Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Аратта-Агро" про стягнення орендної плати , пені за договором оренди землі та коштів у зв"язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, мотивуючи позов тим, що його мати - [PERSON] 05.01.2012 року уклала з TOB "АРАТТА-АГРО" договори оренди, за умовами яких передала товариству дві земельні ділянки площею 1,49 га (пасовище) та площею 2,58 га (рілля), які розташовані на території Вільшанської сільської ради Сосницького району Чернігівської області. Вказані договори були зареєстровані орендарем в реєстраційній службі Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області 25 та 26 листопада 2013 року. Хоча договори оренди були зареєстровані через через рік і 10 місяців після їх укладення, весь цей час земельні ділянки використовувалися TOB "АРАТТА-АГРО" за призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла 19 серпня 2013 року. Він єдиний спадкоємець своєї матері за її заповітом. Всього матері належало 4 земельні ділянки (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), які він успадкував згідно свідоцтв на право на спадщину за заповітом. Після оформлення спадщини, він звернувся до TOB "АРАТТА-АГРО" із заявою про укладення договорів оренди землі, які були укладені 10.06.2014 року, зареєстровані орендарем в реєстраційній службі Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області 05.12.2014 року. Згідно договорів він передав в оренду строком на 10 років TOB "АРАТТА-АГРО" 4 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вільшанської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, в тому числі: рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137. Пунктами 9-12 зазначених договорів оренди передбачено обов'язок орендаря сплатити орендодавцю орендну плату до 31 грудня кожного поточного року. Всупереч цьому орендна плата йому, як орендодавцю за 2014 -2015 роки виплачена не була. В результаті з державними органами було визнано його право на укладення, реєстрацію договорів оренди, правомірність його вимог щодо виплати орендної плати, але до теперішнього часу йому було виплачено лише допомогу на поховання матері [PERSON] в сумі 400,00 грн та 2865,00 грн. за 2013 рік по одному паю,- лише по день її смерті. Виплата здійснена 21.01.2014 року. Також до теперішнього часу йому не виплачено орендну плату за договором, що був укладений матір'ю 05.01.2012 року, тобто за 2012 рік. З наведених вище правових підстав, а також виходячі з норм спадкового права, він як спадкоємець має право на одержання орендної плати замість матері. Навівши в позовній заяві відповідні розрахунки, позивач просить стягнути з відповідача 41403,69 грн як заборгованості по орендній платі за 2012, 2014 та 2015 роки з врахуванням пені та індексу інфляції. В процесі розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги, подавши письмову заяву, в якій зазначив, що після подання позову до суду відповідач 24.12.2015 року сплатив йому орендну штату в сумі 473,50 грн., а під час попереднього судового засідання 29 грудня 2015 року - в сумі 8254,69 грн. за укладеними нами договорами від 10.06.2014 року, що були зареєстровані в реєстраційній службі 05.12.2014 року. Зазначені договори стосуються наступних земельних ділянок: рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:026: пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137. Вказана оплата була проведена за період з 05.12.2014 року по 31.12.2015 року. Також зазначив,що відповідач відмовився від сплати йому решту орендної плати за договорами оренди землі, укладеними його матір'ю [PERSON] 05.01.2012 року та зареєстрованими 14 жовтня та 26 листопада 2013 року, а також за договором, що був укладений нею 05.01.2012 року, але відізваний з реєстраційної служби у зв'язку зі смертю орендодавця. Таким чином відповідач зобов'язаний сплатити йому орендну плату та пеню, на яку мала право його мати за договорами оренди належних їй земельних ділянок: рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084; рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137. Позивачем надано розрахунок позову, з якого вбачається, що з опублікованих даних відомо, що індекс інфляції в Україні за 2012 рік дорівнює 98,8%, за 2013 рік- 100,5 %, за 2014 рік -124,9%, за 2015 рік -142,3% . З врахуванням рівня інфляції за договором оренди земельних ділянок: рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084; заборгованість відповідача за 2012 рік складає суму 6010,60 грн. (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн. 3365,00грн. х 100,5 % х 124,9% х 142,3% = 6010,60 грн. заборгованість відповідача за 2013 рік - 490,00 (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн.) 3365,00грн-2865,00 (сплачені 21 січня 2014 року) = 490,00 490,00 х 100,5 % х 124,9% х 142,3%=875,24 грн. З врахуванням рівня інфляції за договором оренди земельних ділянок : рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137, які були відізвані з державної реєстрації, заборгованість відповідача за 2012 рік складає суму 6010,60 грн (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн. 3365,00грн. х 100,5 % х 124,9% х 142,3% = 6010,60 грн.) заборгованість відповідача за 2013 рік складає суму 6010,60 грн (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн. 3365,00грн. х 100,5 % х 124,9% х 142,3% = 6010,60 грн.) З врахуванням рівня інфляції за договорами оренди земельних ділянок рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084; рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137. заборгованість відповідача за період 01.01.2014 року по 04.12.2014 року складає суму 12021,20 грн. (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн. 3365,00грн. х 100,5 % х 124,9% х 142,3% = 6010,60 грн.) (3958,95 грн.-15% податку= 3365,00грн. 3365,00грн. х 100,5 % х 124,9% х 142,3% = 6010,60 грн.) ( 6010,60 + 6010,60 = 12021,20 грн.) рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; Загальна сума орендної плати з договорів, укладених його матір'ю складає 30928,24 грн. Крім того, п.14 договорів оренди землі передбачена пеня за невнесення орендної плати у встановлені договором строки у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ. Згідно ч.1, ч.2 ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності, пеня стягується за один рік, за період з 01.01.2015року до 31.12.2014 року і становить 9279,48 грн. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 40207,72 грн. ( 30928,24 грн + 9279,48 грн.= 40207,72 грн.) В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив,що позов є необгрунтованим. Відповідач повністю розрахувався з позивачем . Як вбачається з документів в 2014 році після оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] позивач [PERSON] став власником земельних ділянок. 10.06.2014 року між позивачем та відповідачем були укладені договори оренди земельних ділянок,які були зареєстровані 05.12.2014 року. Орендна плата повинна виплачуватися з моменту реєстрації договорів. В 2014 році відповідач самовільно користувався земельними ділянками ,які належили позивачеві. В зв"язку з цим йому була виплачена компенсація за заподіяну шкоду 24.12.2014 року. За договорами ,які були укладені позивачем 10.06.2014 року орендна плата була сплачена в повному обсязі і позивач претензій не має,про що свідчить подана позовна заява про зменшення позовних вимог. Договори оренди ,які були укладені між [PERSON] та відповідачем 05.12.2012 року на земельні ділянки кадастрові № 7424986000:04:000:0261; № 7424986000:03:000:0084 були зареєстровані 26.11.2013 року та 25.11.2013 року вже після смерті [PERSON] Відповідач в добровільному порядку сплатив 21.01.2014 року за даними договорами оренду плату в сумі 2865 грн. Договори оренди на земельні ділянки з кадастровими № 7424986000:04:000:0170, № 7424986000:06:000:0137 не укладалися і не реєструвалися. Фактів використання даних земельних ділянок відповідачем у 2012-2013 роках не має,і тому не має підстав для сплати будь-яких коштів позивачеві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог . До такого висновку суд прийшов з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено,що 05.01.2012 року між відповідачем та [PERSON] Лук»янівною були укладені два договори оренди землі на земельні ділянки з кадастровими номерами 7424986000:03:000:0084 та 7424986000:04:000:0261. Відповідно до п. 9 договорів оренди землі орендар зобов'язаний сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки 3601,05 грн за ріллю (кадастровий номер 7424986000:03:000:0084), за пасовища 357,91 грн (кадастровий номер 7424986000:04:000:0261). Згідно п.10 договорів обчислення орендної плати відбувається з урахуванням індексів інфляції. (а.с.139-157). Позивач ,обгрунтовуючи свої вимоги ,посилається на п.40 договорів оренди ,де вказано,що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Так,відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.98 р. № 161-XIVправо на оренду земельної ділянки переходить до спадкоємців після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IVправо оренди земельної ділянки підлягає обовязковій державній реєстрації, а згідно із ч. 3 ст. 3 цього Законуправа на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Так, відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (діяла на час існування спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації речових прав (в т. ч. оренди земельної ділянки) необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно. Перелік таких документів визначений в п. 37 Порядку № 868. [PERSON] з заявою про укладення договорів оренди на земельні ділянки отримані у спадщину звернувся до директора ТОВ "Аратта Агро" 10.06.2014 року . 10.06.2014 року позивачем укладені з ТОВ «Аратта-Агро» договори оренди земельних ділянок: рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; рілля площею 2,5768 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0261; пасовище площею 1,4896 га - кадастровий № 7424986000:03:000:0084;пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137 (а.с.13,25). Дані договори 05.12.2014 року зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.11,12,21,22). За вказаними договорами заборгованість по орендній платі відсутня, відповідачем сплачено 8257,69 грн орендної плати, що підтверджується самим позивачем та матеріалами справи, зокрема платіжною відомістю від 25.12.2015 року (а.с138),платіжною відомістю від 24.12.2015 року на суму 473.50 грн. (а.с.173) Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України Про оренду землі. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин 05.01.2012 року) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до пунктів 20 договорів оренди земельних ділянок передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний строк після державної реєстрації цього договору у встановленому законом порядку за актом її приймання передачі. Пунктами 43 договорів передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно ч.1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Дані обставини підтверджуються також правовими висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року № 6-162ц13. Так, договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 7424986000:03:000:0084 та 7424986000:04:000:0261 ,які укладені відповідачем з [PERSON] ,зареєстровані 25.11.2013 року та 26.11.2013 року відповідно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб»єкта №18048611 від 20.02.2014 року (а.с.30-31). Однак на момент державної реєстрації, а саме 19.08.2013 року [PERSON] Лук»янівна померла (свідоцтво про смерть серія 1-ОК №282511 від 20.08.2013 року) (а.с.36). В судовому засіданні встановлено,що відповідачем в добровільному порядку були сплачені кошти у розмірі 2865 грн. 21.01.2014 року фактично на виконання умов даного договору. Враховуючи ,що договори оренди земельних ділянок були зареєстровані 25.11.2013 та 26.11.2013 року ,то ця сума є значно більшою ніж передбачено п. 9 договорів оренди землі . Відповідно до статей 18, 20 Закону України Про оренду землі,враховуючи висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року № 6-162ц13 підстав для стягненя орендної плати за 2012 рік та до 25.11. 2013 (по договору оренди земельної ділянки з кадастровими номерами 7424986000:03:000:0084) та по 26.11.2013 року (по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7424986000:04:000:0261) не має. Одними з позовних вимог [PERSON] є стягнення орендної плати за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 7424986000:04:000:0170 та 7424986000:06:000:0137. Однак, факти укладення договорів оренди земельних ділянок рілля площею 2,5539 га - кадастровий № 7424986000:04:000:0170; пасовище площею 1,2465 га - кадастровий № 7424986000:06:000:0137 між відповідачем та [PERSON] Лук»янівною не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не надано жодного доказу існування вказаних договорів. Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на листування з різними установами та організаціями (а.с.63-108). Однак , дані листи не підтвердждують факт укладення договорів оренди між [PERSON] та відповідачем на земельні ділянки з кадастровими № 7424986000:04:000:0170, № 7424986000:06:000:0137 . В судовому засіданні встановлено,що 11.07.2014 року відносно директора ТОВ "Аратта-Агро" [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за використання двох земельних ділянок ріллі 2,5539 га та 2,5768 га, що належать [PERSON] без оформлення правовстановлюючих документів на землю (а.с.119). 09.07.2014 року відповідачу винесено припис про усунення порушень вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок ріллі 2,5539 га та 2,5768 га, що належать [PERSON], оскільки дані земельні ділянки використовувались без правової підстави, та надано розрахунок розміру завданої [PERSON] шкоди у розмірі 3789,57 грн. (.а.с.117-136). Шкода заподіяна в зв"язку з самовільним використанням земельних ділянок відповідачем відшкодована в повному обсязі , що підтверджується видатковим касовим ордером від 26.12.2014 року (а.с.118,172). Відповідно до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проаналізувавши наведені норми законодавства, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає ,оскільки відсутні правові підстави для задоволення позову .

Outcome: dismissed