Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про звільнення (припинення) від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини. У позові посилалась на те, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 червня 2018 року стягнуто з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.03.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Перебуваючи за кордоном, за весь час проживання сина разом із батьком [PERSON] вона спочатку добровільно, а потім на виконання вказаного вище рішення суду, щомісячно надсилала відповідачу кошти на утримання сина. На початку серпня 2018 року вона повернулася на територію України та враховуючи інтереси дитини, з метою його повного та гармонійного розвитку, обрала разом із сином місце проживання в м.Чернівці, де на відміну від села, більше можливостей для його розвитку. Отже, з кінця серпня 2018 року вона разом із сином проживають в [ADDRESS]. Малолітній [PERSON] навчається у 2-му класі Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №28 Чернівецької міської ради. З цього часу [PERSON] знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Натомість відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, а всі сплачувані нею кошти, за час перебування сина разом із нею, використав на власні потреби. Вказує, що [PERSON] має нерегулярний дохід, оскільки офіційно не працевлаштований. Однак у його власності перебуває нерухоме майно в [ADDRESS]. Окрім сина, інших дітей на його утриманні немає. За таких обставин, просила суд звільнити її від сплати на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які стягуються з неї на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.06.2018р., починаючи з дня пред'явлення позову. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. в сумі 2000грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 07 грудня 2018 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково. Зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] Однак він не має змоги сплачувати [PERSON] кошти на утримання сина у заявленому нею розмірі, оскільки окрім спільного сина з позивачкою, у нього на утриманні перебуває син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який проживає разом із ним в [ADDRESS] та на даний час навчається на першому курсі денного відділення Чернівецького професійного ліцею автомобільного сервісу. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Пояснила, що для забезпечення дитини усім необхідним потрібні значні кошти. Вона на даний час офіційно працевлаштована, але розмір її доходу складає близько двох тисяч гривень на місяць. Цих коштів звісно не достатньо для утримання дитини. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позов визнав частково та підтримав наданий ним відзив. Пояснив, що через конфлікт з позивачкою він не має змоги спілкуватися з їхнім спільним сином, а тому не може у повному обсязі піклуватися про нього. Визнає, що зобов'язаний матеріально дбати про дитину, але має змогу сплачувати лише 1000 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 червня 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.03.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного рішення суду [PERSON] було видано виконавчий лист №720/302/18, який на даний час перебуває на виконанні в Хотинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.5). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.ч.1,2 ст.181 СК України). Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як було встановлено судом, з часу ухвалення судом рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина змінилися обставини, що слугували підставою для їх стягнення. Так, з 23 серпня 2018 року малолітній син сторін [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] проживають без реєстрації у квартирі [ADDRESS] (а.с.6,27). Також факт проживання малолітнього [PERSON] разом із матір»ю підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07.09.2018р., згідно якого, дитина проживає з матір»ю в одній кімнаті, має власне місце для сну, розвитку та відпочинку. Окрім них, за вказаною адресою проживають батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №28 від 23 серпня 2018 року [PERSON] зарахований у 2А клас. Із наданих характеристик вказаної установи вбачається, що позивачка активно займається навчанням та вихованням сина, його побутовими умовами, харчуванням, одягом. (а.с.9-14). Рішенням органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області 13 вересня 2018 року визначено за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] (а.с.26). Крім того, під час розгляду справи відповідач [PERSON] не заперечував того, що малолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою. Частиною 1 ст.273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 СК України). Враховуючи те, що обставини на підставі яких було винесено Новеселицьким районним судом Чернівецької області рішення змінилися та наданий час малолітній син сторін проживає разом із матір»ю, суд вважає за необхідне звільнити її від сплати аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід. Стан здоров'я відповідача задовільний та у нього наявне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS], а також земельні ділянки в с.Динівці для ведення особистого селянського господарства та для ведення товарно сільськогосподарського виробництва (а.с.35-37). Суд бере до уваги й той факт, що у відповідача [PERSON] на утриманні перебуває неповнолітній син від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с.31). Згідно довідки Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 03.12.2018р. [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька [PERSON] та на державному утриманні не знаходиться (а.с.32). З 2018 року [PERSON] навчається на першому курсі державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівцецький професійний ліцей автомобільного сервісу» (а.с.33). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх дитини, наявності у відповідача на праві власності нерухомого майна та перебування на його утриманні неповнолітнього сина від першого шлюбу, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання сина, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial