Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У липні 2016 року до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та ПрАТ «СК КРАЇНА» звернувся [PERSON], та просив на його користь стягнути вартість матеріального збитку завданого в ДТП автомобілю "Mitsubishi Lancer", державний номер [NUMBER], який йому належить, та додаткових витрат пов'язаних зі відновленням своїх прав, а саме витрат на оцінку заподіяного збитку, 3% річних та інфляційну складову за прострочку виконання зобов"язання, а також витрати на правову допомогу. В своїх позовних вимогах позивач посилалась на те, що 20.12.2014 року о 10 годині 36 хвилин у м. Києві на пр. Григоренка 23, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер [NUMBER], автомобіля "Ford Transit", реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті даної події автомобілю "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], було завдано значні механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2015 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Належний позивачу автомобіль "Mitsubishi Lancer", державний номер [NUMBER], внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Згідно акту виконаних робіт СТО від 21.03.2015 р. ФОП «[PERSON].» та видаткової накладної № 65 від 10.03.2015р. ФОП «[PERSON]», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], склала 84 088,01 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПрАТ «СК Країна» відповідно до полісу № АІ/4073410. Позивач звертався до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на момент подачі позову страхове відшкодування не виплачено в повному обсязі. Позивач для доведення порушеного права звернувся до оцінювача з метою встановлення розміру матеріального збитку. За складання звіту про оцінку позивачем було сплачено 600 грн. Після отримання страхового відшкодування в сумі 42 275,94 грн. від ПрАТ «СК Країна», яке на його думку недостатнє для покриття витрат на ремонт автомобіля, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК Країна» недоплачене страхове відшкодування в межах ліміту страхової суми за полісом - 7 724,06 грн., витрати на оцінку 600,00 грн. та пеню в розмірі 4 856,30 грн. А з відповідача [PERSON], як з особи винної у спричиненні ДТП, витрати на проведення ремонту в розмірі 34 088,01 грн., три проценти річних в сумі 1 319,63 грн, інфляційні збитки в сумі 8 619,74 грн. та солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 3 200,00 грн. 20.07.2016 р. ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва вказана позовна заява була залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не повністю було сплачено судовий збір. Ухвалою судді від 13.09.2018 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. 09.02.2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою від 10.07.2017 р. провадження по справі відновленота призначено справу до розгляду. В судовому засіданні 03.04.2018 р. представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій було проведено розрахунок пені, 3% річних та інфляційної складової боргу станом на 02.04.2018 р., а також надано розрахунок витрат на правову допомогу. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Країна», згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності страховика за шкоду завдану майну третіх осіб в розмірі 50 000,00 гривень. Таким чином відшкодовувати заподіяну позивачу шкоду повинна тільки Страхова компанія. Суми що перевищують зазначений ліміт на думку відповідача - необґрунтовані. Будь-яких документів на підтвердження власних доводів надано не було. Представник ПрАТ «СК Країна» в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечувала, посилаючись на звіт № 10362 про оцінку матеріального збитку, який було проведено ТОВ «Експертум АВЕ» на замовлення ПрАТ «СК Країна» та відповідно якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 78 070,48 грн. а зі зносом 42 785,94 грн. та тозивачу було сплачено страхове відшкодування за виключенням франшизи 500,00 грн. в повному обсязі в сумі 42 275,94 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2014 року о 10 годині 36 хвилин у м. Києві на пр. Григоренка 23, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілів "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер [NUMBER], "Ford Transit", реєстраційний номер [NUMBER], та "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Країна», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4073410. Відповідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чим бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту № 01/01/15 від 11.02.2015 року з оцінки матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, матеріальний збиток, заподіяний автомобілю "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, що трапилася 20.12.2014 року, становить 51 855,70 грн. Згідно квитанції № 01/01/15 від 11.02.2015 року за складання вказаного звіту позивачем сплачено 600 грн. Згідно акту виконаних робіт від 21.03.2015 р. вартість виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], становить 27 195,00 грн., що підтверджується відповідними документами. 22.12.2014 р. до ПАТ "СК "Країна" надійшла заява від [PERSON]в. на виплату страхового відшкодування, де містилася вказівка виплатити відшкодування безпосередньо на рахунок потерпілої особи. У січні 2015 року ТОВ "Експертум АВЕ" було складено Звіт № 10362, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Mitsubishi Lancer", реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням ПДВ становить 42 785,94 грн. 03.03.2015 року ПАТ "СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 35 144,95 грн., за вирахуванням франшизи 510 грн. та суми ПДВ 7 130,99 грн. 31.03.2015 р. ПАТ "СК "Україна" отримала заяву від [PERSON] щодо доплати суми страхового відшкодування в розмірі податку на додану вартість, до якої було додано документальне підтвердження фатку оплати проведеного ремонту. 15.04.2015 р. ПАТ "СК "Країна" здійснила доплату суми страхового відшкодування в розмірі ПДВ в сумі 7 130,99 грн. Таким чином суд вважає, що ПАТ "СК "Країна" страхове відшкодування було виплачено у строки, розмірі та на умовах, передбачених законодавством України, а тому позовні вимоги [PERSON] до ПАТ Страхова компанія «Країна» є такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про Практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування збитків повинно здійснюватись винною особою відповідно до реальної вартості втраченого майна. Як вже зазначалося, позивач поніс збитки по ремонту власного автомобіля в розмірі 84 088,01 грн., що підтверджено актами виконаних робіт, позивачу була виплачена ПАТ "СК «Країна» сума страхового відшкодування в розмірі 42 785, 94 грн., тому різниця між вказаними сумами становить 41 302,07 грн. відновлювального ремонту та 510 грн. франшизи, а всього разом 41 812,07 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Крім того, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню 3% річних та інфляційна складова боргу з огляду на ступне. 24.04.2015 р. [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] із претензією про відшкодування завданих збитків в розмірі 41 812,07 грн., які залишилися невідшкодованими та пропозицією сплатити вказані кошти протягом 5 днів. Оскільки у встановлений в претензії строк відповідач кошти не сплатила, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив стягнути 3 145,10 грн. - 3% річних та інфляційні збитки в сумі 25 141,99 грн. за період з 23.03.2015 р. по 02.04.2018 р. Однак суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком зазначених виплат, оскільки з претензією про відшкодування шкоди позивач звернувся до відповідача 24.04.2015 р., а не у березні 2015 р. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або не визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та норми законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 3677 грн. - 3% річних, 22701,99 грн. - інфляційної складової за період з 29.04.2015 р. по 03.04.2018 р. виходячи з суми завданих збитків в розмірі 41 812,07 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати на оплату вартості експертизи в розмірі 3714 грн., витрати на правову допомогу - 3200 грн. та сума судового збору - 687,20 грн.

Outcome: partial