Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 13.11.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №L01.188.33109. За даним договором відповідачу було надано кредит у сумі 71411 грн. зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, що встановлені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 93 636, 24 гривень, яку позивач просив стягнути. Останній платіж відповідачем здійснено 07.09.2015 року. Представник позивача просив розглядати справу за відсутності представника. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 13.11.2014 року сторони уклали кредитний договір №L01.188.33109, відповідно до якого відповідач отримав кредит на поточні потреби в сумі 71441 грн. із сплатою 15 % річних. Кредит був наданий строком на 96 місяців. Згідно довідки-розрахунку заборгованість відповідача станом на 09.03.2016 року становить 93636,24 гривень, яка складається з: 65129 грн. 57 коп. - основний борг, 3602 грн. 66 коп. - прострочений борг, 13475 грн. 41 коп. - прострочені проценти, 647 грн. 89 коп. - строкові проценти, 871 грн. 58 коп. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 9909 грн. 13 коп. - пеня. Останній платіж на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № L01.188.33109 від 13.11.2014 року здійснено відповідачем 07.09.2015 року, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved