Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Мар»їнської райдержадміністрації про надання дозволу на тимчасові в»їзд/виїзди в зону проведення АТО. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 24.10.2008 року по 06.11.2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Від сумісного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. В зв'язку з подіями на території Донецької області, вона тимчасово виїхала з дітьми в м. Красногорівка Донецької області як внутрішньо переміщені особи. У зв'язку з тим, що вона спілкується з батьками відповідача по справі, їй необхідно відвідувати місце її постійного проживання, оскільки там знаходяться її речі, і відповідач не надає згоду на тимчасовий в'їзд/виїзд їх дітей на територію України, тимчасово непідконтрольну державній владі України, просить надати такий дозвіл, починаючи з 01 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник третьої особи органу опіки та піклування Мар»їнської райдержадміністрації в судовому засіданні просила вирішити питання щодо надання дозволу дітям не виїзд/в'їзд на територію України, тимчасово непідконтрольну державній владі, на розсуд суду. Вказала, що згідно висновку органу опіки та піклування комісія прийшла до висновку про недоцільність вивезення малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в м. Донецьк, у зв'язку з загостренням ситуації на лінії зіткнення під час проведення АТО. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет . Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення позивачки , представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд, вислухавши пояснення позивачки , представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 24.10.2008 року по 06.11.2015 року.( а. с. 5). Від сумісного проживання мають трьох неповнолітніх дітей :[PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] ( а. с. 7-9). Позивачка та її неповнолітні діти мають статус внутрішньо переміщеної особи ( а.с.11-14). Як встановлено в судовому засіданні позивачка має постійне місце проживання та значиться зареєстрованою в м. Донецьк ( а.с.16). В місці Донецьк проживають її свекор зі свекрухою, яка є інвалідом 1 групи, та з якими вона підтримує родинні відносини .( а. с. 24-27). Згідно висновку органу опіки та піклування Мар»їнської райдержадміністрації орган опіки та піклування вважає недоцільним вивезення малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в місто Донецьк у зв'язку з загостренням ситуації ( а.с. 28). Згідно із частинами 1 і 3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 1 ст. 154 СК батьки мають право на самозахист своєї дитини. Частиною 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері визначено Законом України « Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Частина 2 ст. 3 Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Зазначені правила затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 . Згідно п. п. 3, 4 даних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Згідно з ч. 2 п. 2-2 Правил перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16- річного віку, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У резолютивній частині рішення необхідно зазначати про надання дозволу на виїзд дитини за кордон і про надання дозволу на оформлення проїзного документа на дитину. Згідно з пунктами 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Виїзд з тимчасово неконтрольованої території громадян України: які народились у 1998 році і пізніше та не змогли оформити паспорт громадянина України (внаслідок проживання у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження), здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження/копії свідоцтва про народження або будь-якого іншого документа, який дає можливість ідентифікувати таких осіб, особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження (паспорта), а також будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; дитини, яка народилась після початку проведення АТО, та внаслідок проживання у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, їй не було оформлено свідоцтво про народження, здійснюється за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) дитина виїжджає з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Тобто виїзд з неконтрольованої території на територію України не вимагає дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України. Звертаючись з позовною заявою, позивачка просила надати дозвіл її неповнолітнім дітям на виїзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) без згоди та супроводу батька [PERSON], в її супроводі для відвідування свого дому та близьких родичів за місцем проживання в м.Донецьк . Тобто, її вимоги зводяться на отримання дозволу на виїзд не за межі України, а переміщення в межах території України за місцем її проживання в м. Донецьк, лише території,яка тимчасово неконтрольована владою. Враховуючи, що діючими Законами України такі обмеження на пересування громадян України в межах території України не передбачені, а на території, яка тимчасово непідконтрольна владі, знаходиться житло позивачки, її батьки і родичі і вони не можуть бути позбавлені права на підтримання родинних відносин з ними, а відповідач по справі не має можливості надати дозвіл на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, обмежившись періодом надання такого дозволу з 01 липня 2017 року по 01 09. 2017 року. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed