Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У серпні 2019 [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до приватного підприємства «Еркер» (далі ПП «Еркер»), Національного університету біоресурсів і природокористування України (далі - Університет), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, про визнання права власності. Заявлені позовні вимоги обґрунтовували тим, що [PERSON] є вдовою колишнього співробітника Національного університету біоресурсів і природокористування України, доктора біологічних наук, професора [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [INFO] березня 1991 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12 березня 1991 року зроблено запис № 182. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Сім`я [PERSON] та [PERSON] перебувала на квартирному обліку в Національному університеті біоресурсів і природокористування України з 1991 року. Рішенням профкому Національного аграрного університету від 29.12.2007 (протокол № 40) (далі Університет) (на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за № 945 останній був перейменований на Національний університет біоресурсів і природокористування України), рішенням вченої ради НАУ від 27.06.2008 (протокол № 12) та рішенням № 303 виконкому Чабанівської селищної ради від 30.09.2008 їм була виділена квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цю квартиру було виділено від університету, як сім`ї репресованого та реабілітованого на пільгових умовах для подальшої приватизації та оформлення права власності. 29 грудня 2007 року на спільному засіданні профкому та адміністрації Національного аграрного університету було заслухано інформацію Голови профкому [PERSON] про завершення будівництва в селищі Новосілки та пропозиції щодо розподілу долі (частки) квартир, отриманих від ПП «Еркер» і ухвалено рішення про те, що з числа квартир для розподілу між співробітниками позачергової черги квартирного обліку НАУ виділити квартиру [PERSON] - доценту кафедри екобіотехнології та біорізноманіття (сім`ї репресованого), що підтверджується витягом з протоколу № 40 спільного засідання профкому та адміністрації Національного аграрного університету від 29.12.2007 року. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 29.10.2007 до Договору від 03 листопада 2003 року № 2 ПП «Еркер» зобов`язалось передати після закінчення будівництва безоплатно Національному аграрному університету квартири у власність, що і зробило згідно вказано нижче Акту. Згідно до Акту прийому-передачі квартири [ADDRESS] 1 від 02.09.2008 до Договору № 2 передачі права на завершення будівництва житлового будинку від 03.11.2003 року та Додаткової угоди від 29.10.2007 - ПП «Еркер» передало, а Національний аграрний університет отримав у власність квартиру. 03.09.2008 Національний аграрний університет листом № 1935/2 звернувся до Голови Чабанівської селищної ради з проханням видати два ордери на отримання житла в [ADDRESS] співробітникам [ADDRESS] , які перебувають на квартирному обліку в позачерговій черзі: [PERSON] (склад сім`ї - 4 особи) та [PERSON] (склад сім`ї - 3 особи),вказавши, що квартири надаються згідно рішення профкому університету від 29.12.2007 (протокол № 40) та рішення вченої ради НАУ від 27.06.2008 (протокол № 12). 30\~вересня 2008\~року рішенням\~№ 303\~виконавчого комітету\~Чабанівської селищної\~ради Києво-Святошинського\~району Київської\~області «Про\~затвердження рішення\~вченої ради\~Національного аграрного\~університету та\~видачу ордерів\~на квартири\~ [ADDRESS] »,\~розглянувши лист\~№ 1935/1\~від 03.09.2008\~Національного аграрного\~університету щодо\~прийняття рішення\~про видачу\~ордерів на\~квартири [ADDRESS] \~співробітникам НАУ,\~беручи до\~уваги витяг\~з протоколу\~№ 12\~засідання вченої\~ради Національного\~аграрного університету\~від 27\~червня 2008\~року було\~вирішено: затвердити витяг з протоколу № 12 засідання вченої ради Національного аграрного Університету від 27 червня 2008 року про надання двокімнатної квартири [ADDRESS] , гр. [PERSON] - житловою площею 34, 2 кв.м., загальною площею 66, 4 кв.м. на родину з чотирьох осіб (він, дружина - [PERSON] , дочка [PERSON] , теща - [PERSON] ) та видати ордер гр. [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 34, 2 кв.м., загальною площею 66, 4 кв.м. на родину з чотирьох осіб. [INFO] [PERSON] з сім`єю з 4 (чотирьох) чоловік, було видано ордер [ADDRESS] 38 на право зайняття жилого приміщення жилою площею [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] . Ордер видано на підставі рішення № 303 виконкому Чабанівської селищної ради від 30 вересня 2008 року. Цей ордер був підставою для вселення в жиле приміщення [PERSON] та членів його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В подальшому, відповідно до листа Національного аграрного університету № 2940 від 04.12.2008, який адресовано Голові Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області - Національний аграрний університет вказав, що на виконання умов договору № 2 від 03.11.2003 між Національним аграрним університетом та ПП «Еркер» та Додаткової угоди № 1 від 20.10.2007 у власність університету отримано чотири двокімнатні квартири загальною площею 317, 8 м2. Університет зазначив, що відповідно до рішення профкому університету від 29.12.2007 (протокол № 40) та рішення вченої ради НАУ від 27.06.2008 року (протокол № 12) дві квартири виділені співробітникам позачергової квартирної черги: [PERSON] та [PERSON] . Цим листом\~Національний аграрний\~університет делегував\~Чабанівській селищній\~раді повноваження\~по приватизації\~квартир та\~оформлення права\~власності за\~заявами співробітників\~НАУ згідно\~нижченаведеного списку: [PERSON] -\~власник,\~ [PERSON] чоловік та [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. Ордер № 38 на право зайняття жилого приміщення було видано на родину з 4-х осіб, але [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 28 грудня 2015 року, а [INFO] померла [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 06 січня 2017 року. По суті, залишилось лише дві особи, які мають право проживати в квартирі та зареєструвати право власності на дану квартиру, це [PERSON] та [PERSON] . Проте, Чабанівська селищна рада отримавши листа № 2940 від 04.12.2008 року від Національного аграрного університету щодо делегування університетом повноважень по приватизації даної квартири та щодо оформлення права власності за заявами її мешканців, не має можливості це зробити, оскільки не отримала квартиру в комунальну власність від Університету. Фактично ПП «Еркер» не передав, а Університет (прийняту фактично по Акту) квартиру на облік не взяв і не передав в подальшому в комунальну власність за місцем розташування, а саме Чабанівській селищній раді, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 29.03.2019 року, відповідно до якої квартира [ADDRESS] на праві приватної власності за ПП «Еркер», дата внесення запису 20.11.2007, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності від 05.11.2007, видане виконкомом Чабанівської селищної ради на підставі рішення № 339 від 09.10.2007. Тобто, право власності на ПП «Еркер» було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, яке видане виконкомом Чабанівської селищної ради від 05.11.2007. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, який видано Києво-Святошинським Бюро технічної інвентаризації станом на 25.11.2006 року - власником квартири є ПП «Еркер», а документом, що підтверджує право власності - свідоцтво про право власності, видане на підставі рішення виконавчого комітету Чабанівської селищної ради № 339 від 09.10.2007 року. [PERSON] і [PERSON] на час подання позовної заяви проживають у вищезазначеній квартирі, що підтверджується Актом обстеження матеріально-житлово-побутових умов проживання Чабанівської сільської ради від 13 березня 2019 року. Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб за вих. № 571 від 26 лютого 2019 року - в квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] . Також, факт реєстрації у вищезазначеній квартирі позивачів підтверджується відмітками в їх паспортах. [PERSON] вживала дії для позасудового вирішення питання та реєстрації права власності на квартиру, але вони не призвели до позитивного результату. А саме, 07.06.2017 позивач написала заяву ректору Національного університету біоресурсів і природокористування України, якою вона просила вирішити спірне питання, а саме написати лист Чабанівській селищній раді про прийняття квартири в комунальну власність. Відповіддю Національного Університету біоресурсів і природокористування України від 06.07.2017 року № 1971 повідомлено, що передача майна державними організаціями, якою є Університет, здійснюється з дозволу органу управління Університету (Міністерства освіти і науки України) згідно Закону України «Про передачу об`єктів права Державної та комунальної власності) від 03.03.1998 № 147. У відповіді зазначено, що задовольнити прохання [PERSON] щодо передачі квартири в комунальну власність Чабанівської селищної ради немає можливості в зв`язку з тим, що квартира не перебуває на обліку в Університеті. В подальшому,\~у відповіді\~на адвокатський\~запит,\~Національний університет\~біоресурсів і\~природокористування України\~вих.\~№ 1452\~від 12.06.2019\~року зазначив,\~що наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~12\~квітня 2012\~року №\~578/5\~затверджено Перелік\~типових документів,\~що створюються\~під час\~діяльності органів\~державної влади\~та місцевого\~самоврядування,\~інших установ,\~підприємств та\~організацій,\~із зазначенням\~строків зберігання\~документів (далі\~-\~Перелік). Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання (далі - архівне зберігання) або для знищення. У зв`язку з закінченням строків зберігання запитувані документи були знищені (Акт від 10.03.2015 року). Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482. Механізм передачі об`єктів державного майна в комунальну власність визначений Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 року № 147 та Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482. Згідно ч. 2 ст. 70 Закону України «Про вищу освіту» 01.07.2014 року № 1556 майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Враховуючи вищевикладене, університет неодноразово звертався до Міністерства освіти і науки України (засновник) щодо погодження передачі майна (житло, соц. інфраструктура, тощо) до комунальної власності, а також щодо можливості приватизації житла мешканцями квартир у будинках, які перебувають на балансі Університету (відокремлених підрозділів). Міністерство освіти і науки не погоджує вказані дії виходячи з наступного. Частиною 2 указу Президента України від 16.06.1995 р. № 451/95 «Про Положення про національний заклад (установу) України», якою встановлено органам виконавчої влади не передавати закріплене за національними закладами (установами) України майно, що перебуває у державній власності будь-яким органам, підприємствам, установам, організаціям. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» 18.01.2018 р. № 2269 (ст. 5 Закону у попередній редакції) приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема заклади освіти, що фінансуються з державного бюджету. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 року № 185 нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. З огляду на позицію, викладену в листі Міністерства освіти і науки України від 31.08.2017 № 1/11-8699, передача та приватизація житла можлива лише після внесення змін до законодавства України (лист від 31.08.2017 р. № 1/11- 8699, передача та приватизація житла можлива лише після внесення змін до законодавства України)». Тобто, Національний університет біоресурсів і природокористування України у відповідь на адвокатський запит зазначив, що вживав дій зі своєї сторони з метою прийняття на власний баланс квартири для подальшої її передачі до селищної ради. Університет неодноразово звертався до Міністерства освіти і науки України (засновник) щодо погодження передачі майна (житло, соц. інфраструктура, тощо) до комунальної власності, а також щодо можливості приватизації житла мешканцями квартир у будинках, які перебувають на балансі Університету (відокремлених підрозділів). Як вказано в позовній заяві, у зв`язку з тим, що квартира не перебувала і не перебуває на балансі Університету, не є державною власністю, а право власності на неї зареєстровано за ПП «Еркер», то жодного порушення закону під час визнання права власності на квартиру за позивачами в судовому порядку не буде. У відповіді на адвокатський запит Чабанівської селищної ради від 19.06.2019 № 02-20/932 остання зазначила, що станом на сьогоднішній час до виконавчого комітету Чабанівської селищної ради рішення (наказ) про передачу вищезазначеної квартири у комунальну власність від Національного аграрного університету до селищної ради не надходив. Як зазначили позивачі, Чабанівська селищна рада у своїй відповіді теж вказала, що не може нічого зробити у ситуації, що склалася, так як жодних документів про передачу зазначеної квартири у комунальну власність від Національного аграрного університету до селищної ради не надходило. У відповіді на адвокатський запит вих. № 4624-ЕР-дог від 04.07.2019 року, ПП «Еркер» зазначило, що між ПП «Еркер» та Національним аграрним університетом було укладено Договір від 03 листопада 2003 року та Додаткову угоду № 1 від 29.10.2007 року до даного Договору, відповідно до яких ПП «Еркер» після закінчення будівництва зобов`язалось передати дану квартиру безоплатно Національному аграрному університету. В подальшому, ПП «Еркер» передало зазначену квартиру Національному аграрному університету за актом прийому-передачі квартири № 1 від 02.09.2008 року до Договору № 2 передачі права на завершення будівництва житлового будинку від 03.11.2003 року та Додаткової угоди від 29.10.2007 року. ПП «Еркер» було зроблено всі можливі дії з метою передання на облік Університету, для передання в подальшому в комунальну власність Чабанівській селищній раді, квартири за місцем її розташування. Зі своєї сторони ПП «Еркер» вважає, що ними було повністю виконано умови, укладених Договорів та свої зобов`язання по будівництву та передання квартир. Хоч на ПП «Еркер» і зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , але останнє не претендує на право власності відносно цієї квартири і таких прав фактично не може мати, згідно зазначених вище договорів. Право власності на вказану квартиру до сьогодні рахується за ПП «Еркер» лише з підстав, що Університет не взяв цю квартиру на облік та не передає її на баланс Чабанівській селищній раді. Також, ПП «Еркер» не заперечувало та не буде заперечувати у майбутньому щодо реєстрації права власності на квартиру на позивачів, так як, згідно документів дану квартиру законно було їм виділено та видано відповідний ордер. Позивачі просили суд скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПП «Еркер», яку було здійснено на підставі рішення виконкому Чабанівської селищної ради № 339 від 09.10.2007; скасувати запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності на вищезазначену квартиру за ПП «Еркер», реєстраційний номер майна 20901600, дата реєстрації 20.11.2007; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на Ѕ частину вищезазначеної квартири за кожною. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2019 було відкрито провадження у даній справі. 25.11.2019 та 12.02.2020 голова комісії з припинення ПП «Еркер» та представник Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області відповідно подали до суду заяву про визнання позову та пояснення третьої особи з аналогічним до позовної заяви аргументуванням, визнанням позову та підтриманням заявлених позовних вимог. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2020 було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні представник позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги. Представник Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області не заперечував проти задоволення позову. Представники інших учасників процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, що між ПП «Еркер» та Національним аграрним університетом було укладено Договір від 03 листопада 2003 року та Додаткову угоду № 1 від 29.10.2007 року до даного договору, відповідно до яких ПП «Еркер» після закінчення будівництва й здачі його в експлуатацію зобов`язувалось передати Університету безоплатно у власність чотири квартири, загальною площею 317,8 кв.м. В подальшому, ПП «Еркер» передало Національному аграрному університету за актом прийому-передачі квартири № 1 від 02.09.2008 року, а останнє [ADDRESS] квартиру [ADDRESS] . Проте, фактично ПП «Еркер» не передав, а Університет (прийняту фактично по Акту) квартиру на облік не взяв, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 29.03.2019 року, відповідно до якої квартира [ADDRESS] на праві приватної власності за ПП «Еркер», дата внесення запису 20.11.2007, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності від 05.11.2007, видане виконкомом Чабанівської селищної ради на підставі рішення № 339 від 09.10.2007. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, ч.2 ст. 509 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Нормою ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями ст. ст. 182,331,334 ЦК України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об`єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього. Правові відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дія якого поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (ст. 2 Закону). Оскільки, спірна квартира на підставі договору від 03.11.2007, додаткової угоди № 1 до нього від 29.10.2007 та акту прийому-передачі квартири була передана Національному аграрному університету, суд приходить до висновку про неправомірність реєстрації спірної квартири за ПП «Еркер», що тягне за собою скасування останньої. Частина 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення вимоги про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності, як такої, що заявлена передчасно. Крім того, слід зазначити, що [PERSON] є вдовою колишнього співробітника Національного університету біоресурсів і природокористування України, доктора біологічних наук [PERSON] Ілліча. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [INFO] березня 1991 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12 березня 1991 року зроблено запис № 182. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із витягу з протоколу № 40 від 29 грудня 2007 року спільного засідання профкому та адміністрації Національного аграрного університету було ухвалено рішення про те, що з числа квартир для розподілу між співробітниками позачергової черги квартирного обліку НАУ виділити квартиру [PERSON] - доценту кафедри екобіотехнології та біорізноманіття (сім`ї репресованого). Рішенням Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області № 303, розглянувши лист № 1935/1 від 03.09.2008 першого проректора Національного аграрного університету щодо прийняття рішення про видачу ордерів на квартири [ADDRESS] співробітникам НАУ було затверджено витяг з протоколу № 12 засідання вченої ради Національного аграрного університету від 27 червня 2008 року про надання двокімнатної квартири [ADDRESS] , гр. [PERSON] житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м. на родину з чотирьох осіб (він, дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , теща [PERSON] ) та видати ордер гр. [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 34,2 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м. на родину з чотирьох осіб. В подальшому, відповідно до листа Національного аграрного університету № 2940 від 04.12.2008, який адресовано Голові Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області - Національний аграрний університет вказав, що на виконання умов договору № 2 від 03.11.2003 між Національним аграрним університетом та ПП «Еркер» та Додаткової угоди № 1 від 20.10.2007 у власність університету отримано чотири двокімнатні квартири загальною площею 317, 8 м2. Університет зазначив, що відповідно до рішення профкому університету від 29.12.2007 (протокол № 40) та рішення вченої ради НАУ від 27.06.2008 року (протокол № 12) дві квартири виділені співробітникам позачергової квартирної черги: [PERSON] та [PERSON] . Цим листом Національний аграрний університет делегував Чабанівській селищній раді повноваження по приватизації квартир та оформлення права власності за заявами співробітників НАУ згідно нижченаведеного списку: [PERSON] - власник, [PERSON] чоловік та [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. \~Згідно вимог\~ст. 70 Закону України «Про вищу освіту»\~майно закріплюється за державним або комунальним вищим навчальним закладом на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновника\~\~вищого навчального закладу та вищого колегіальної органу самоврядування вищого навчального закладу, крім випадків, передбачених законодавством.\~\~ Національний аграрний університет є державною організацією, яка підпорядковується Міністерству освіти і науки України. За змістом абзацу 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій - щодо об`єктів, визначених в абзаці шостому ч.1 ст. 2 цього Закону, та нерухомого майна, призначеного виключно для розміщення дошкільних навчальних закладів. Системний аналіз положень вказаного законодавства дає підстави для висновку, що приватизація державного житлового фонду, яке перебуває на праві оперативного управління можлива виключно після передачі такого майна у комунальну власність. В свою чергу, передача такого майна у комунальну власність може бути здійснена виключно за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном - тобто, у справі яка розглядається - за рішенням Міністерства освіти і науки України. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 2 указу Президента України № 451/95 від 16.06.1995р. «Про Положення про національний заклад (установу) України» заборонено органам виконавчої влади не передавати закріплене за національними закладами (установами) України майно, що перебуває у державній власності, будь-яким органам, підприємствам, установам, організаціям. За змістом ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема, нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Крім того, відповідно до ч. ч. 3, 4 цієї статті, основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом. Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням. З огляду на зазначене, правові підстави для задоволення позовних вимог стосовно визнання права власності на спірну квартиру відсутні, оскільки в матеріалах справи відсутня відповідна згода засновника закладу вищої освіти, більш того, законом встановлена заборона на відчуження такого майна, в тому числі в порядку приватизації. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 526, 627 Цивільного кодексу України, ст. 70 Закону України «Про вищу освіту», ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту», ст. ст. 12, 13, 76-82, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: partial