Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] (далі також позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі також відповідач 1 та відповідач 2 відповідно) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є рідною бабусею неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , являючись батьками своїх дітей-моїх онуків, однак за ними не доглядають. Так, [PERSON] проживає із співмешканцем, зловживає спиртними напоями. В свою чергу, [PERSON] не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом 2 групи, самостійно доглядати та утримувати дітей не взмозі. З огляду на викладене позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви розгляд справи просила здійснювати без її участі, на задоволення позову наполягала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви наполігав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви заявлений позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявлений позов визнав. Представник служби у справах дітей Баранівської міської ради в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви, заявлений позов вважала таким, що підлягає до задоволення. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Встановлені судом факти та обставини які мають відношення до справи. Судом встановлено, що [PERSON] являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-13). Із довідки виконавчого комітету Баранівської міської ради вбачається, що [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] , разом зі своїми онуками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно висновків органу опіки та піклування Баранівської міської ради , орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дітей: [PERSON] та [PERSON] та призначення їх опікуном [PERSON] (а.с. 14, 15, 27, 28). Щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як зазначено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Вищенаведені факти вказують на те, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, не беруть будь-якої участі у житті дитини, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, не забезпечують належний догляд, утримання та виховання. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, з огляду на викладене, зважаючи на визнання позовних вимог, позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Щодо призначення опікуна. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно ч.4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно висновків органу опіки та піклування Баранівської міської ради , орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність призначення опікуном [PERSON] (а.с. 27, 28). При цьому, суд бере до уваги той факт, що представник органу опіки та піклування Баранівської міської ради Лисюк Г.В. заявлений позов вважала таким, що підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає вимогу позивача про призначення її опікуном [PERSON] та [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей. За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181СК України). Згідно ч. 1ст. 182СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідачі являються батьками дітей, а отже, відповідають за їх належний рівень життя. Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає частковому задоволенню з урахуванням вимог ч 2 ст 183 СК України, яка вказує на те, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо стягнення судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках. При цьому, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, судові витрати відносться на рахунок держави. Решта судових витрат розподіляється у відповідності до ст 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial