Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказала, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2004 року відповідача зобов"язано сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2004 року до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів у повній мірі не задовольняє в цілому потреби сім"ї, у якій проживає та виховується донька, за збільшення законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення по справі заочного рішення заперечень не мала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яке вручено 07.06.2019 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №3169, виданої 20 травня 2019 року Снігурівською міською радою Миколаївської області (а.с.9); витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07.12.2004 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, до повноліття дитини, починаючи з 28 жовтня 2004 року. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989р.та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XIIвід 27 лютого 1991 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст.182 СК України, що зазнала змін з 14.08.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно довідки №253 від 10 травня 2019 року дитина сторін навчається в комунальному закладі "Бериславський медичний коледж" Херсонської обласної ради на денній формі навчання за спеціалізацією "Лікувальна справа" за державним замовленням (на бюджетній основі). Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 р. (а.с.10). Виходячи із вказаних обставин, наведених положень закону, змін, які відбулися у законодавчому регулюванні спірних правовідносин і засвідчують підвищення з боку держави рівня захисту інтересів дітей (Закон України від 17 травня 2017 року№ 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів"), того, що визначений раніше розмір аліментів у розмірі 1/6 частини зробітку (доходу), але не менше одного неоподаткового мінімуму доходів громадян, не забезпечує потреби дитини, а відповідач є працездатним і має можливість надавати доньці утримання, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує більших витрат. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 1/6 частини зробітку (доходу), але не менше одного неоподаткового мінімуму доходів громадян, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини зробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved