Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ПП «АТП\~Поділля-Тур»,\~третя особа:\~ [PERSON] \~про поновлення\~на роботі\~і оплату\~за час\~вимушеного прогулу,\~в якому\~просить:\~поновити його\~на роботі\~водієм автотранспортних\~засобів на\~ПП «АТП\~Поділля-Тур»;\~зобов`язати ПП\~«АТП Поділля-Тур»\~належно оформити\~відповідно до\~чинного законодавства\~виробничу травму\~та лікарняні\~і передати\~їх до\~фонду соціального\~страхування;\~стягнути з\~ПП «АТП\~Поділля-Тур»\~на його\~користь середній\~заробіток за\~час вимушеного\~прогулу з\~13\~жовтня 2020\~року до\~дня поновлення\~на роботі,\~який на\~день пред`явлення\~позову становить\~4602,30\~грн.;\~стягнути з\~відповідача моральну\~шкоду у розмірі 3000 грн.; зобов`язати ПП «АТП Поділля-Тур» виготовити за власний рахунок дублікат його трудової книжки без запису про звільнення за прогул. На обґрунтування позову вказав, що з 26 лютого 2020 року він працював на ПП «АТП Поділля-Тур» водієм автотранспорнтх засобів. Наказом №90 к/тр від 13 жовтня 2020 року він був звільнений за прогул, хоча в цей час перебував на лікарняному внаслідок таких обставин. 13.08.2020 року, перебуваючи на роботі та виконуючи пасажирський міжнародний рейс Херсон-Щецин сталося ДТП, внаслідок якого він отримав травми та з 14 серпня 2020 року перебував на амбулаторному лікуванні. На підприємство він подав лист непрацездатності, в якому зазначено про виробничу травму, але підприємство факт виробничої травми приховало та не задокументувало відповідно до чинного законодавства, що стало причиною невиплати належних компенсацій. Ним за час вимушеного прогулу по день подачі позову не отримано заробітну плату за 29 робочих днів в сумі 4602,30 грн. Також внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано моральної шкоди. Зокрема, перебуваючи на лікарняному, залишившись без роботи, виплат по лікарняному та можливого заробітку, повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Зважаючи на економічний стан країни, необхідність подальшого лікування, це було досить важко. Внаслідок незаконних дій відповідача зазнав душевного страждання, психологічного стресу та фізичних страждань. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, вказаних у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив, в якому вказав, що ПП «АТП\~Поділля-Тур»не визнає позовні вимоги та вважає, що у позові має бути відмовлено у повному обсязі. Так, станом на 13.10.2020 року (день звільнення [PERSON] ) листок непрацездатності серія АДЦ №505468, виданий Ярмолинецькою ЦРЛ на підприємство позивачем на надавався. В листку непрацездатності вказана причина: «нещасний випадок на виробництві та його наслідки». Однак в серпні 2020 року жодного нещасного випадку на виробництві в ПП «АТП Поділля-Typ» не було виявлено, повідомлень від позивача та уповноважених органів про нещасний випадок на виробництві не було, тому у підприємства не було правових підстав видавати наказ про розслідування нещасного випадку на виробництві. Позивач був відсутній на робочому місці з 14 серпня 2020 р. по день звільнення 13 жовтня 2020 р., що підтверджується доповідною запискою начальника гаража [PERSON] від 15.08.2020 р., актом від 01.09.2020 р., актом від 01.10.2020 р. Від надання письмових свідчень [PERSON] відмовився, що підтверджується актом від 13.10.2020 року. Це стало наслідком видання наказу про його звільнення за прогул у відповідності до п.4 ст.40 КЗпП України. Того ж дня 13.10.2020 р. [PERSON] направлено лист з повідомленням про звільнення та необхідністю отримати трудову книжку. 21.10.2020 року [PERSON] з`явився на підприємство, ознайомився під розпис з наказом про звільнення, отримав під розпис трудову книжку, заявив вимогу про видачу розрахункових сум. В порядку ст.116 КЗпП України [PERSON] 22.10.2020 року направлено розрахунковий лист за жовтень 2020 року, того ж дня йому перераховані належні до виплати кошти в сумі 1146,65 грн. через відділення АТ «Альфа-Банк». Відповідач вважає також вимогу про стягнення моральної шкоди безпідставною, оскільки суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заподіяної йому моральної шкоди та вину відповідача в її заподіянні. Також згідно письмових пояснень ПП «АТП «Поділля-Тур» наданих суду, шляхові листи та накази про відрядження [PERSON] в період з 15 липня 2020 р. по 15 серпня 2020 р. посадовими та іншими особами ПП «АТП Поділля-Тур» не видавались; будь-яких касових ордерів від Автовокзалу м.Херсон, Автовокзалу № 1 м.Миколаїв, Автовокзалу м.Одеса по вул. Колонтаївській, буд. 58 та Автовокзалу м. Умань, за період з 25 липня 2020 р. по 15 серпня 2020 р. ПП «АТП Поділля-Тур» не отримувало; [PERSON] не виконував пасажирський міжнародний рейс Херсон-Щецин 13 серпня 2020 р. як працівник (водій) ПП «АТП Поділля-Тур» та був відсутній на робочому місці в цей день. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 26.02.2020 р. працював водієм автотранспортних засобів ПП «АТП Поділля-Тур". 13.10.2020 р. позивача звільнено з посади водія автотранспортних засобів ПП «АТП Поділля-Тур" у зв`язку із прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються: трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER] від 21.03.1988 р;, наказом директора ПП «АТП Поділля-Тур" № 20-к/тр від 25.02.2020 р., згідно якого з 26.02.2020 р. призначити [PERSON] на посаду водія ПП «АТП Поділля-Тур"; наказом ПП «АТП Поділля-Тур" № 90-к/тр від 13.10.2020 р. про звільнення водія автотранспортних засобів ПП «АТП Поділля-Тур" [PERSON] з 13.10.2020 р. у зв`язку із прогулом без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Позивач в судовому засіданні вказав, що 20.10.2020 року отримав копію наказу та трудову книжку. Щодо вимоги про поновлення на роботі суд виходить з наступного. Згідно даних\~листів непрацездатності серії АДЦ №505468 та серії АДЦ №505526 підтверджується, що [PERSON] з 14 серпня 2020 року по 08 вересня 2020 року та з 09 вересня 2020 по19 жовтня 2020, відповідно, перебував на лікарняному. Причина непрацездатності згідно вказаних лікарняних листів нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Частина шоста\~ст.43 Конституції України\~гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 40\~КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогул це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно або в цілому). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених\~за пунктом 4\~статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4\~статті 40 КЗпП України\~є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі. Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не визначено, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4\~статті 40 КЗпПУкраїни, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 27.08.2020 р. у справі № 161/14225/19. Таким чином, позивач був відсутній на робочому місці з14.08.2020 р. по 13.10.2020 р. з поважних причин, а саме, у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Враховуючи зазначене, позивача слід поновити на роботі з 13 жовтня 2020 року на посаді водія автотранспортних засобів ПП «АТП Поділля-Тур». Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч.2\~ст.235 КЗпП України\~- при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно роз`яснень, викладених у п.32\~постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~ст.27 закону «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими порядком. Відповідно до п.5 розд. ІУ Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз.1 п.8 розд. ІУ Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньо годинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз. 3,4,6 п.2 р.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. \~ \~ \~ \~Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. \~ \~ \~ \~Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.3 п.4 Порядку в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Судом встановлено, що останні два календарні місяці перед звільненням, а саме, з 14.08.2020 по 13.10.2020 р. позивач не працював та не отримував заробітну плату, тому суд вважає, що для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з врахуванням вимог п.п.2,4 Порядку, необхідно брати два місяці до події, після якої мав місце невихід на роботу з поважних причин (13.08.2020 р.) тобто червень і липень 2020 р. \~ \~ \~ \~В червні 2020 р. позивач не мав відпрацьованих днів (годин) і заробітку не з його вини, а в липні 2020 р. він відпрацював повний місяць 15 днів (120 год.), його заробітна плата згідно відомості нарахування та виплати заробітної плати склала 4800 грн. Згідно штатного розпису ПП «АТП Поділля Тур» на 2020 рік посадовий оклад водія автотранспортних засобів становить 4800 грн.; нарахування заробітної плати погодинне. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи положення п.2 та п.4 Порядку, суд вважає, що протягом двох календарних місяців - червень та липень 2020 р. позивачу слід рахувати 240 відпрацьованих годин (120 за червень + 120 за липень.). Сукупний заробіток за два місяці склав 9600 грн. (4800 + 4800), а середньо годинний - 40 грн. (9600/240). Таким чином, середньоденний заробіток становитиме 320 грн. ( 40 грн. х 8 год.). Кількість робочих днів вимушеного прогулу з 14 жовтня 2020 року по 14 травня 2021 року складає 144 робочих днів. Отже, заробіток за час вимушеного прогулу за зазначений період\~складає 46 080 грн. (144 роб. дні х 320 грн.), який підлягає до стягнення з відповідача. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача належно оформити відповідно до чинного законодавства виробничу травму та лікарняні і передати їх до фонду соціального страхування, суд виходить з наступного. Відповідач у відзиві на позов та представник відповідача, а також свідок [PERSON] (бухгалтер ПП «АТП Поділля-Тур") в судовому засіданні заперечували факт нещасного випадку на виробництві 13.08.2020 р., а саме, дорожньо-транспортної пригоди з участю позивача, а також факт надання позивачем відповідачу лікарняного листа серії АДЦ №505468. Суд не бере до уваги вказану позицію відповідача та свідка [PERSON] з огляду на таке. Судом встановлено, що 13.08.2020 р. на 53 км+500м автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю трнпортного засобу «KasdohrerS-315» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана обставина підтверджується: показаннями в судовому засіданні позивача, допитаного як свідка, про те, що у лютому 2020 р. він влаштувався водієм ПП «АТП\~Поділля-Тур",\~три місяці\~був карантин,\~а з\~26\~червня відновилися\~рейси,\~і 13\~серпня 2020\~р.,\~коли він\~виконував рейс\~«Херсон-Щецин» на автобусі «KasdohrerS-315» реєстраційний номер [NUMBER] , то потрапив у ДТП, звідки його швидкою допомогою доставлено в лікарню, в нього було багато травм, йому наклали гіпс. 14 серпня він звернувся в Ярмолинецьку лікарню, де було зафіксовано травми, що виникли внаслідок ДТП 13.08.2020 р. 24.08.2020 р. [PERSON] викликав його на підприємство, вони обговорили ДТП та збитки.19 вересня йому видали лікарняний і 20 вересня він поїхав здавати його на підприємство, цей лікарняний взяла у нього дружина директора і сказала, що не знає що з ним робити. 30 вересня він знову пішов на підприємство, бухгалтер [PERSON] сказала, що занесе його в фонд соціального захисту. 6 жовтня, коли були збори всіх водіїв підприємства, на яких були присутні директор, заступник директора, його (позивача) звинуватили у підробці лікарняного, були також погрози. 13 жовтня він прийшов на підприємство і йому запропонували добровільно звільнитися, так як підприємство не має з чого виплачувати гроші, але він відмовився. Факт ДТП 13.08.2020 р. з участю водія «АТП Поділля-Тур" [PERSON] підтверджується також: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №238493 від 10.09.2020 р. та серії ДПР 18 № 238499 від 13.11.2020 р.; схемою ДТП; постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2020 р., якою справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП повернуто до Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення, постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23.12.2020 р., якою справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП повернуто до Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області для виконання вимог постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2020 р. щодо складання протоколу за місцем вчинення правопорушення, іншими матеріалами справи № 689/1775/20 відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП, оглянутої в судовому засіданні. При цьому суд не бере\~до уваги\~посилання представника\~відповідача на\~те,\~що автобус,\~яким керував\~позивач не\~належить ПП «АТП Поділля-Тур", а тому вимоги позивача є необґрунтованими, з огляду на таке. Як вбачається з постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2020 р. та довідки про ДТП № 3020310533467970 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області водій [PERSON] під час ДТП 13.08.2020 р. керував автобусом «KasdohrerS-315» реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно інформації, вказаної у зверненні від 16.10.2020 р. вих. № 13/20 керівника підприємства LUX-REISENBISSP. Z.O.O. [PERSON] , який також є директором ПП «АТП Поділля-Тур", належить LUX-REISENBISSP. Z.O.O. Суд вважає, що належність вказаного транспортного засобу іншому підприємству, а не відповідачу, не спростовує факту ДТП з участю позивача [PERSON] як водія ПП «АТП Поділля-Тур". Крім того, жодних доказів того, що [PERSON] в день ДТП 13.08.2020 р., виконуючи пасажирські перевезення, працював водієм на іншому підприємстві, суду не надано. Факт отримання травм позивачем внаслідок вказаної ДТП підтверджується: супровідним листом № 293 від 13.08.2020 р. ВП «Одеська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги»; консультативними висновками лікарів КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» від 13.08.2020 р. та листами непрацездатності серії АДЦ №: 505468, 505526, 505622, 505727. Хоча відповідач заперечує факт ДТП на підприємстві з участю позивача під час виконання ним трудових обов`язків, суд вважає, що в дійсності стався нещасний випадок під час виконання позивачем трудових обов`язків. Позивач в день отримання травми 13.08.2020 року перебував у відрядженні, виконуючи як водій ПП «АТП Поділля-Тур" пасажирські перевезення на транспортному засобі «KasdohrerS-315» реєстраційний номер [NUMBER] , потрапив у ДТП, звідки його було доставлено до лікарні. По факту нещасного випадку не проводилось розслідування, оскільки не було проведено реєстрації нещасного випадку, як це передбачено пунктом восьмим Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого\~Постановою КМУ від 17.04.2019 року №337. На підставі\~ст.22 Закону України «Про охорону праці»\~у редакції, чинній на час настання нещасного випадку, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Пунктом п`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до п.53 вказаного Порядку нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Відповідно до п.52 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, зокрема, є:1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); 2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час. Матеріали справи не містять даних щодо того, що позивач перебував в день настання нещасного випадку поза робочим місцем, навпаки згідно Табеля обліку робочого часу ПП «АТП Поділля-Тур" за серпень 2020 року в день нещасного випадку - 13.08.2020 р. стоїть відмітка «8», що також підтверджує доводи позивача про отримання ним травм під час виконання трудових обов`язків. Відповідно до п.8 Порядку уразі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом двох годин повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з\~додатком 2. Повідомлення про\~нещасний випадок\~надається за\~місцем настання\~нещасного випадку\~та/або\~гострого професійного\~захворювання (отруєння),\~а у\~разі настання\~нещасного випадку\~внаслідок події\~(аварії,\~катастрофи тощо)\~під час\~руху транспортних\~засобів усіх\~видів -\~за місцем\~реєстрації підприємства\~(установи,\~організації): територіальному\~органові Держпраці; робочому\~органові Фонду; керівникові\~підприємства (установи,\~організації),\~на території\~якого сталися\~нещасний випадок\~та/або\~гостре професійне\~захворювання (отруєння),\~якщо потерпілий\~є працівником\~іншого підприємства\~(установи,\~організації); керівникові\~первинної організації\~профспілки незалежно\~від членства\~потерпілого в\~профспілці (у\~разі наявності\~на підприємстві\~(в\~установі,\~організації)\~кількох профспілок\~-\~керівникові профспілки,\~членом якої\~є потерпілий),\~а у\~разі відсутності\~профспілки -\~уповноваженій найманими\~працівниками особі\~з питань\~охорони праці; уповноваженому\~органові чи\~наглядовій раді\~підприємства (у\~разі її\~утворення); органові ДСНС у разі, коли нещасний випадок стався внаслідок пожежі. Відповідно до п.9 Порядку розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їхнастання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно віддати їх настання. Відповідно до п.12 Порядку на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню. Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи. Відповідно до\~п.13\~Порядку до\~складу комісії\~входять: керівник\~(спеціаліст)\~служби охорони\~праці або\~посадова особа,\~на яку\~роботодавцем покладено\~виконання функцій\~з охорони\~праці (голова\~комісії); представник\~робочого органу\~Фонду; представник\~первинної організації\~профспілки (у\~разі її\~відсутності -\~уповноважена найманими\~працівниками особа\~з питань\~охорони праці); лікар\~з гігієни\~праці територіального\~органу Держпраці\~(у\~разі настання\~гострого професійного\~захворювання (отруєння); інші представники підприємства (установи, організації), посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням). До складу комісії не може входити безпосередній керівник потерпілого. Враховуючи, що з позивачем під час виконання ним трудових обов`язків стався нещасний випадок, то відповідача слід зобов`язати провести розслідування вказаного нещасного випадку. При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не надавався відповідачу лікарняний лист серії АДЦ №505468, оскільки позивач у судовому засіданні, будучи допитаним як свідок та попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, показав, що після ДТП в той самий день він по телефону повідомив заступника директора Петровську про ДТП і про те, що він в лікарні, а 20 вересня, після того, як йому закрили лікарняний лист, він поїхав здавати його на підприємство і цей лікарняний взяла у нього дружина директора підприємства. Як вбачається\~із запису\~розмови позивача\~з директором\~ПП «АТП Поділля-Тур" [PERSON] 06.10.2020 р., дослідженого в судовому засіданні, останній визнає факт наявності на підприємстві вказаного лікарняного листа, однак, не погоджується, що в ньому вказана причина непрацездатності нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Крім того, враховуючи те, що ДТП мало місце 13.08.2020 р., а датою звільнення є 13.10.2020 р., тобто через два місяці після невиходу позивача на роботу, а також враховуючи переписку [PERSON] з Лиманським ВП ГУНП в Одеській області з приводу ДТП, суд вважає, що керівнику ПП «АТП Поділля-Тур" [PERSON] було достеменно відомо про ДТП, яка мала місце 13.08.2020 р. з участю водія вказаного підприємства [PERSON] , про отримання останнім травм внаслідок даної ДТП та перебування позивача на лікарняному. У зв`язку з чим суд не бере до уваги доповідну записку від 15.08.2020 р. начальника гаража [PERSON] про те, що позивач протягом 14.08.2020 р. був відсутній на робочому місці, причини не повідомив, акти ПП «АТП Поділля-Тур" від 01.09.20 р. та 01.10.2020 р. про те, що водій [PERSON] з 14.08.2020 р. відсутній на роботі без попередження, про причини не повідомляє, на телефонні дзвінки не відповідає та акт від 13.10.2020 р. про те, що [PERSON] у телефонній розмові відмовився надавати письмові пояснення щодо своєї відсутності на роботі з 14.08. 2020 по 13.10.2020 р. Жодних доказів того, що вищеназвані документи були складені саме у дати, вказані у них, суду не надано. Крім того, особи, які брали участь у складанні даних актів, а саме, директор ПП «АТП Поділля-Тур" [PERSON] , який є третьою особою по справі, та начальник гаража [PERSON] , який викликався в якості свідка, будучи неодноразово повідомленими про судові засідання, жодного разу не з`явилися та не надали відповідні пояснення. Оскільки судом встановлено, що відповідачем не прийнято та не оплачено лист непрацездатності серії АЦД №: 505468, суд вважає, що вимогу про прийняття та проведення розрахунку по усім листам непрацездатності, що стосуються вказаного нещасного випадку, а саме, крім вказаного, також листам непрацездатності серії АЦД №: 505526, 505622, 505727, слід задовольнити. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зокрема, відповідно до ч.ч.2,3,4,5 ст.23\~ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що звільнення позивача відбулося під час перебування його на лікарняному у зв`язку з ДТП, яка мала місце під час виконання ним трудових обов`язків, а також враховуючи позицію відповідача під час розгляду справи судом, а саме, повне заперечення факту ДТП з участю позивача, заперечення факту отримання від позивача лікарняного листа тощо, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача виготовити за власний рахунок дублікат його трудової книжки без запису про звільнення за прогул, суд виходить з наступного. За змістом\~статті 48 КЗпП України\~- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України\~у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним, або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.5 п.2.10 «Інструкції про\~порядок ведення\~трудових книжок\~працівників»,\~затвердженої Наказом\~Міністерства праці\~України,\~Міністерства юстиції\~України,\~Міністерства соціального\~захисту населення\~України N 58 від 29.07.93 р. при наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним. Враховуючи те, що запис про звільнення позивача є недійсним, суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача виготовити дублікат трудової книжки без запису про звільнення за прогул, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved