Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 2009 року у виконавчому комітеті Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Спільне життя з чоловіком не склалося у зв"язку з несумісністю характерів, з приводу чого часто виникали сварки, що призвело до погіршення відносин і розладу в сім"ї. З лютого 2020 року припинили з відповідачем спільне проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 21 листопада 2009 року виконавчим комітетом Червонозірської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 2); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 10 березня 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] виданого 15 грудня 2011 року на підставі актового запису № 12 від 15 грудня 2011 року, складеного Червонозірською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, та серії [NUMBER] виданого 06 вересня 2016 року на підставі актового запису № 159 від 06 вересня 2016 року, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відповідно (а.с.5-6). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; з лютого 2020 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства; за час розгляду справи в суді, а саме з березня 2020 року сторони не примирилися; діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї від 19 серпня 2019 року за № 15, виданої виконкомом Горохівської сільської ради Суворовського старостинського округу № 2 Миколаївської області (а.с.10), та не заперечується відповідачем. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дітей, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved