Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом та, враховуючи нову редакцію позовної заяви, поданої до суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви, просив: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за №825; скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, виданого на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та зареєстрованого в реєстрі за № 825. Позовні вимоги, обгрунтовано тим, що 27.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №825, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, що виникла за кредитним договором б/н від 18.06.2011 року за період з 18.06.2011 року по 31.10.2016 року, яка становить 37 593 грн. 85 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 3 949 грн. 30 коп., заборгованість за відсотками - 28 332 грн. 63 коп., заборгованість з пені та комісії - 3 045 грн. 55 коп., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 1 766 грн. 37 коп., витрати за вчинення виконавчого напису - 1 450 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Так, зокрема, позивач зазначає, що, всупереч вимог ч. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі копії кредитного договору та розрахунку заборгованості за договором. Крім того, позивач вказує на відсутність будь-яких доказів отримання ним письмових вимог про дострокове усунення порушень за кредитним договором. Також, позивач вважає, що, в силу вимог ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус зобов`язаний був відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у вчиненні виконавчого напису у зв`язку з пропуском банком трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Ухвалою суду від 22.02.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 27.03.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені відповідні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. Порядку). Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Так, судом встановлено, що 27.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №825, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, що виникла за кредитним договором б/н від 18.06.2011 року за період з 18.06.2011 року по 31.10.2016 року, яка становить 37 593 грн. 85 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 3 949 грн. 30 коп., заборгованість за відсотками - 28 332 грн. 63 коп., заборгованість з пені та комісії - 3 045 грн. 55 коп., заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 1 766 грн. 37 коп., витрати за вчинення виконавчого напису - 1 450 грн. 00 коп. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів, наданих нотаріусу ПАТ КБ «Приватбанк»: заяви представника за довіреністю ПАТ КБ «Приватбанк»; копії довіреності представника ПАТ КБ «Приватбанк»; копії паспорта представника ПАТ КБ «Приватбанк»; копії анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.06.2011 року; засвідченої копії розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.06.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом - [PERSON] станом на 31.10.2016 року; копії письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 18.06.2011 року; копії опису вкладення в цінний лист від 09.12.2016 року. Отже, всупереч положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, банком не було надано нотаріуса ані оригіналу кредитного договору, ані засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість, наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є лише відображенням розрахунків відповідача щодо наявності грошового зобов`язання позичальника та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. В свою чергу, згідно з п.п. 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26.09.2019 по справі № 755/14101/16-ц. Проте, не зважаючи на те, що позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за договором, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження її отримання позивачем, матеріали справи не містять. Таким чином, оскільки нотаріус при перевірці наданих банком документів не пересвідчився щодо наявності факту вручення позивачу вимоги про дострокове погашення кредиту, не переконався про відсутність між сторонами кредитного договору будь-якого спору щодо наявності та розміру заборгованості, яка нарахована банком, оскільки стягувачем не було надано ані оригіналу кредитного договору, ані виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованість, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Однак, позовні вимоги про скасування виконавчого напису нотаріуса задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захист прав споживача банківських послуг чинним законодавством не передбачений, крім того, в той час як саме по собі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial