Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

07.10.2019 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача . Позивач вказує, що між нею та [PERSON] було укладено 15 січня 2018 року договір. На підтвердження отриманих коштів в сумі 10972 грн. [PERSON] власноруч написала розписку. Строк повернення коштів сторонами було погоджено 15 березня 2018 року. На час складання розписки [PERSON] повернула [PERSON] кошти в сумі 1300 грн. Залишок неповернутих коштів за договором складає 9672,00 грн. Позивач просить суд стягнути 9672,00 грн., 3% річних в розмірі 449,15 грн., інфляційні витрати в розмірі 1052,31 грн., та судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач надала суду клопотання про розгляд справи у свою відсутность, підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.39). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України. Згідно з інформацією адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 23.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Виклик відповідача на 11.12.2019 р. не здійснено, у зв`язку з неможливістю направлення поштової кореспонденції (а.с.26 - акт). Конверти з ухвалою суду про відкриття провадження по справі, з копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою на 05.02.2020 р., 27.03.2020 р., 08.05.2020 р. направлені за зареєстрованою адресою відповідача (50048, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Доватора, 29), фактичним місцем проживання ( [ADDRESS] ), та повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 30-33, 37-38, 43-46). Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2019 року справа відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розписки, [PERSON] надала в борг [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , 10972,00 грн. [PERSON] зобов`язалась повернути борг 15.03.2018 року (а.с.7). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (стаття 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у неї перед [PERSON] виникла заборгованість, яка складається з суми боргу - 9672,00 грн. (10972,00 грн. -1300 грн., які були повернуті). Відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання настає відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, та те, що факт наявності заборгованості за договором у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором. Суд погоджується з вимогою позивача про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, а також 3% річних від просроченої суми (а.с.3), згідно п.2 ст.625 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ". У акті прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги від 30 вересня 2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Солодом Р.Г., вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом, що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" а саме: консультація, правовий аналіз документів з питання стягнення боргу за договором розписки від 15.01.2018 року, вартість послуг- 600 грн.; складання позовної заяви з питання стягнення боргу за договором позики від 15.01.2018 року, вартість наданих послуг - 2400 грн. Позивачем надано квитанцію про оплату послуг адвоката за договором від 30.09.2019 р. у розмірі 3000 грн, тобто, документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому слід також стягнути з відповідача 768,40 грн. судового збору, сплачених позивачем при подачі позову. На підставі ст.ст. 526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved