Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області, третя особа Новомиколаївська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, увійшли земельні ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 4,125 га, яка належала останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №059603, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010562700165. За життя [PERSON] склала заповіт, яким вищевказані земельні ділянки заповіла йому. Спадщину він прийняв шляхом подання нотаріусу відповідної заяви у визначений законом строк для прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області Дмітрієвою Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2017 року, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з наявністю у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №059603, виправлень (підчисток). Крім того, в усній формі нотаріусом додатково було повідомлено про необхідність встановлення факту наявності родинних відносин між ним та його бабою, [PERSON] . На підставі викладеного, [PERSON] просить суд встановити факт що [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала із ним в родинних відносинах та була його бабою, а також встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №059603, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010562700165 та визнати за ним право власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області [PERSON] від 05.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 02.03.2021 року замінено первісного відповідача Слобідську сільську раду Буринського району Сумської області на правонаступника - Буринську міську раду Сумської області. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26.042021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 23.09.2021 року №87 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 27.09.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач Буринська міська рада була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак її представник в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Від третьої особи Новомиколаївської державної нотаріальної контори до суду надійшла відповідь на судову повістку, у якій просили судове засідання проводити без їхньої участі. За таких обставин, враховуючи, що позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, судом у відповідності до положень ст.280 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Листівка Новомиколаївського району Запорізької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.24). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,125 га, які належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №059603 від 22.03.2005 року (а.с.6). Із копії спадкової справи №100/2012, заведеної 11.09.2012 року Новомиколаївською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що 04.09.2012 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.69-109). Проте, державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області Дмітрієвою Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2017 року, у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ №059603, виданий Буринською РДА Сумської області 22.03.2005 року містить виправлення (підчистки) та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Разом з тим, відповідно до копії заповіту, посвідченого Ліщенко О.А., секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області 13.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №74, [PERSON] земельну ділянку на території Слобідської сільської ради посвідчену державним актом серія СМ №059603, заповіла [PERSON] (а.с.25). Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт перебування [PERSON] в родинних відносинах із померлою [PERSON] повністю підтверджений матеріалами справи. Зокрема, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1968 року [INFO] народився " [PERSON] " і його батьком записаний " [PERSON] ", а матір`ю " [PERSON] " (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] народився " [PERSON] " і його батьком записаний " [PERSON] ", а матір`ю " [PERSON] " (а.с.8). Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] - [INFO] народилася " [PERSON] " (а.с.19). З запису акта про шлюб №55 від жовтня 1958 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб і після шлюбу їм присвоєне прізвище йому - " [PERSON] " та їй - " [PERSON] " відповідно (а.с.121). Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що позивач [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] . Також підтверджується матеріалами справи факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №059603, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010562700165№677750. Так, згідно державного акту на право власності земельну ділянку серії СМ №059603 виданого 22.03.2005 року на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 23.07.03 р. №209 [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,125 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010562700165 ( а.с.6). Згідно витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5906290592017 від 07.11.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:01:006:0642, площею 0,5024 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить [PERSON] на підставі рішення органу виконавчої влади від 23.07.2003, що посвідчується державним актом від 22.03.2005 СМ №059603 (а.с.10-14). Відповідно витягу з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5906290612017 від 07.11.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером 5920986000:01:006:0085, площею 3,6228 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить [PERSON] на підставі рішення органу виконавчої влади від 23.07.2003, що посвідчується державним актом від 22.03.2005 СМ №059603 (а.с.15-18). Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що державний акт на право власності земельну ділянку серії СМ №059603, виданий 22.03.2005 року на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 23.07.03 р. №209 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,125 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010562700165 належить саме [PERSON] , а виправлення (підчистки) у вказаному державному акті не спростовують даної обставини. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Однак наявність вищевказаних виправлень (підчисток) у державному акті не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON] , а виправлення (підчистки) у правовстановлюючому документі, що підтверджує право власності останньої на нього, не можуть бути виправлені у зв`язку зі смертю останньої. Відповідно до п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права, враховуючи, що оскільки факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документа особі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, їх встановлення необхідне позивачу для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити їх неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даних фактів, а також те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка йому належить з часу її відкриття, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на неї, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved