Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до фермерського господарства "Джал" з вимогами: достроково розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321484000:02:000:0788, площею 5,4395 га, що знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Куп`янського району Харківської області, укладеного між [PERSON] та фермерським господарством "Джал", строком на 15 років та зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області 10.04.2012 за № 632148404001085, судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321484000:02:000:0788, площею 5,4395 га, яка знаходиться на території Вільхуваської сільської ради Куп`янського району Харківської області. 10.04.2012 між нею та фермерським господарством "Джал" було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321484000:02:000:0788, площею 5,4395 га, терміном на п`ятнадцять років. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 632148404001085 від 10.04.2012, у зв`язку з чим строк дії договору закінчується 10.04.2027. Укладення вказаного договору та його реєстрація проводились ФГ "Джал" без участі позивача. [PERSON] була надана ксерокопія вказаного договору, оригіналу договору в неї не було. Всі екземпляри оскаржуваного договору знаходились у відповідача. Так як вона повністю довіряла відповідачу, не сподівалася, що її можуть ввести в оману. Відповідач на протязі декількох років орендну плату не сплачував у зв`язку з чим вона звернулась із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки в односторонньому порядку до ФГ "Джал", на що отримала відмову з вказівкою на те, що вона, нібито, в 2013 році взяла в ФГ "Джал" в рахунок орендної плати 15 тисяч грн та за договором позики 50 тисяч грн. При цьому, відповідач вказав, що за період з 2013 року по 2017 рік включно, їй була нарахована і стягнута орендна плата в сумі 32566,00 грн, станом на 2018 рік залишок заборгованості складає 32434,00 грн. Дані твердження відповідача не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Вказала на наявність підстав для розірвання договору оренди, оскільки на протязі 2015 - 2020 років відповідач систематично порушує умови договору щодо сплати орендної плати. Вищезазначене стало підставою звернення до суду з даним позовом. Інші заяви по суті справи. 04.06.2021 від голови фермерського господарства "Джал" Добриці П.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 10.04.2012 між ФГ "Джал" та [PERSON] був укладений терміном на 15 років договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321484000:02:000:0788, площею 5,4295 га, що знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.04.2012 за № 632148404001085. Вказаний договір оренди був особисто підписаний позивачем, укладений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у позивача, другий у відповідача, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію. Відповідно до пункту 7 договору, орендна плата визначена у розмірі 2783,86 грн, що складає 3 відсотки нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до довідки про доходи №108 від 01.06.2021, у 2013 році позивачу було виплачено орендної плати 3275,00, з яких утримано податок на доходи фізичних осіб. 28.08.2013 позивач звернулась до голови ФГ "Джал" із особистим проханням, у зв`язку з важким матеріальним становищем виплатити орендну плату за рахунок майбутніх періодів, при цьому, гарантувала, що ні за яких обставин не буде здійснювати будь-яких дій щодо припинення договору оренди, про що свідчить її особиста розписка. Позивачу у 2014 році було виплачено орендної плати у розмірі 21426,20 грн. Тобто, у 2014 році позивач отримала орендну плату за договором за 2014 - 2019 роки однією сумою за власним бажанням. Твердження щодо систематичної несплати орендної плати не відповідає дійсності, посилання на докази, які містяться в матеріалах справи, є хибними. [PERSON] була неодноразово особисто запрошена до ФГ "Джал" для отримання орендної плати по договору за 2020 рік, яку вона особисто отримала 17.02.2021 у розмірі 5964,10 грн, про що свідчить її особистий підпис у видаткову касовому ордері від 17.02.2021. На підставі вищенаведеного та доданих доказів, ФГ "Джал" сумлінно виконує свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки. Позивачем не доведено, що вона була значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору, у зв`язку з чим, голова ФГ "Джал" Добриця П.В. у задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити. 06.07.2021 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, не відповідають дійсності. У договорі оренди, наданому відповідачем, містяться відомості щодо розміру орендної плати, проте, в примірку договору, який є в наявності у неї, таких даних не зазначено. Укладення договору не відповідає вимогам статті 638 Цивільного кодексу України. Твердження відповідача про те, що 23.08.2013 вона звернулась до голови ФГ "Джал" з проханням виплатити орендну плату за рахунок майбутніх періодів не підтверджено доказами, не вказано який саме розмір орендної плати вона просила виплатити і за який період, не зазначено, коли саме виплачено 21426,20 грн і чим це підтверджується. Про те, що їй саме 15000 грн. було виплачено в рахунок орендної плати наперед та те, що за період з 2013 по 2017 була нарахована орендна плата в сумі 32566 грн. зазначено в листі голови фермерського господарства, адресованому на її ім`я. 17.02.2021 дійсно відповідачем була виплачена орендна плата, однак, невідомо за який період. Рух справи. Ухвалою Великобурлуцького районного суду від 24.05.2021 провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Даною ухвалою частково задоволено заяву [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. 15.06.2021 ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Вона пояснила, що уклала договір оренди з ФГ "Джал", однак, зазначила, що її сподівання про добросовісне виконання своїх обов`язків за договором зі сторони відповідача, не виправдалися. Також не заперечувала того факту, що дійсно у 2014 році вона отримала від господарства орендну плату у розмірі, близько 15000 грн., а не 21426,20 грн, як зазначає відповідач. Розписка, яка додана до відзиву, написана іншою особою. Доказів того, що вона отримала у 2014 зазначену суму та за який період відповідачем не надано. Представник позивача адвокат Маркевич С.В. просив задовольнити позовні вимоги, вказуючи на те, що зі сторони відповідача наявне систематичне порушення умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної плати. Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання представник відповідача фермерського господарства "Джал", до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, на електронну адресу суду від голови фермерського господарства "Джал" Добриці П.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 111647733 від 25.01.2018, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 5,4395 га (кадастровий номер 6321484000:02:000:0788), із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №710972, виданого 18.02.2002 Вільхуватською сільською радою. (а. с. 9). Між фермерським господарством "Джал" та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,4395 га, розташованої на території Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області строком на 15 років (а. с. 13-14, 36-38). Зазначений договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 10.04.2012. Пунктами 7, 8 та 9 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій чи натуральній формі на загальну суму, що складає 3% нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки; обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься щорічно до 30 грудня поточого року. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (пункт 28 договору). В пункті 7 примірнику договору оренди, наданому відповідачем до відзиву, розмір орендної плати визначено 2783,86 грн. (а.с. 36-38) Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2013 року по 3 квартал 2019 року, [PERSON] отримала доходи від ФГ "Джал": у 4 кварталі 2013 року - 3275,00 грн., у другому кварталі 2014 року 21426,20 грн. (а. с. 10) Інформація у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків з доходів [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 по 4 квартал 2020 року відсутня. (а. с. 11, 12). З копії листа голови ФГ "Джал" Добриці П.В., адресованого на ім`я [PERSON] вбачається, що остання звернулася з проханням розірвати договір оренди. Зазначено, що у 2013 році їй було виплачено в рахунок орендної плати 15000 грн. та 50 000 грн. за договором позики, всього 65000 грн. За період з 2013 по 2017 рік, включно, була нарахована орендна плата в сумі 32566 грн., заборгованість складає 32434 грн. (а. с. 15). Як вбачається з довідки про доходи від здачі в оренду земельної ділянки (паю) №108 від 01.06.2021 [PERSON] нараховано: у 2013 році 3275,00 грн. (виплачено 3275,00 грн, отримано 2783,75 грн.), у 2014 році 3275,00 грн. (виплачено 21426,20 грн., отримано 17783,75 грн.), у 2015 році 4100,00 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2016 році 4100,00 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2017 році 4100,00 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2018 році 4100,00 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2019 році 4100,00 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2020 році 5060,02 грн. (інформація про виплачені та отримані суми відсутня), у 2021 році 0 грн. (виплачено 7408,82 грн., отримано 5964,10 грн.). (а. с. 39). Згідно видаткового касового ордеру від 17.02.2021 [PERSON] отримала орендну плату за земельний пай у розмірі 5964,10 грн. (а. с. 41). Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України) Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. (частина 4 статті 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент укладення договору). Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України "Про оренду землі"). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (частина 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (частини 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України "Про оренду землі"). На вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі"). Водночас, у пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4.12.2019 року у справі № 318/433/18 міститься висновок, що неналежне виконання умов договорів також є порушенням умов договорів оренди, яке дає право орендодавцям вимагати розірвання таких договорів, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість по договору. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Сторонами визнано факт укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6321484000:02:000:0788. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачем належним чином не виконувалися умови договору щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати. Аргументи відповідача про те, що ним виконувались умови договору оренди землі щодо своєчасного і повного внесення орендної плати є безпідставними та спростовуються матеріалами справи і встановленими судом обставинами. Так, на підтвердження сплати орендної плати в рахунок майбутніх платежів відповідачем надано довідку, з якої вбачається виплата 21426,20 грн. та отримання [PERSON] у 2014 році 17783,75 грн., проте, відсутні, як докази за який саме період та у якому розмірі щорічно нарахована дана сума, так і докази отримання зазначеної суми [PERSON] . Позивачем не заперечувався факт отримання орендної плати у 2014 році, але у розмірі 15000 грн. Про такий розмір зазначено і в листі голови ФГ «Джал», адресованому на ім`я позивача. Сума платежів за користування земельною ділянкою, нарахованих за 2014-2019 роки, згідно довідки №108 від 01.06.2021, складає 23775 грн, що перевищує суму 21 426, 20 грн. Окрім того, як вбачається із вищевказаної довідки, розмір орендної плати за період з 2015-2019 є незмінним, тобто в порушення умов договору, його обчислено без урахування індексації, зокрема за 2015 рік. Матеріали справи містять суперечливу інформацію щодо нарахованих сум орендної плати. Так, у листі голови ФГ «Джал», адресованому на ім`я [PERSON] , зазначено про нарахування орендної плати за період з 2013 по 2017 рік, включно, в сумі 32566 грн, що суперечить даним довідки ФГ «Джал» від 01.06.2021. Щодо тверджень відповідача про виплату орендної плати [PERSON] за 2020 рік у лютому 2021 року, то даний факт судом визнається, як порушення п. 9 договору. Доказів на підтвердження того, що орендодавець неодноразово запрошувалася для отримання орендної плати та доказів того, що сума, отримана згідно видаткового касового ордеру від 17.02.2021 [PERSON] , у розмірі 5964,10 грн, є орендною платою за 2020 рік, не надано. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України). Маеріали справи не містять доказів на підтвердження своєчасного та у повному обсязі отримання [PERSON] орендної плати. При цьому, суд враховує той факт, що [PERSON] у зв`язку із порушенням умов договору у 2017 році зверталася до ФГ "Джал" з вимогою розірвати договір. Підстав вважати, що несплата та сплата не в повному обсязі орендної плати обумовлені поведінкою орендодавця не встановлено. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (правова позиція у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 927/877/17). З огляду на невиконання відповідачем ФГ «Джал» обов`язку по сплаті орендної плати, що є порушенням істотних умов договору, а також систематичний характер таких порушень (два і більше разів), суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та дострокове розірвання договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6321484000:02:000:0788, укладений між [PERSON] та фермерським господарством "Джал". Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 цивільного процесуального кодексу України). Оскільки ухвалою від 24.05.2021 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави . На підставі викладеного,

Outcome: approved