Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, де заінтересованою особою є [PERSON] . У заяві вказувала, що проживає у [ADDRESS] у своєму власному будинку. Разом з нею проживає її дочка [PERSON] , 1982 року народження, зі своїми малолітніми дітьми, а також її чоловік [PERSON] . У період часу з листопада 2016 року по липень 2017 року разом з її дочкою [PERSON] у її житловому будинку проживав її співмешканець (без реєстрації шлюбу) [PERSON] . З липня 2017 року вони разом не проживають, оскільки [PERSON] постійно вчиняв домашнє насильство відносно [PERSON] та відносно неї. Але не дивлячись на те, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживають з липня 2017 року [PERSON] і надалі продовжує незаконно проникати до її житла (житлового будинку) та володіння (на територію приватизованої, огородженої земельної ділянки) і вчиняти за місцем її проживання та місцем проживання її дочки протиправні дії як відносно неї, так і відносно її дочки [PERSON] , які виражаються у нанесенні тілесних ушкоджень, вчиненні домашнього насильства психологічного характеру, незаконному проникненні до житла, іноді навіть з застосуванням насильства чи з погрозою його застосування. [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України та до адміністративної відповідальності. Однак, не дивлячись на притягнення кривдника до кримінальної відповідальності за нанесення їй тілесних ушкоджень, не дивлячись на притягнення кривдника до адміністративної відповідальності за вчинення систематичного домашнього насильства кривдник і надалі продовжує вчиняти систематичні протиправні дії відносно неї та відносно членів її родини. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду для вжиття заходів реагування відносно кривдника. [PERSON] за місцем її постійного проживання систематично вчиняє домашнє насильство, а саме психологічне насильство, яке виразилося в словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні, інших діяннях, які спрямовані на обмеження її волевиявлення та волевиявлення інших осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, а вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, адже зазнала домашнього насильства. Також, і на даний час вона побоється за свою безпеку, адже [PERSON] вчиняючи систематичні дії пов`язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжити свої протиправні дії спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи до уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені у ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинення кривдником домашнього насильства вважає за необхідне звернутися до суду з цією заявою про видачу обмежувального припису. Оцінюючи ризики та беручи до уваги положення ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вважає за необхідне визначити такі заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] : 1) заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатися до неї та її дочки [PERSON] у будь-якому місці (у. т.ч. і за місцем їхнього проживання за адресою [ADDRESS] ) на відстань ближчу, ніж 200 метрів (якщо визначити меншу відстань, то [PERSON] зможе кидати каміння у її будинок, у неї, що він уже робив); 2) заборонити [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з нею та з її дочкою [PERSON] (кривдник завжди намагається висловлювати погрози, залякування, у т.ч. і через телефонний зв`язок); 3) заборонити [PERSON] відвідувати її домогосподарство за адресою [ADDRESS] . Просить видати обмежувальний припис відносно кривдника [PERSON] , [INFO] , а саме: а) заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатися до неї та її дочки [PERSON] у будь-якому місці (у. т.ч. і за місцем нашого проживання за адресою [ADDRESS] ) на відстань ближчу, ніж 200 метрів, де б вони не знаходилися; б) заборонити [PERSON] протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися (у т.ч. і через засоби телефонного зв`язку) з нею та з її дочкою [PERSON] ; в) заборонити [PERSON] протягом шести місяців відвідувати її домогосподарство за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини просила заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав, уточнив, що житловий будинок згідно довідки про склад сім`ї №68 від 16.01.2020 року розташований в [ADDRESS] , просив заяву задовольнити та видати обмежувальний припис. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечував щодо заявлених вимог, зазначив, що не буде наближатись до житлового будинку [PERSON] . Суд, заслухавши заявницю [PERSON] та її представника [PERSON] , заінтересовану особу [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2007 року, копією державного акту. З довідки Мигівської сільської ради №68 від 16.01.2020 року вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , входить чоловік [PERSON] - чоловік. Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.07.2019 року по [PERSON] визнано винним та засуджено до покарання за ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень, по факту нанесення [PERSON] легких тілесних ушкоджень за місцем її проживання, що підтверджується копією вироку. Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.12.2019 року [PERSON] визнано винним за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, за трьома епізодами, а саме 02.11.2019 року, 11.11.2019 року, 12.11.2019 року та призначено покарання у виді штрафу. Домашнє насильство психологічного характеру вчинено [PERSON] за місцем проживання заявниці [PERSON] відносно неї та її дочки [PERSON] . З копії листа Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області №7004/123/48/01-19 від 31.12.2019 року вбачається, що [PERSON] відносно [PERSON] вчинив правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП по місцю проживання заявниці. Відповідні матеріали направлені до Вижницького районного суду Чернівецької області.; З копії листа Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області №42/123/48/01-2020 від 03.01.2020 року вбачається, що [PERSON] 02.01.2020 року відносно [PERSON] вчинив правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП по місцю проживання заявниці. Відповідні матеріали направлені до Вижницького районного суду Чернівецької області. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця [PERSON] обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї та її дочки [PERSON] психологічне насильство. Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно пункту 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Пунктом 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Пунктом 1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має постраждала особа або її представник. Відповідно до п.1 ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Частиною 3 статті 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо [PERSON] , яка є матір`ю його цивільної дружини [PERSON] , суд вважає, що існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, а тому заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідність встановлення певних обмежень щодо [PERSON] знайшла своє підтвердження, тому вимоги заявниці обґрунтовані в частині видачі обмежувального припису відносно [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: заборонити [PERSON] наближатись до постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , ближче 100 (Сто) метрів до місця проживання [ADDRESS] , та інших місць де перебуває постраждала особа, відвідувати домогосподарство постраждалої особи та спілкуватись (будь-який спосіб) з постраждалою особою. Що стосується видачі обмежувального припису відносно [PERSON] стосовно заборони [PERSON] протягом шести місяців наближатися до дочки заявниці [PERSON] у будь-якому місці (у. т.ч. і за місцем нашого проживання за адресою [ADDRESS] ) на відстань ближчу, ніж 200 метрів, де б вони не знаходилися; заборони [PERSON] протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися (у т.ч. і через засоби телефонного зв`язку) з дочкою заявниці [PERSON] , вказані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків". Судом встановлено, що [PERSON] , 1982 року народження, є дієздатною, наділена правом звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заявниця [PERSON] , як матір [PERSON] не наділена правом на звернення до суду із заявою про видачу обмежувального приписку відносно [PERSON] стосовно її повнолітньої дочки, відповідно до ч.3 ст.350-2 ЦПК України. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial