Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем про стягнення з нього заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" в розмірі 8313,16 грн. В обгрунтування позову вказав, що 22.09.2020 р. з отриманого електронною поштою листа від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Р.В. дізнався про наявність виконавчого провадження №62237547 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису. Вказує, що нотарусом в порушення вимог п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів вчинив оскаржуваний виконавчий напис. Крім того, вказує, що він не згоден з сумою боргу, наведеною у виконавчому написі, не ознайомлювався з умовами та не підписував кредитний договір, а також не отримував грошові кошти за його умовами; розрахунок заборгованості не є безспірним, тощо. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано докази. 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. подано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого напису від 28.02.2020 р. за реєстровим №852. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю. 30.03.2021 року представником відповідача подано заяву про надання інформації та документів на виконання ухвали. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме понесенні витрати на надання правової допомоги, докази понесення яких будуть надані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, поданої на протязі п`ятиденного строку після прийняття судом рішення. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомляли. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 17.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] укладено кредитний договір №102676, за умовами якого кредитор зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та порядку, встановлених договором (арк. справи 6). За п. 1.2, 1.3, 1.4 договору. сума кредиту 5318,79 грн., термін повернення 02.05.2019 р., кредит надається строком на 15 днів, з 17.04.2019 р. по 02.05.2019 р. 23.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" уклдадено договір факторингу №Ф23-07/19 (арк. справи 93-101). За реєстром прав вимог від 23.07.2019 р., до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором укладеним з [PERSON] (арк. справи 102-103). 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №852, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №102676 від 17.04.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлененя прав вимоги за кредитними договорами №Ф23-07/19 від 23.07.2019 р. є ТОВ "ФК "Сіті Фінанс". Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.07.2019 р. по 21.12.2019 р. Сума заборгованості складає 8313,16 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5318,79 грн., прострочена заборгованість за комісією 744,63 грн.. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2249,74 грн., строкова заборгованість по кредиту 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн. (арк. справи 5). Як вбачається з витребуваних у приватного нотаріуса документів (арк. справи 31-65), виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви на вчинення виконавчого напису №3154/ВН/2020 від 11.02.2020 р., виписки з особового рахунку за кредитним договором №102676 [PERSON] , кредитного договору №102676 від 17.04.2019 р., договору факторингу №Ф23-07/19 від 23.07.2019 р., реєтр прав вимоги, претензії від 19.12.2019 р. Суд не може прийняти вказані документи в якості передбачених п. б п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки останні не є засвідчений стягувачем випискою з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Довідка боргу, підготовлена представником відповідача щодо наявності боргу є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог стягувача до позивача. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. По суті розрахунок заборгованості, підготовлений відповідачем, що є основою виконавчого напису, є відображенням односторонніх, арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п. 1.2 Порядку). Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. За п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат" передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За пп. 3.2, 3.5 п. З Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. по справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів новим розділом « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», у якому знаходився пункт 2 вищевказаного переліку. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, касаційну скаргу по даній справі залишено без задоволення, Постановою Великої палати Верховного суду Верховного суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволені заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду У країни від 01.11.2017 року. Отже, на думку суду, у даному випадку, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. Представником позивача заявлено про надання доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, внаслідок чого суд в порядку ст. 246 ЦПК України вважає необхідним призначити судового засідання для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 липня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved