Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання їх дитини дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку кошти на її утримання не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву обгрунтований тим, що він протягом останніх років самостійно виховує та утримує своїх двох малолітніх дітей: [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , тому просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача [PERSON] на утримання їх дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення на користь позивача з нього витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, то просить в її задоволенні відмовити, оскільки адвокатом не додано до позову розрахунок щодо витраченого часу на підготовку, вивчення матеріалів сладання позовної заяви, розмір гонорару не відповідає об`єму виконаної адвокатом роботи (а.с. 16, 17). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Невольчук С.П. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Вітюк В.В. просили позов задовольнити частково, а саме, стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання їх дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, просили в її задоволенні відмовити. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видано 21 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Це підтверджується копією акту обстеження фактичного проживання, видано 20 травня 2019 року виконавчим комітетом Барської міської ради Вінницької області (а.с. 7). Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 червня 2019 року, яке набрало законної сили 30 липня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 70, 71). Відповідач [PERSON] є також батьком дітей: [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей: серії [NUMBER] , видано 18 липня 2006 року виконавчим комітетом Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області, серії [NUMBER] , видано 28 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 20, 21). Відповідно до довідки № 336, видано 24 червня 2019 року виконавчим комітетом Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області в якій зазначено про те, що склад сім`ї [PERSON] наступний: син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , мати - [PERSON] , мати дітей - [PERSON] на території сільської ради не проживає (а.с. 23). Діти відповідача [PERSON] : [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , перебувають на повному утримані батька [PERSON] , проживають разом із ним з серпня 2014 року, сім`я зареєстрована по [ADDRESS] . Це підтверджується довідкою № 393, видано 5 серпня 2019 року виконавчим комітетом Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 42). Відповідно до довідки № ВІ000000277, видано 5 липня 2019 року АТ "Вінницягаз", [PERSON] працює на посаді водія транспортних засобів (спецтранспорт) АДС служба автотранспорту в Акціонерному товаристві "Вінницягаз". Дохід за період з 1 січня 2019 року по 30 червня 2019 року складає 48533 грн 91 коп. (а.с. 40). Відповідно до довідки управління Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області в якій вказано про те, що позивач [PERSON] працює на посаді заступника начальника відділу надходжень та видатків в управлінні Державної казначейської служби України у Барському районі Вінницької області, її нарахована заробітна плата з січня 2019 року по червень 2019 року складає 49373 грн 28 коп. (а.с. 47). Згідно довідки № 1840, видано 29 липня 2019 року Барською міською радою Вінницької області, [PERSON] з 1 травня 2019 року не користується пільгами, як багатодітна матір, оскільки від 28 травня 2019 року за номером Б-488/02-15 подала до Барської міської ради заяву про відмову від пільг (а.с. 48). Станом на 29 липня 2019 року [PERSON] не перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги по Барському районі і пільгами не користується. Це підтверджується довідкою № 138, видано 29 липня 2019 року управлінням соціальної політики Барської районної державної адміністрації Вінницької області (а.с. 49). Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Дослідивши повно та всебічно докази сторін, ураховуючи інтереси дитини [PERSON] , стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] , інтереси інших малолітніх дітей відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на повному утриманні відповідача, яких останній виховує самостійно, суд дійшов висновку про те, що на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] слід призначити аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, оскільки таке рішення буде справедливим та не буде суперечити нормам матеріального права. Щодо вимоги про стягнення на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК Українив витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З урахуванням зазначеного вище, суд бере до уваги доводи представника відповідача, ураховує вимоги співмірності та пропорційності, тому вважає за можливе зменшити розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи та стягнути їх на користь позивача з відповідача у розмірі 2000 грн. Крім того, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 768 грн 40 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі статей 141, 180, ч. 3 ст. 181, частин 1, 2 ст. 182 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку,

Outcome: partial