Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

у квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 13 березня 2011 року на дорозі Одеса - Білгород-Дністровський - Монаші сталася дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода [PERSON] та транспортного засобу марки "Daewoo Lanos" державний номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням та у власності [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою ДАІ, страховим актом № 2011/U/MOD00560/UIA5682 від 08 червня 2011 року та розрахунком страхового відшкодування. На момент ДТП між [PERSON] та позивачем було укладено договір добровільного страхування від 12 листопада 2010 року № 3068836/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля "Daewoo Lanos", державний номерний знак [NUMBER]. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач нарахував та виплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 8337,96 гривень. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 8337 гривень 96 копійок та судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Представник позивача, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS]. Однак, поверталися з відміткою, що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає, а тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що він повідомлений належним чином. У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. 12 листопада 2010 року між Акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту № 3068836. Предметом страхування є майнові інтереси страхувальника [PERSON], що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Daewoo Lanos" державний номер [NUMBER] (а.с.8-12). Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 19 березня 2011 року встановлено, що 13 березня 2011 року в 19 годин 30 хвилин в темну пору року пішохід [PERSON], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння грубо порушив правила дорожнього руху, пересікав проїзну частину дороги на заборонний сигнал світлофору. В результаті цього на 8 км +980 м автошляху Одеса-Б.Дністровський на [PERSON] було скоєно наїзд транспортним засобом марки "Daewoo Lanos" державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Унаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с. 18). Страхувальник [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 14-15). 08 червня 2011 року позивачем було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування у сумі 8337 гривень 96 копійок, яке було виплачено страхувальнику 10 червня 2011 року. Вказані обставини підтверджуються заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, відомостями № 8784804 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сформовані АІПС ДТП станом на 17 березня 2011 року (а.с. 14-17), постановою про відмову у порушенні кримінальної справи; висновком № 48 експертного автотоварознавчого дослідження для встановлення суми матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 20 травня 2011 року (а.с.26-40); страховим актом та розрахунком розміру страхового відшкодування від 08 червня 2011 року (а.с. 19-21); платіжним дорученням № 15034 від 10 червня 2011 року про виплату [PERSON] страхового відшкодування (а.с.22); постановою Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник [PERSON] має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки відповідач [PERSON] винний у ДТП, то з нього на користь позивача належить стягнути в порядку регресу відшкодування в сумі 8337 гривень 96 копійок. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 8581 гривня 56 копійок (8337,96+243,60).

Outcome: approved