Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

У квітні\~2021\~року позивач\~звернувся до\~суду із\~позовом про\~визнання виконавчого\~напису приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Секістової\~Т.І. №\~1931\~від 23.10.2020,\~яким стягнуто\~з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 45531,42 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, зокрема, що правочин, на підставі якого вчинено виконавчий напис, а саме кредитний договір, нотаріально не посвідчений; зазначена в оспорювальному виконавчому написі нотаріуса заборгованість позивача у розмірі 45531,42\~грн є спірною, оскільки позивач ніколи не укладав жодних договорів і не має жодної заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал». Виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не дотримано приписи ст.ст. 87 і 88 Закону України "Про нотаріат", у т.ч. на підставі документа, за яким не стягнення заборгованості у безспірному порядку неможливе; відсутності безспірної заборгованості позивача перед відповідачем; не повідомлення нотаріусом позивача про отримання заяви відповідача про вчинення виконавчого напису; відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження заборгованості. Ухвалою суду від 15.04.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; витребувано докази. Справу знято з розгляду 13.05.2021. Позивач у судове засідання 15.06.2021 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений про розгляд справи, судове повідомлення з ухвалою суду, позовною заявою з додатками отримано ним 22.04.2021; повторно про судове засідання повідомлений, судове повідомлення отримано ним 24.05.2021. Відповідач не подав відзив або будь-яких інших документів у справі; у судове засідання представника не направив, про причини неявки представника у судове засідання суд не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Т.І.Секістова надала до суду письмові пояснення, у яких повідомила, що 23.10.2020 за реєстровим № 1931 на оригіналі документу, що встановлює заборгованість було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення: з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 490942682 від 10.07.2015, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товаристо з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХОЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними Договорами 29-01/19/2 від 29.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Строк платежу за Кредитним договором 490942682 від 10.07.2015 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 12.10.2020. Сума заборгованості складає 45031,42 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14518,58 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 14119,92 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16392,92 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису із стягувача стягнуто плату у сумі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 45531,42 грн. Просила розглянути справу без її участі (а.с. 25). Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомила, судові повідомлення отримані особисто 23.04.2021 та 31.05.2021, пояснень не надала. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи і за відсутності усіх учасників справи (їх представників). Суд зазначає, що за змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України). Тобто процесуальний обов`язок доведення позовних вимог, у т.ч. надання відповідних письмових доказів, покладено саме на позивача якщо відповідач заперечує проти позову. Суд встановив, що спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Т.І.Секістовою за № 1931 від 23.10.2020, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 45531,42 грн (а.с.\~26). 13.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63612814 (а.с. 8-15). Спірний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. № 1931 від 23.10.2020, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 45531,42 грн вчинено на підставі, зокрема, кредитного договору № 490942682 від 10.07.2015, укладеного між ПАТ\~«Альфа-Банк» і [PERSON] на загальну суму 14603,03 грн., процентна ставка фіксована 39,9% річних, у безготівковій формі, зарахованих на рахунок у ПАТ «Альфа-Банк» №\~ [NUMBER] , МФО 300346, шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту, що вказана в п. 2.1. Розділу № 1 Договору, на рахунок клієнта № [NUMBER] , відкритий останньому в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, для зарахування коштів на повернення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії Відповідно до договору про відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 ТОВ «Вердикт Капітал» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк». Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків 13.07.2020 (а.с. 27). Заяву про вчинення виконавчого напису подано ТОВ «Вердикт Капітал» вих. № 13827116 у зв`язку з несплатою позичальником мінімальних платежів, передбачених договором (а.с.\~28-29). ТОВ «Вердикт Капітал» за вих. № 13827116 від 12.10.2020 на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) було направлено претензію з вимогою до 19.10.2020 погасити заборгованість по кредиту та відсоткам у розмірі 45031,42 грн (а.с. 30-32). Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] . [PERSON] 10.07.2015 надано кредит згідно Кредитного договору № 490942682 заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 12.10.2020 (включно) складає 45031,42 грн., яка не погашена (а.с. 33). Згідно договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 та Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» укладеного між АТ «АЛЬФА-БАНК», як банком, і ТОВ "ФК "ВЕСТА", як новим кредитором, новий кредитор набув право грошової вимоги до, зокрема, [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с.53-63, 64, 65-66, 67,68,69,70,71,72,73,74). Згідно договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 укладеного між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув право грошової вимоги до, зокрема, [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с. 75-84, 85, 86, 87-88, 89, 90, 91, 92, 93, 94). Надана до суду копія кредитного договору із ПАТ "Альфа-Банк" вчинена у простій письмовій формі, договір нотаріально не посвідчений. Кредитний договір укладено 10.07.2015, дата остаточного повернення кредиту 13.07.2020. Виконавчий напис датовано 23.10.2020, він визначив загальну суму заборгованості позивача [PERSON] перед ТОВ "Вердикт Капітал" 45531,42 грн. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У частині першій статті 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~від 15\~січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року, справа № 757/24703/18-ц, зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~"Про\~нотаріат" (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22 лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №\~826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судами обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника, умов та порядку нарахування відсотків, відповідальності за порушення зобов`язань, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин апеляційний суд мав задовольнити позов [PERSON] у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ст. 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд повторює, що кредитний договір, на якому первинно виникли зобов`язальні відносини між банком і позивачем, укладено у письмовій формі, його не посвідчено у нотаріальному порядку, а, відтак, нотаріусом не дотримано зазначених вимог закону України "Про нотаріат" щодо права вчинити виконавчий напис на не нотаріально посвідченому кредитному договорі. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у т.ч. з точки зору їх достатності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. З`ясування правомірності вчиненні відповідачем чи приватним нотаріусам інших дій, дотримання порядку листування повноти документів, правомірності передачі права вимоги за кредитом тощо не впливає на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову через недотримання вимог до вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved