Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

08.05.2019 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) з земель колективної власності колишнього АТЗТ "Мирне", площею 1,92 умовних кадастрових гектари в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка 06.03.2000 року на випадок своєї смерті склала заповіт на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Великоскнитської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в користь [PERSON] Він фактично вступив в управління спадковим майном, але сертифікат втратив. Тому нотаріус відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] Просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зя`вився, а в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Ддослідивши позовну заяву та письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 1,92 ум.кад.га з земель колективної власності колишнього АТЗТ "Мирне" на території Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, посвідчене Сертифікатом серія [NUMBER] , зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Великоскнитській сільській раді за № 650, що стверджується довідкою Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.02.2019 р. № 62/150-19 (а.с.8). Проте, Сертифікат про право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , що був виданий [PERSON] , втрачений, що стверджується оголошенням в газеті "Пульс" (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] в м. Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 31 березня 2011 року (а.с.4). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла право на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] (а.с.10). На час смерті [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS]. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як забрав на зберігання належний їй Сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.7). Правовідносини з приводу спадкування виникли у 2002 році. Тому відносини з приводу спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 року відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця позивач [PERSON] фактично вступив в управління спадщиною після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - Сертифікату, що посвідчує право спадкодавця на право на земельну частку (пай) (а.с.11). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. На підставі наведеного позовні вимоги є законними, підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Позивач не порушує питання стягнення на свою користь судового збору.

Outcome: approved