Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до Михайлівського районного суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до початкових вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 121.250 грн. 47 коп. та судові витрати. В процесі розгляду справи, позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких він просив суд стягнути з відповідача 25.934 грн. 33 коп. та судові витрати. За результатами обговорення, у відповідності до положень ст.ст.27, 31 ЦПК України, судом прийнято до розгляду позовні вимоги у сумі 25.934 грн. 33 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі - Позичальник) 22.10.2007 року уклали кредитний договір №2РМЮА0000000002 (надалі - Договір). Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 25000,00 грн. на термін до 21.10.2012 р., а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав Позичальнику кредит у розмірі 25000 грн. Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № 2РМЮА0000000002. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов'язання за вказаним Договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Позичальник станом на 25.02.2008 року має заборгованість - 25934,33 грн., яка складається з наступного: 24650,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1036,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 150,00 грн. - заборгованість з комісії; 97,83 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Розрахунок суми заборгованості додається (Додаток 1 ). Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. 25 лютого 2008 року позичальник, [PERSON], померла, грошові кошти, які були запозичені у ПАТ КБ "ПриватБанка", Позичальником (надалі - Спадкодавець) повернені не в повному обсязі.(Додаток 3) Згідно з пунктом 189 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 р. № 20/5: "Нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії повинні бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензії, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту ". Банком було направлено претензію кредитора до Василівської державної нотаріальної контори про включення кредиторських вимог до спадкової маси. Померла [PERSON] має чоловіка [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) . В ході проведення моніторингу Банком, було встановлено, що чоловік [PERSON] на момент смерті проживав з Спадкодавцем . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї та ч. 5 цієї ж статті Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Можна зробити висновок про те, що [PERSON] є спадкоємцям першої черги за законом, та є Відповідачем за поданою позовною заявою. Згідно ст.1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст.110 ЦПК України Відповідач, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). До цього часу Спадкоємиць (Відповідач) свої зобов'язань не виконав і станом на 25.02.2008 року має заборгованість - 25934,33 грн. Крім того, [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] уклали договір іпотеки № б/н від 25.10.2008 року, (надалі - договір іпотеки) та є майновим поручителем. (Додаток 5) На обґрунтування позовних вимог, позивачем надані суду: - розрахунок заборгованості; - копію кредитного договору № 2РМЮА0000000002 від 22 жовтня 2007 року; - копію ухвали суду від 03.10.2008 року; - копію кредитного договору; - копію договору іпотеки; - копію претензії в ГНК; - копію претензії спадкоємцю; - копії підтверджень відправлення претензій; - копію паспорту відповідача; - копію довідки № 241170; - підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву; - копію банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року; - копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; - копію першої сторінки Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк»; - підтвердження сплати судового збору. Відповідач, який не визнавав початкові позовні вимоги, після їх уточнення позивачем (зменшення), позовні вимоги визнав у повному обсязі, повідомивши, що дійсно разом з дружиною отримали кредит у сумі зазначеній позивачем. Через непорозуміння початкових нарахувань не визнавав позовні вимоги. На час розгляду змінених позовних вимог, наявність заборгованості пояснив відсутністю коштів. На обґрунтування своєї позиції, будь яких письмових доказів суду не надав. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог (прийнятих до розгляду на підставі заяви позивача про уточнення позовних вимог від 27.01.2014 року) та потребу їх задоволення виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - в судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 22.10.2007 року уклали кредитний договір № 2РМЮА0000000002. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 25000,00 грн. на термін до 21.10.2012 р., в свою чергу відповідно до умов договору, позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, проте свої зобов'язання виконав лише частково, оскільки 25 лютого 2008 року позичальник померла. Відповідач по справі, успадкував права та обов'язки після померлої, проте суму заборгованості не погасив. Крім того відповідач по справі є поручителем за договором іпотеки. Вказані обставини визнані як представником позивача так і відповідачем, через що не потребують доказування: - в судовому засіданні, після уточнення позивачем суми позовних вимог, відповідачем було визнано наявність заборгованості за вказаної суми, проте, через відсутність коштів сума заборгованості не повернута позивачеві, в наслідок чого останній за захистом своїх прав звернувся до суду; - статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; - відповідно до положень ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; - відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; - статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; - відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - умовами договору надання кредиту, передбачено відповідальність відповідача в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим, з огляду на вище викладене, суд за результатами дослідження наданих доказів, доводів щодо обґрунтованості позиції позивача, позиції відповідача, доходить висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved