Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою, за якою просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2013 року по справі № 337/3233/13-ц, та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із подальшою індексацією, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2013 року, є недостатнім для забезпечення розвитку дитини. Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини, окрім сплати аліментів у розмірі 605 грн. щомісяця. Зазначає, що відповідач з дитиною зовсім не спілкується, належної матеріальної допомоги не надає. На момент звернення до суду з позовом значно збільшились витрати на утримання неповнолітньої дитини, з 2013 року збільшився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років. Вважає, що аліменти в розмірі 605 грн. на місяць, які сплачує відповідач недостатні, та такі, що не відповідають встановленому законом розміру. Ухвалою суду від 22.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровський ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 19.07.2021 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про що матеріали справи містять поштове відправлення про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 19.07.2021 року, яке повернулось до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання». Також про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик в судове засідання, призначене на 12.08.2021 року. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. Представник третьої особи Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 16.07.2021 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі державного виконавця. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2012 року по справі № 0814/3120/2012 було розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Батьками дитини [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2013 року по справі № 337/3233/13-ц року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 605,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.06.2013 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.\~180СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так,ст.\~192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року N\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст.183,184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України).Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.181, 192\~СК України змінарозміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі N 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини. Приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать його матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька дитини відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, якою не передбачено можливості індексації такого стягнення. В зв`язку з наведеним, позовна заява у частині індексації аліментів задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.\~5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial