Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась 19.04.2016 року до Дружківського міського суду з заявою, в якій просить про встановлення факту смерті . В своїй заяві вона посилається на те, що 10 серпня 2015 року у м. Севастополь помер її батько . Після смерті батька відкрилась спадщина . Для оформлення спадщини, отримання коштів на поховання їй треба отримати свідоцтво про смерть батька. На підставі медичної довідки про смерть вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки надане нею медична довідка про смерть, видана на тимчасово окупованої території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті. У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 10 серпня 2015 року у місті Севастополь помер її батько [PERSON] . Заявник [PERSON] у судове засідання з'явилася, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи ВДРАЦС Дружківського міського управління юстиції у Донецької області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином- телефонограмою, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 1 статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 2 статті передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про народження у Дружківському міському бюро ЗАГС зроблено відповідний актовий запис № 153 від 22 березня 1950 року (а.с.13 ). Те що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] підтверджується також свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу у міському бюро ЗАГС Донецької області зроблено актовий запис № 44 від 30 січня 1971 року. Прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на прізвище "Носова" (а.с.14 ) У медичній довідці про смерть № 1177 від 12 серпня 2015 року зазначено, що [PERSON], [INFO] помер, 10 серпня 2015 року в м. Севастополь.( а.с.12). Також на підтвердження факту смерті та поховання свого батька [PERSON] надала копію договору про надання ритуальних послуг на поховання [PERSON], укладеного 13 серпня 2015 року між [PERSON] та ГУП С "СПЕЦИАЛИЗИРОВАННАЯ СЛУЖБА ПО ВОПРОСАМ [PERSON]" ( а.с.15 ) Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На звернення [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції їй було роз'яснено, що для державної реєстрації смерті батька їй необхідно пред'явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Надати таке лікарське свідоцтво у заявниці немає можливості,оскільки її батько помер на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарська довідка про смерть №1177 від 12 серпня 2015 року видана за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто лікарська довідка про смерть №1177 , померлого 10 серпня 2015 року [PERSON], видана 12 серпня 2015 року в м. Севастополь, - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті її батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved