. у проведенні судового засідання у режимі відеоконференції у з"язку з карантином та тривалою неявкою позивача на базі Господарського суду Херсонської області з підстави пропуску строку подання такого клопотання, визначеного ч.2 ст.212 ЦПК України, та відсутністю технічної можливості (зайнятістю залу ВКЗ), про що представнику було повідомлено. 16 червня 2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Мельника Д.Г. про відкладення судового засідання на іншу дату у зв"язку з зайнятістю в інших судових засіданнях Херсонської області за відмови суду у призначенні відеоконференції з зазначених ним обставин. Разом з тим, зважаючи на те, що представник заздалегідь був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, однак без надання обгрунтувань визначив пріорітетним участь у інших судових засіданнях, враховуючи, що у справу надано відзив на позов, суд вважав за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,00 га, кадастровий номер 4825783400:12:000:0033, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, на підставі державного акта серії IV -МК № 036221, виданого 05 березня 2001 року Новотимофіївською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Новотимофіївської сільської Ради народних депутатів від 30 січня 2001 року № 5 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1529 (а.с.9). 20 серпня 2012 року між ТОВ "Придніпровське" в особі директора [PERSON] (орендарем) та [PERSON] (орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,00 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років. Вказаний договір 04 жовтня 2012 року зареєстрований у відділі Держгеокадастру у Снігурівському районі Миколаївської області за № 482578004006223 (а.с.4-5). На підставі акту приймання-передачі, орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер 4825783400:12:000:0033, площею 5,00 га (а.с.6-7). Окрім цього, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна № 196816193 сформованого 20.01.2020 року, вбачається що, на підставі договору оренди землі, укладеного 20 серпня 2012 року між ТОВ "Придніпровське" та [PERSON] , за відповідачем 16 квітня 2018 року зареєстровано право оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 25783293 (а.с.51-52). Позивачка вказує, що дія оспорюваного договору оренди землі після вересня 2017 року не відповідало її внутрішньої волі, державна реєстрація договору проведена відповідачем без її волевиявлення. Так, пунктом 36 вище вказаного Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, в тому числі за взаємною згодою сторін. 10 вересня 2017 року між ТОВ "Придніпровське" в особі директора [PERSON] та [PERSON] підписано договір про розірвання договору оренди землі, за змістом якого орендар та орендодавець дійшли згоди розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4825783400:12:000:0033, площею 5,00 га (а.с.13). Свідок [PERSON] суду показав, що будучи директором ТОВ "Придніпровське" підписував з позивачем договір оренди, у 2017 році

Outcome: dismissed