Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 2012 року між ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" та відповідачем був укладений договір (поліс) №АВ/9124553 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок ДТП, винуватцем якої буде [PERSON], як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб Mitsubishi, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зазначено полісу страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну становить 50000 гривень, франшиза - 510 гривень. Строк дії договору, згідно п. 3 становить з 28 грудня 2012 року по 27 грудня 2013 року. 15 вересня 2013 року на перехресті вулиць М. Олімпіади та Ізмайловська, в м. Чернівці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Mitsubishi" державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "Skoda Oktavia" державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою суду винним в даній пригоді визнано водія автомобіля "Mitsubishi", державний номер [NUMBER], [PERSON], відповідача по справі, а тому просили позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду відповідну заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд розгляд справи у його відсутність. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди сторони визначили на місці загальну суму відшкодування шкоди і в потерпілого не було жодних претензій. Однак, потерпілою стороною, незаконно отримано грошові кошти від страхової компанії, вказавши при цьому неправдиву інформацію. Крім того, вказували на те, що позивач порушив правові відносини, оскільки просять відшкодувати шкоду в порядку регресу, хоча в даній ситуації виникли відносини щодо відшкодування збитків у порядку суброгації. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку відповідача та йог представника, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема в постанові зазначено, що 15 вересня 2013 року, [PERSON], керуючи автомобілем марки "Мітсубіші Ланцер", державний номер [NUMBER], на перехресті вулиць М. Олімпіади та Ізмайловська, в м. Чернівці допустив зіткнення з автомобілем марки "Шкода Октавіа", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 30 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до укладеного договору (поліс) №АВ/9124553 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 грудня 2012 року між ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" та [PERSON], страхова компанія прийняла на себе зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок ДТП, винуватцем якої буде [PERSON], як особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб Mitsubishi, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зазначено полісу страхування, ліміт відповідальності відповідача за шкоду заподіяну майну становить 50000 гривень, франшиза - 510 гривень. Згідно п. 3, цього ж договору, строк його дії з 28 грудня 2012 року по 27 грудня 2013 року Власник автомобіля "Шкода Октавіа", державний номер [NUMBER], - КП "Дирекція з ОМСВТГ" звернулося до ПрАТ "СК "Брокбізнес" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за подією, яка сталася 15 вересня 2013 року в м. Чернівці. Як вбачається зі страхового акту №50422/1 від 27 січня 2013 року, пригоду, що мала місце 15 вересня 2013 року визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату 24148,78 гривень за ремонт автомобіля. 24 лютого 2014 року Страхова компанія "Брокбізнес" перарахувала на рахунок КП "Дирекція з ОМСВТГ" страхове відшкодування в розмірі 24148,78 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №1957 від 24 лютого 2014 року. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що після сплати страхового відшкодування на виконання договору страхування, у сторони позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги нормами ст.ст.993, 1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначена норма, що міститься в главі 82 ЦК України та регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим. Разом з тим правовідносини, пов'язані зі страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена й у ст. 27 Закону України "Про страхування". Відтак, оскільки існує спеціальний порядок регулювання порядку сплати страхового відшкодування в порядку суброгації (ст. 993 ЦК України), суд не може взяти до уваги посилання позивача на положення ст. 1191 ЦК України. У вказаній справі право вимоги ґрунтується на суброгації, а не на регресі. Відповідно до цієї норми, до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Отже, оскільки позивач на виконання умов договору виплатив страхове відшкодування, тому він має право в порядку суброгації стягнути сплачену суму з відповідача, оскільки відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження, що сума страхового відшкодування має бути меншою, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача суму в розмірі 24148,78 гривень. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved