Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з ПАТ ,,Міський Комерційний банк" банківського вкладу, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2013 року між нею та ПАТ ,,Міський Комерційний банк" було укладено договір банківського вкладу № 2630/02/137911 ,,Ваш мультивалютний" відповідно до якого відповідач прийняв грошові кошти в сумі 9 296 євро на строковий депозитний рахунок на строк 181 день зі сплатою процентної ставки 8,5% річних. Відповідач прийняв грошові кошти на строковий депозитний рахунок в сумі та на умовах договору на строк з 31 жовтня 2013 року по 30 квітня 2014 року зі сплатою процентів за вказаний період. 25.04.2014 року позивач звернулася з заявою про видачу вкладу у зв'язку з закінченням 30.04.2014 року строку, на який був прийнятий вклад. Однак, ПАТ ,,Міським Комерційним банком" у видачі було відмовлено та повідомлено, що по закінченню строку депозиту вклад був перерахований на рахунок № [NUMBER]. 05.05.2014 року позивач звернулася зі скаргою до Голови Правління ПАТ ,,Міський Комерційний банк" щодо неповернення вкладу, однак вклад повернуто не було. Після звернення до Національного банку України 09.07.2014 року відповідачем було виплачено частково у сумі 600 євро грошові кошти. Внаслідок неправомірних дій відповідача, що виразились у неповерненні грошового вкладу та процентів, позивачу було завдано моральну шкоду, що полягала у нервових переживаннях та стражданнях, оскільки позивач має тяжко хворого сина [PERSON] якому потрібні кошти на лікування. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідачка в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ ,,Міський Комерційний банк" було укладено договір банківського вкладу № 2630/02/137911 ,,Ваш мультивалютний" відповідно до якого відповідач прийняв грошові кошти в сумі 9 296 євро на строковий депозитний рахунок на строк 181 день зі сплатою процентної ставки 8,5% річних. Відповідач прийняв грошові кошти на строковий депозитний рахунок в сумі та на умовах договору на строк з 31 жовтня 2013 року по 30 квітня 2014 року зі сплатою процентів за вказаний період. 25.04.2014 року позивач звернулася з заявою про видачу вкладу у зв'язку з закінченням 30.04.2014 року строку, на який був прийнятий вклад. ПАТ ,,Міським Комерційним банком" у видачі було відмовлено та повідомлено, що по закінченню строку депозиту вклад був перерахований на рахунок № [NUMBER]. 05.05.2014 року позивач звернулася зі скаргою до Голови Правління ПАТ ,,Міський Комерційний банк" щодо неповернення вкладу, однак вклад повернуто не було. Після звернення до Національного банку України 09.07.2014 року відповідачем було виплачено позивачу частково у сумі 600 євро грошові кошти. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що дностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно ст. 1060 ЦК України вказано, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи вищевикладене, відповідачем ПАТ ,,Міський Комерційний банк" не було виконано своїх зобов'язань згідно договору банківського вкладу № 2630/02/137911 від 31.10.2013 року, строк дії договору банківського вкладу закінчився 30 квітня 2014 року, а тому банк зобов'язаний був повернути позивачці вкладені грошові кошти, проценти за користуванням депозитом та три відсотки річних. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 25000 гривень слід відмовити, оскільки позивачем не надано достатніх доказів про заподіяння їй моральної шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial