Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 28 046 (двадцять вісім тисяч сорок шість) гривень. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що відповідач 28 квітня 2013 року позичив в нього 2000 доларів США строком на три місяці. Одержання відповідачем вказаної суми підтверджується написаною ним власноручно розпискою. Відповідач у визначений строк не повернув позичені гроші, а тільки 29 грудня 2013 року віддав частину боргу, тобто 1320 доларів США. На його вимогу повернути борг, відповідач відмовляється, та уникає зустрічі з ним. Він неодноразово намагався в добровільному порядку вирішити питання про повернення відповідачем грошей, але до цього часу останній борг не повернув. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, суду пояснив, що він дійсно позичав гроші у позивача. Однак, він повернув вказану в розписці суму. Чого позивач не зробив відмітку у розписці про повернення всієї суми, або не повернув йому розписку він не знає. Вважає,що позивач недобросовісним шляхом, тобто за його рахунок , вирішив збагатитися. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно дослідженої в судовому засіданні власноручно написаної та підписаної [PERSON], розписки останній 28 квітня 2013 року позичив у позивача 2000 доларів США і зобов'язувався повернути кошти до 28 липня 2013 року. На зворотному боці вказаної розписки є відмітка про те, що 29 грудня 2012 року 1000 доларів і 320 доларів віддав, та стоїть підпис позивача, про що сторони підтвердили в судовому засіданні. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в простій письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошову суму, що була передана останньому в строк, встановлений договором. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем повернуто борг в сумі 1320 доларів США, то судовим рішенням слід достягнути різницю, що становить 680 доларів США, або в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату постановлення рішення 15984 ( п"ятнадцять тисяч дев"ятсот вісімдесять чотири ) гривні. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу підлягають задоволенню частково. Питання судових витрат, якими є судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., та 40 гривень, які поніс позивач за отримання довідки в банківській установі, суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: partial