Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У лютому 2017 року позивач ТОВ "Фаворит-2016" звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з вказаним вище позовом до [PERSON], державного реєстратора прав на майно приватного нотаріуса [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, припинення права власності, визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування вимог заявлених в позові позивач посилався на те, що 14 червня 2016 року між ТОВ "Тулс" та ТОВ "Фаворит-2016" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Семафорна, буд.№32, прим. №220. 15 червня 2016 року між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON] було укладено договір про надання позики №Ф3-2/2016, відповідно до умов якого ТОВ "Фаворит-2016" отримало в борг від [PERSON] 20 000 грн. Того ж дня, між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON], на належне виконання умов договору про надання позики №Ф3-2/2016, було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ "Фаворит-2016" передало в іпотеку нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Семафорна, буд.№32, прим. №220. Згодом, ТОВ "Фаворит-2016" було проведено обстеження придбаного за договором купівлі-продажу від 14 червня 2016 року приміщення, та виявилося, що воно є зруйнованим, що підтверджується листом експерта з технічного обстеження будівель і споруд від 10 жовтня 2016 року, а 31 жовтня 2016 року інженером з інвентаризації нерухомого майна також було проведено обстеження спірного приміщення та складено акт про руйнацію. Після виявлення фактичної відсутності майна, придбаного за договором купівлі-продажу від 14 червня 2016 року, з метою припинення права власності на вказаний вище об'єкт нерухомості, позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON], однак остання рішенням від 08 грудня 2016 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії державній реєстрації знищення об'єкта нерухомого майна (прим. №220, буд.№32, вул.Семафорна, м.Дніпропетровськ Дніпропетровська область). Оскільки приміщення №220 розташоване в буд.№32 по вул.Семафорній в м.Дніпропетровську є знищеним, що у відповідності до ст.17 Закону України "Про іпотеку" є підставою для припинення іпотеки, приймаючи до уваги відмову [PERSON] з визнанням іпотеки за договором іпотеки від 15 червня 2016 року припиненою та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 08 грудня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що нерухоме майно, яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Семафорна, буд.№32, прим.№220 є знищеним; припинити право власності ТОВ "Фаворит-2016" на зазначене нерухоме майно; визнати іпотеку за іпотечним договором, укладеним 15 червня 2016 року між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON] - припиненою; зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса [PERSON] провести державну реєстрацію знищення об'єкта нерухомого майна (прим.№220, буд.№32, вул.Семафорна, м.Дніпро Дніпропетровська область), у зв'язку з його знесенням. В судове засідання з'явилася представник позивача, яка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. Від нього поштою надійшли заперечення на позовну заяву в яких він повідомив, що іпотека за іпотечним договором укладеним 15 червня 2016 року між ним та ТОВ "Фаворит-2016" припинена в грудні 2016 року у зв'язку з виконанням ТОВ "Фаворит" зобов'язань за договором про надання позики №Ф3-2/2016 від 15 червня 2016 року, а тому відсутній сенс у визнанні іпотеки за зазначеним договором припиненою. Відповідач державний реєстратор прав на майно приватний нотаріус [PERSON] до суду не зявилася, хоча повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексі України (ст.16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено наступне. 14 червня 2016 року між ТОВ "Тулс" та ТОВ "Фаворит-2016" укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, а саме - приміщення №220, розташованого в будинку №32 по вул.. Семафорній в м. Дніпропетровську. 15 червня 2016 року між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON] укладено договір №Ф3-2/2016 про надання позики, відповідно до умов якого ТОВ "Фаворит-2016" отримало позику в розмірі 20 000 грн. на умовах визначених вказаним договором. 15 червня 2016 року між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON], на забезпечення належного виконання умов договору №Ф3-2/2016 про надання позики, було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки стало приміщення №220, розташоване в будинку №32 по вул. Семафорній в м. Дніпропетровську. Згідно наявної в матеріалах справи довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16 червня 2016 року було зареєстровано обтяження на приміщення №220, розташоване в будинку №32 по вул. Семафорній в м. Дніпропетровську. Підставою виникнення обтяження слугувало укладення 15 червня 2016 року договору іпотеки. Листом експерта з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] від 10 жовтня 2016 року позивача повідомлено, що в результаті проведеного обстеження встановлено, що об'єкт нерухомого майна розташований за адресою: приміщення №220, будинок №32 по вул. Семафорній в м. Дніпропетровську - зруйновано. Актом інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 31 жовтня 2016 року зафіксовано той факт, що нежитлове приміщення літ.А-1 №220 загальною площею 395,4 кв.м., ганки літ.а, а1, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, буд.32 знесене. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 08 грудня 2016 року №32804012 відмовлено у державній реєстрації знищення об'єкта нерухомого майна (приміщення №220, будинок №32 по вул. Семафорній в м. Дніпропетровську). Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх визначення. Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом, яке створює основну юридичну передумову для нормального функціонування цивільного обороту. Тому закон спеціально регулює не тільки підстави набуття права власності, а й підстави його припинення, які визначено у ст.346 ЦК України. Так, відповідно до ст.346 ЦК України підставою припинення права власності між іншим є знищення майна. Оскільки Цивільним Кодексом України не визначено поняття "знищення майна", то з аналізу інших законодавчих актів України можна дійти висновку, що знищення майна (будівлі) це є його повне зіпсування, тобто приведення майна в такий стан, у якому його вже не можна використати за своїм призначенням. Згідно ст.349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Як визначено у п.75 Постанови кабінету міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для державної реєстрації припинення права власності на обєкт нерухомого майна, у звязку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна. Відповідно до п.6 вказаної вище Постанови, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника, шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса… Оскільки ТОВ "Фаворит-2016" є власником приміщення №220, розташованого в будинку №32 по вул.Семафорній в м. Дніпропетровську, яке відповідно до листа експерта з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] від 10 жовтня 2016 року та акту інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 31 жовтня 2016 року є знищеним (знесеним), тобто наразі фактично відсутній обєкт права власності, приймаючи до уваги, що припинення права власності на таке майно повязується з наявністю рішення державного реєстратора про виключення знищеної речі з державного реєстру, вважаю за можливе встановити факт знищення нерухомого майна, а саме приміщення 220 розташованого в будинку 32 по вул.Семафорній в м. Дніпро у звязку з чим і припинити право власності ТОВ "Фаворит-2016" на вказане приміщення та зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно провести відповідну державну реєстрацію припинення права у зв'язку із знищенням об'єкта. Що до вимоги позивача про визнання іпотеки за іпотечним договором укладеним 15 червня 2016 року між ТОВ "Фаворит-2016" та [PERSON], припиненою. Відповідно до положення ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, між іншим, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання або закінченням строку дії іпотечного договору; знищенням (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Як вбачається з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] було припинено обтяження від 16 червня 2016 року на приміщення №220 розташоване в будинку №32 по вул. Семафорній в м. Дніпропетровську. Підставою припинення обтяження слугувала заява [PERSON] Відповідно до письмових пояснень [PERSON], підставою подання заяви про припинення обтяження стало виконання ТОВ "Фаворит-2016" взятих на себе обов'язків за договором №Ф3-2/2016 про надання позики. Оскільки, у зв'язку з поверненням суми боргу відповідно до ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека вважається припиненою, підстави для визнання її припиненою чудовим рішенням відсутні, тому у задоволені зазначених вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial