Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В вересні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання договору куплі-продажу нерухомого майна дійсним, за участі третьої особи - Біржа нерухомості "Едвайс-консульт". В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт", 26.12.2000 року згідно договору купівлі-продажу №1685, він за 200,00 грн. придбав гараж № 38, який розташований за адресою: м.Миколаїв, АГК "Ракета", блок № 5 у [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером № 7 від 29.01.2001 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу". 17.02.2009 року [PERSON] помер, тому на теперішний час нотарільно посвідчити договір купівлі-продажу неможливо. Виходячи з викладеного, позивач просив суд заявлені вимоги задовольнити. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у його відсутність. Від відповідача надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.12.2000 року між [PERSON] та [PERSON] на Біржа нерухомості "Едвайс-консульт" був укладений договір № 1685 купівлі-продажу гаражу № 38, який розташований за адресою: м.Миколаїв, АГК "Ракета", блок № 5, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про право приватної власності від 18.08.2000 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №7 від 18.08.2000 року. Цей Договір купівлі-продажу гаражу був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод» за № 1685 від 26.12.2000 року, право власності на гараж зареєстровано за позивачем у БТІ 29.01.2001 року за № 7. [PERSON] помер 17.02.2009 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 096377 /а.с.6/. Відповідач по справі є дружиною померлого [PERSON], згідно свідоцтва про одруження, що наявне в матеріалах справи та спадкоємицею 1 черги за законом /а.с.7/. Відповідно до технічного паспорту від 17.08.2000 року, власником гаражу № 38, який розташований за адресою: м.Миколаїв, АГК "Ракета", блок № 5, є [PERSON] /а.с.9/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved