Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з 09 жовтня 1989 року розпочав працювати на Хмельницькій атомній електричній станції, де за весь час своєї роботи, обіймав різні посади. З 01 липня 2014 року працював майстром з ремонту устаткування 1 групи енергоремонтного підрозділу у відокремленому підрозділі «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». 16 жовтня 2015 року відповідач видав наказ № 1887 «Про анулювання допуску до особливих робіт», за яким анулював йому допуск до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1, наданий наказом ВП ХАЕС від 25.10.2010 № 1618. Про вказаний наказ його повідомлено листом від 19.10. 2015 року. Прийняття такого наказу відповідач мотивує тим, що в адресу ВП ХАЕС надійшов лист від Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області (№ 72/Н/1306 від 11.09.2015) про негативний висновок за результатами спеціальної перевірки стосовно надання допуску до особливих робіт майстру ЕРП [PERSON], у звязку з кримінальним провадженням відносно нього та оголошенням про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.272, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України та посилається, як на підставу, на ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». В подальшому, наказом №1846-к від 21 жовтня 2015 року його було звільнено в звязку з анулюванням допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1, на підставі ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Звільнення вважає незаконним, безпідставним і таким, що порушує його право на працю, гарантоване ст.43 Конституції України, так як звільнення фізичної особи з роботи, допуск якої анульовано, повинно здійснюватися згідно з трудовим законодавством (Кодекс законів про працю України), а не на підставі Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». На підставі наведеного, в поданій позовній заяві позивач просить поновити його на роботі майстром з ремонту устаткування 1 групи енергоремонтного підрозділу у відокремленому підрозділі «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 жовтня 2015 року до дня поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того пояснив, що з березня 2014 року зі сторони адміністрації роботодавця на нього почався тиск у зв'язку з тим, що він проходить обвинуваченим у кримінальній справі про порушення правил охорони праці. Він двічі не зміг здати чергові екзамени, бо комісія відносилася до нього упереджено, а здав їх лише з третьої спроби з дозволу директора. В подальшому йому запропонували іншу роботу і він був переведений на посаду майстра з ремонту устаткування 1 групи на дільницю з ремонту та технічного обслуговування трубопроводів, арматури та посудин в цех з ремонту тепломеханічного устаткування енергоремонтного підрозділу. Працюючи на попередній посаді він мав допуск до особливих робіт 1 категорії, а для роботи на новій посаді достатньо було допуску до особливих робіт 2 категорії, але йому допуск з 1 на 2 категорію не переробляли. 16.07.2015 року йому дали заповнити анкету для продовження допуску до особливих робіт, що він і зробив. При цьому йому ніхто не роз'яснював зміст ст.ст.64, 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». В жовтні 2015 року його викликали до начальника служби фіззахисту та повідомили, що з СБУ надійшов негативний висновок у зв'язку тим, що він знаходиться під слідством, тому подальшої роботи може не бути та примусили написати пояснення. При цьому йому повідомили про вимоги ст.ст. 64, 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», але під розписку не ознайомлювали. 13.10.2015 року начальник відділу роботи з персоналом та начальник відділу кадрів примушували його написати заяву про переведення на іншу посаду за власним бажанням. Сказали, що якщо сам не напишеш таку заяву, то будеш звільнений. В усній формі запропонували роботу на посаді старшого майстра в комунальному господарстві на очисних спорудах, однак письмової пропозиції не було, тому він не міг ні погодитися, ні відмовитися. Після цього, йому зателефонував начальник цеху і повідомив, що справа щодо нього призупинена, допуск не забиратимуть, тому продовжував працювати. Через тиждень його знову викликав начальник відділу кадрів, показав документ, в якому йому пропонували перевестися на роботу слюсаря - ремонтника в комунальному господарстві, однак він відмовився, про що поставив свій підпис. Наступного дня знову запропонували перевестися на вказану посаду, він знову відмовився і йому видали наказ про звільнення та трудову книжку, де було зазначено про звільнення відповідно до ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» у зв'язку з анулюванням допуску до особливих робіт. Позивач зазначив, що наказ про анулювання допуску отримав та не оскаржував його. Крім того, лист - пропозиція про переведення на іншу посаду був юридично неправильно оформлений, оскільки не містив вказівки на статтю КЗпП України як на підставу звільнення. Вважає, що перед винесення наказу про внесення змін до наказу про звільнення йому повинні були знову запропонувати вакантні посади для переведення і оплатити час вимушеного прогулу, оскільки його було неправильно звільнено. Крім того вказав, що Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» передбачає, що особа може працювати навіть з анульованим допуском до особливих робіт. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові. Зазначив, що п.2 ст.40 КЗпП України як підстава для звільнення не має відношення до спеціальної роботи на ядерних установках, яку виконував позивач і не може бути застосована в даних обставинах як законна підстава для його звільнення. Робота, яку виконував позивач не пов'язана з державною таємницею, висновки про його невідповідність займаній посаді відсутні. Крім того, наказ від 10.12.2015 року про внесення змін до наказу про звільнення не має зворотної дії в часі відповідно до ст.58 Конституції України та норм чинного законодавства. Вважає, що при звільненні позивача відповідачем грубо порушено його права та вимоги трудового законодавства, які підлягають поновленню. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування заперечень пояснили, що всі працівники Хмельницької АЕС, які працюють в охоронюваній території обов'язково раз в 5 років проходять спеціальну перевірку СБУ. У відділ кадрів надійшов висновок СБУ за результатами проведення спеціальної перевірки, в якому було рекомендовано генеральному директору анулювати допуск до особливих робіт [PERSON], оскільки він не повідомив службу фіззахисту про перебування під слідством, хоча зобов'язаний був це зробити, так як всі працівники при прийомі на роботу підписують ознайомлення з вимогами Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Крім того, згідно ст.66 Закону України Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» перебування особи під слідством є безумовною підставою для відмови у наданні чи анулюванні діючого допуску до особливих робіт. На підставі наведеного, генеральним директором було видано наказ про анулювання позивачу допуску до особливих робіт. При цьому було дотримано процедуру - з позивачем проведено співбесіду, роз'яснено правові наслідки анулювання допуску, що він позбавляється права проходу на охоронювану територію і вирішуватиметься питання про його звільнення. Відділ кадрів спочатку усно запропонував позивачу перевестися на іншу посаду - майстра, але він відмовився. Після того, як було видано наказ про анулювання допуску позивачу було письмово запропоновано переведення на посаду слюсаря комунального господарства, оскільки на той час посада майстра, що пропонувалася раніше, була вже зайнята, а переведення можливе лише за згодою працівника. Однак позивач відмовився від переведення на посаду слюсаря. Оскільки в чинному трудовому законодавстві відсутня однойменна підстава для розірвання трудового договору з працівником з ініціативи власника за відсутності допуску до особливих робіт, було прийнято рішення звільнити позивача на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, оскільки на цій підставі проводиться звільнення, якщо працівник позбавлений спеціального права або в нього відсутній допуск, документ чи необхідна кваліфікація для виконання відповідної роботи, а робота по посаді майстра ЕРП передбачає обов'язкову наявність вищевказаного допуску. Однак, з технічних причин, під час печатання наказу про звільнення помилково не було зазначено посилання саме на п.2 ст.40 КЗпП України. Наказом від 10.12.2015 № 2210-к внесені відповідні зміни в наказ про звільнення [PERSON], про що його повідомлено листом від 14.12.2015 року № 51/714-11490 щодо необхідності внесення відповідних змін в трудову книжку. Таким чином, [PERSON] звільнений з роботи згідно чинного законодавства з питань ядерної енергетики та радіаційної безпеки та трудового законодавства України і не може бути поновлений на роботі у звязку з відсутністю допуску до особливих робіт. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.64 Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», допуск осіб до роботи на ядерних установках з ядерними матеріалами і об'єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, надає керівник підприємства, установи, організації за наявності позитивних висновків спеціальної перевірки всіх відомостей, що подають про себе особи, які бажають виконувати роботи на ядерних установках з ядерними матеріалами і об'єктах, призначених для поводження з радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання, відповідно до вимог цього Закону. Спеціальну перевірку виконують, на підставі відповідного запиту державні органи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність згідно з законодавством. Порядок проведення спеціальної перевірки встановлює Кабінет Міністрів України. Порядок проведення спеціальної перевірки для надання фізичним особам допуску до виконання особливих робіт на ядерних установках з ядерними матеріалами, радіоактивними відходами, іншими джерелами іонізуючого випромінювання (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1997 року № 1471, регулює відносини між фізичними і юридичними особами та державними органами, які відповідно до своїх повноважень забезпечують проведення спеціальної перевірки. Статтею 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» встановлено, що допуск до роботи не може бути надано або раніше наданий допуск анулюється, якщо особа: 1) не виконує вимог статті 65 цього Закону; 2) має судимість, яка визнана у встановленому порядку несумісною з зайняттям відповідної посади; 3) перебуває під слідством; 4) була звільнена з попереднього місця роботи за порушення трудової дисципліни; 5) була офіційно попереджена про недопустимість погроз вчинення злочину; 6) бере участь у протиправній діяльності органів іноземних держав та іноземних організацій. У разі, коли особа отримала допуск до роботи, але згодом виникли обставини, за якими цей допуск не надається, існуючий допуск анулюється посадовою особою, яка його надавала. Звільнення осіб, яким допуск анулюється, здійснюється без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Рішення про відмову в наданні допуску до роботи або про його анулювання адміністрація підприємства, установи, організації приймає після співбесіди з особою, щодо якої воно приймається, з зазначенням підстав прийняття такого рішення та з письмовим повідомленням цієї особи. Це рішення може бути оскаржено в судовому порядку у встановлений термін. Пунктом 27 Порядку встановлено, що Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган повідомляє керівника підприємства про виникнення визначених ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» обставин, на підставі яких анулюється допуск фізичній особі, а також про відсутність таких обставин. Порядок надіслання повідомлення визначається згідно з планами взаємодії у разі виникнення злочинних посягань. Рішення про анулювання допуску приймає керівник підприємства на підставі службової записки, складеної спеціально призначеною посадовою особою, про що видається наказ та інформується Центральне управління СБУ або підпорядкований йому регіональний орган. У обліковій картці робиться запис «Допуск анульовано», який засвідчується підписом спеціально призначеної посадової особи та скріплюється печаткою із зазначенням дати і номера наказу. Матеріали, що стосуються анулювання допуску, зберігаються протягом п'яти років, після чого знищуються в установленому порядку. Керівник підприємства приймає рішення про анулювання допуску після проведення співбесіди з фізичною особою. Фізичній особі у п'ятиденний строк підприємством надсилається у письмовій формі повідомлення про рішення щодо анулювання допуску. Звільнення фізичної особи з роботи, допуск якої анульовано, здійснюється згідно з трудовим законодавством. Як вбачається з трудової книжки позивача, з 01.07.2014 року він переведений на посаду майстра з ремонту устаткування 1 групи на дільницю з ремонту та технічного обслуговування трубопроводів, арматури та посудин ТЦ в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЦ енергоремонтного підрозділу відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». 16 жовтня 2015 року генеральний директор ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» видав наказ № 1887 «Про анулювання допуску до особливих робіт», яким анулював допуск до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1 [PERSON], майстру ЕРП, наданий наказом ВП ХАЕС від 25.10.2010 № 1618. Прийняття вказаного наказу мотивоване тим, що на адресу ВП ХАЕС надійшов лист від Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області (№ 72/Н/1306 від 11.09.2015) про негативний висновок за результатами спеціальної перевірки стосовно надання допуску до особливих робіт майстру ЕРП [PERSON], у зв'язку з кримінальним провадженням відносно нього та оголошенням про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.272, ч.2 ст.28. ч.1 ст.366 КК України. Зазначено, що з [PERSON] згідно з чинним законодавством проведена співбесіда щодо роз'яснення статей 64. 65, 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». Про винесення вищевказаного наказу позивача повідомлено листом № 93/44-503/9326 від 19.10.2015 року. В подальшому, листом № 51-529 від 20.10.2015 року, позивачу повідомлено, що у зв'язку з анулюванням його допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами, згідно наказу від 16.10.2015 року № 1887, з метою позитивного вирішення питання щодо його подальшої роботи у ВП ХАЕС, йому пропонується працевлаштування на наявну вакантну посаду, що не входить до переліку посад, працевлаштування на яку вимагає наявність вищевказаного допуску, а саме: слюсар - ремонтник 4 розряду в комунальному господарстві, дільниця з технічного обслуговування та ремонту об'єктів водопостачання, умови праці ШУ-4, місячна тарифна ставка - 3374 грн. У вказаному листі також зазначено, що у випадку його відмови адміністрацією ВП ХАЕС буде видано наказ про його звільнення з роботи на підставі вимог ст.66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». У вказаному листі, в графі "Не погоджуюсь на переведення на вакантні посади" позивач власноруч поставив свій підпис та зазначив дату "20.10.2015 року", що підтвердив в судовому засіданні. 21 жовтня 2015 року генеральний директор ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» видав наказ № 1846-к, яким звільнив позивача [PERSON], майстра з ремонту устаткування 1 групи ЕРП, з роботи з 21.10.2015 року в звязку з анулюванням допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1, на підставі ст..66 Закону України від 08.02.1995 №39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». В подальшому, 10 грудня 2015 року генеральний директор ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» видав наказ № 2210-к, яким вніс зміни в пункт 1 наказу від 21.10.2015 року № 1846-к "Про звільнення [PERSON]В.", а саме: виклав пункт 1 наказу в наступній редакції: «Звільнити [PERSON], майстра з ремонту устаткування 1 групи ЕРП, з роботи з 21.10.2015 року згідно пункту 2 статті 40 КЗпП України в звязку з анулюванням допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1, відповідно до ст.66 Закону України від 08.02.1995 №39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». 14 грудня 2015 року позивачу направлено лист № 51/714-11490, яким повідомлено про внесення змін до наказу про звільнення від 21.10.2015 року № 1846-к, запрошено до відділу кадрів ВП ХАЕС для внесення відповідного запису в трудову книжку, а також надіслано копію наказу від 10.12.2015 року "Про внесення змін до наказу від 21.10.2015 року № 1846-к". Згідно ч.2 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 року, у випадках, коли згідно з законодавством виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права (водії автомобільного та електротранспорту тощо), позбавлення цього права може бути підставою для звільнення працівника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержанням правил ч.2 ст.40 КЗпП. На підставі наведеного, судом встановлено, що обов'язковою умовою роботи позивача на посаді майстра з ремонту устаткування 1 групи енергоремонтного підрозділу є наявність допуску до особливих робіт. Вказаний допуск йому було анульовано наказом ВП "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" №1887 від 16.10.2015 року, який він не оскаржував. 20.10.2015 року позивачу запропоновано переведення на іншу вакантну посаду, однак він відмовився. Наказом №1846-к від 21.10.2015 року позивача звільнено з роботи в звязку з анулюванням допуску до особливих робіт на ядерній установці та з ядерними матеріалами категорії 1, на підставі ст. 66 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку». В подальшому, з метою приведення у відповідність вимогам чинного законодавства формулювання причин звільнення, відповідачем було винесено наказ № 2210-к від 10.12.2015 року, в якому вказано підставу звільнення - ч.2 ст.40 КЗпП України. Пояснення позивача про те, що після анулювання допуску до особливих робіт він має право продовжувати працювати під наглядом працівника, який має такий допуск, спростовується п.10 Порядку, згідно якого фізичні особи, які не мають допуску, можуть лише перебувати у місцях, де виконуються особливі роботи, тільки у супроводі визначених керівником підприємства посадових осіб, які мають допуск відповідної категорії. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що перед винесенням наказу №2210-к від 10.12.2015 року, відповідач повинен був знову запропонувати йому вакантні посади для працевлаштування та сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки він був звільнений з роботи наказом № 1846-к від 21.10.2015 року, а наказом № 2210-к від 10.12.2015 року було лише приведено формулювання причин звільнення у відповідність вимогам чинного законодавства. Також, суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що наказ № 2210-к від 10.12.2015 року не має зворотної дії в часі, оскільки чинним законодавством не заборонено вносити зміни в раніше виданий наказ про звільнення з метою приведення формулювання причин звільнення у відповідність вимогам трудового законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для поновлення позивача на посаді майстра з ремонту устаткування 1 групи енергоремонтного підрозділу ВП "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" та відсутні, оскільки йому анульовано допуск до особливих робіт, який є обов'язковою умовою роботи на вказаній посаді. Крім того, порушені права позивача щодо правильного формулювання причин звільнення були самостійно поновлені відповідачем шляхом винесення наказу №2210-к від 10.12.2015 року "Про внесення змін до наказу від 21.10.2015 року № 1846-к". Суд вважає, що в правовідносинах, які виникли між сторонами, звільнення позивача з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України відповідає вимогам трудового законодавства. Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало його працевлаштуванню. Таким чином, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: dismissed