Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу. В обґрунтування позову зазначено, що 09.10.2015 року він уклав три договори з ФОП [PERSON] про відступлення останнім права вимоги, так згідно умов договру №1 від 09.10.2015 року, він має право вимоги за договором сумісного вирощування та обробітку землі №1 укладеного 14 січня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України і у виді 1/2 частини зібраного з поля урожаю насіння соняшнику в кількості 93925 кг. чи 864110 грн. його вартості та 140830 грн. виконаних робіт, згідно договору №2 від 09.10.2015 року він має право вимоги за договором поставки №1 укладеного 07 квітня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України на суму 204450,00 грн., та згідно договору №3 від 09.10.2015 року він має право вимоги за договором позики б/н укладеного 09 квітня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України, а саме гороху в кількості 3460 кг на суму 12110,00 грн. та ячменю в кількості 8000 кг, на суму 24000,00 грн., оскільки зобов"язання відповідачем не виконані перед первісним кредитором, тому просить стягнути вказані суми коштів чи майно на його користь за договорами про відступлення права вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити при цьому посилаючись на обставини викладені в позові. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову пояснюючи, що відповідач не виконав перед ним зобов"язань за вказаними вище договорами, за якими право вимоги він відступив своєму сину [PERSON], тому просить задовольнити позов позивачу в повному обсязі. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судовому засідання пояснив, що працював директором ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України до липня 2015 року, та вказує, що господарство на той час не виконало своїх боргових зобов"язань перед ФОП [PERSON], тому проти задоволення позову він не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме, рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення, проте, від нього до суду не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та інформації про причини неявки до суду, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення у справі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Представники третьої особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, та Національної академія аграрних наук України в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних, зобов»язальних правовідносинах. Так, 14 січня 2015 року між ФОП [PERSON] та Державним підприємством «Дослідне господарство «Червоний Землероб» Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України було укладено у простій письмовій формі договір сумісного вирощування та обробітку землі №1, відповідно умов якого, сторони займаються спільним вирощуванням сільськогосподарської продукції та обробітком землі площею 90 га на полі №1КС, надаючи відповідні послуги з обробітку землі згідно домовленостей, інформуючи одне одного про хід виконаних робіт та проводячи взаєморозрахунок після збирання врожаю пропорційно згідно понесених затрат по договірній ціні, договір діє з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року ( а.с.44). 07 квітня 2015 року ФОП [PERSON]І уклав у простій письмовій формі договір поставки №1 із Державним підприємством «Дослідне господарство «Червоний Землероб» Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, за умовами якого, ФОП [PERSON] зобов"язувалося поставини відповідачу у власність продукцію, строки, асортимент та кількість якої визначався у відповідному замовленні покупця чи актом прийому-передачі, договір діє з моменту його підписання стооронами та до повного проведення розрахунків. 09 квітня 2015 року ФОП [PERSON]І уклав у простій письмовій формі договір позики б\\н із Державним підприємством «Дослідне господарство «Червоний Землероб» Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, за умовами якого, позикодавець ФОП [PERSON] позичив відповідачу горох в кількості 3460 кг на суму 12110,00 грн. та ячмінь в кількості 8000 кг, на суму 24000,00 грн., при цьому строк повернення позики договором не визначено, а згідно п.2.3. Договору у разі не змоги повернути товар Позичальником повертається сума за товар починаючи з 01.09.2015 року до 01.10.2015р. З акту прийому-передачі товару від 12.05.2015 року (т.1 а.с.33) та видаткових накладних №02/05 від 02.06.2015р. ( т.1 а.с.34,35) встановлено, що ФОП [PERSON] взяті на себе зобов"язання за договором поставки №1 від 07.04.2015 року виконав, а саме поставив відповідачу посівний матеріал соняшника "Флореміс" в кількості 33 мішки на суму 99000,00 грн., посівний матеріал "Аміс" 28 мішків на суму 84000,00 грн., гербіцид "Євролайтенг" 30 л. на суму 21450 грн., а всього на суму 204450 грн., про що на вказаних документах мається підпис посадової особи відповідача скріплений його печаткою ( т.2 а.с. 40). З акту прийому-передачі товару від 15 жовтня 2014 року ( т.1а.с.42, т.2 а.с. 66) та видаткових накладних №15/01 від 15.05.2014р. та 09/01 від 09.04.2013р. встановлено, що ФОП [PERSON] виконав умови договору позики від 09.04.2015р. б/н та передавши у позику відповідачу горох в кількості 3460 кг на суму 12110,00 грн. та ячмінь в кількості 8000 кг, на суму 24000,00 грн., про що на вказаних документах мається підпис посадової особи відповідача скріплений його печаткою. З претензій та листів звернень ФОП [PERSON] та позивача на адресу відповідача від 10.09.2015р., 21.09.2015р., 13.10.2015р., 29.10.2015р., ( т.1 а.с. 28, 29, 36, 43, 52)_ вбачається, що зобов"язання за вказаним вище договором поставки та договором позики відповідач не виконав повністю, та не надав в судове засідання доказів на спростування позовних вимог в цій частині. Судом також встановлено, що 09.10.2015 року ФОП [PERSON] та позивач [PERSON] уклали три договори про відступлення права вимоги №1,№2,№3 за умовами яких, ФОП [PERSON] відступив позивачу право вимоги за вищевказаними доворами, а саме згідно з договром №1 від 09.10.2015 року, позивач як новий кредитор, має право вимоги за договором сумісного вирощування та обробітку землі №1 укладеного 14 січня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України на суму 901622,50 грн. виконаних робіт та вирощеної сільгосппродукції, згідно договору №2 від 09.10.2015 року позивач як новий кредитор має право вимоги за договором поставки №1 укладеного 07 квітня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України на суму 204450,00 грн., та згідно договору №3 від 09.10.2015 року позивач як новий кредитор має право вимоги за договором позики б/н укладеного 09 квітня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України, а саме гороху в кількості 3460 кг на суму 12110,00 грн. та ячменю в кількості 8000 кг, на суму 24000,00 грн.. Відповідно до п.1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 Кодексу визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Судом встановлено, що про заміну кредитора у вищевказаних зобов"язаннях відповідача було повідомлено первісним кредитором ФОП [PERSON] належним чином у письмовій формі, про що свідчать лист від 13.10.2015 року, отриманий останнім за вх №222 ( т.1 а.с.28). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; при цьому одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовимси ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Оскільки умови договору позики речей від 07.04.2015р. позщичальник виконав, що підтверджується як умовами самого договру укладеного у письмовій формі (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63 цс 13) так і актами прийому-передачі речей та видатковими накладними ( т.1а.с.42, т.2 а.с. 66), а відповідач у свою чергу не виконав взяті на себе зобов"язання щодо повернення позики, а саме, не повернув горох в кількості 3460 кг на суму 12110,00 грн. та ячмінь в кількості 8000 кг, на суму 24000,00 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення позики підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.712ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, забовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використання, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 ЦК України вказано, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших законодавчих актів звичаїв ділового обороту. Як вбачається із досліджених вище письмових документів, а саме, з акту прийому-передачі товару від 12.05.2015 року (т.1 а.с.33) та видаткових накладних №02/05 від 02.06.2015р. ( т.1 а.с.34,35) встановлено, що ФОП [PERSON] взяті на себе зобов"язання за договором поставки №1 від 07.04.2015 року виконав, а саме поставив відповідачу посівний матеріал соняшника "Флореміс" в кількості 33 мішки на суму 99000,00 грн., посівний матеріал "Аміс" 28 мішків на суму 84000,00 грн., гербіцид "Євролайтенг" 30 л. на суму 21450 грн., а всього на суму 204450 грн., про що на вказаних документах мається підпис посадової особи відповідача скріплений його печаткою ( т.2 а.с. 40), але відповідач не розрахувався з ФОП [PERSON] за поставлений товар, що підтверджується претензіями ( т.1 а.с. 28, 29, 36, 43, 52) тому позовні вимоги в частині стягнення 204450 грн. на користь нового кредитора також підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача за договором сумісного вирощування та обробітку землі №1 укладеного 14 січня 2015 року між ФОП [PERSON] та ДПДГ "Червоний землероб" [PERSON] України 93925 кг. насіння соняшнику чи 864110 грн. його вартості, а такорж 140830 грн. в рахунок виконаних робіт грн. виконаних робіт, то в цій частині вимоги не є достатньо обгрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Так, зі змісту договору сумісного вирощування та обробітку землі №1 укладеного 14 січня 2015 року не вбачається, які саме конкретні зобов"язання та хто саме, мають виколнувати сторони договору, вони не описані детально в договорі не зазначено їх умов та строку виконання, не зазначено, яку саме сільськогосподарську культуру домовилися спільно вирощквати сторони та на яких умовах, а також не зазначено кому саме належить поле №1 КС та де воно розташоване, до договору не додано плану-схеми його розташування, та інших ідентифікуючих данних поля ( кадастровий номер, межові знаки). Інші докази, а саме, фотознімки поля, додаткова угода до договору сумісного вирощування та обробітку землі, список транспор них засобів та відомості вагової, а також показання свідків [PERSON], та [PERSON] не підтверджують обставин зазначених у позові щодо сумісного вирощування насіння соняшнику та відповідно не підтверджують факту існування заборгованості у виді 1/2 частини зібраного з поля урожаю насіння соняшнику в кількості 93925 кг. чи 864110 грн. його вартості. Оскільки на обгрунтування виконаних ФОП [PERSON] робіт за вказаним вище договором позивачем надано акт прийому відповідачем виконаних робіт від 27.05.2015 р. погоджений посадовою особою відповідача та скріплений його підписом і печаткою на загальну суму 229660 грн.( т.1 а.с.50), та на спростування факту невідшкодування їх вартості відповідачем не надано доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення за договором сумісного вирощування та обробітку землі №1 укладеного 14 січня 2015 року в сумі 229660 грн, а в задоволенні іншої частини вимог відмовляє у зв"язку з їх необгрунтованністю. У відповідності до вимог 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 4542,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial