Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до Дніпропетровського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. 11 листопада 2016 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Органоніс ЛТД» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 113251, за яким страховик застрахував майнові інтереси пов`язані з експлуатацією наземного транспорту, а саме автомобіля «Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 червня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "Volkswagen Amarok", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винним у ДТП визнано [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] та [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський Страховий Союз» за договором обов`язкового страхування цівільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АК/3415049, який діяв на дату ДТП. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого згідно поліса складає 100 000 грн. Франшиза згідно поліса складає 1 000,00 грн. Згідно розрахунку № 339/1 від 27 липня 2017 року, складеного на замовлення товариством з обмеженою відповідальністю «Органоніс ЛТД» вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 10 867 грн., в т.ч. ПДВ. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" сплатило страхове відшкодування на підставі заяви про настання страхового випадку від 06.07.2017 року, страхового акту № UA 2017072200008/L119/03 від 31.08.2017 року, у розмірі 10 867 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25677 від 01.09.2017 року. 03 травня 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву. Вказав, позивачем прядявлено вимогу про стягнення з нього 10 867,44 грн. та вказана сума є розміром страхового відшкодування, яку позивач сплатив на користь страхувальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Органоліс ЛТД» за договором добровільного страхування від 11.11.2016 року для відновлення автомобіля «Renault Logan". Вважає, що розрахунок складений станцією технічного обслуговування є неналежним доказом, що підтверджує розмір збитків, спричинених потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а реальними збитками є саме витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втрачено майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, вважає, що розрахунок СТО не є належним та допустимим доказом розміру завданих збитків та з розрахунку СТО прямо не вбачається, що перелічені в розрахунку запасні частини були пошкодженні саме в результаті ДТП від 29.06.2017 року. Також з розрахунку СТО не можливо точно встановити кількість та обсяг робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу. Розрахунок просто передбачає ремонтні роботи та матеріали у розмірі 4 495, 05 грн. (без ПДВ), не деталізуючи при цьому, яка частина ремонтується та скільки нормо-годин для цього витрачається. Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів АК/3415049 з лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну потерпілого у розмірі 100 000 грн. Таким чином, відповідачем у даній справі має бути саме Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», і саме з цієї страхової компанії має бути стягнута шкода. Відповідно до ч.4 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права від порушень та протиправних посягань. Згідно ч.2 ст.8 основного Закону, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Також данні норми висвітлені у ст. 15, 16 ЦПК України, згідно яких кожна особа має право на вибір способу захисту свого порушеного права. Окрім того, Верховний Суд України розглядаючи цивільну справу № 6-2587цс15 про відшкодування завданої майнової шкоди зробив правовий висновок відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування (постанова від 23.12.2015 року). Таким чином, Верховний Суд України узагальнив судову практику на підставі Конституції України та норм цивільного законодавства. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Тобто, не залежно від того чи була забезпечена цивільно-правова відповідальність особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди за Полісом, страховик після виплати страхового відшкодування має право пред`являти позов про відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо до особи винної в настання ДТП. Так як законом не передбачений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, згідно з вищезазначеним Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" реалізувало своє право шляхом подачі позову до суду, без попереднього досудового врегулювання. Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, особою винною в настанні ДТП є водій [PERSON] та факт сплати йому Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" суми страхового відшкодування судом встановлені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдану шкоду. Отже, після виплати страхового відшкодування у Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" суму завданої майнової шкоди в розмірі 10 867 грн. 44 коп. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов подавав та просив у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" про відшкодування майнової шкоди відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подавав. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 29.06.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "Volkswagen Amarok", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП винним визнано [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою суду [PERSON] визнано винним у зазначеному ДТП та піддано адміністративному стягненню. Транспортний засіб "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" за полісом № АМ/113251 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 29.06.2017 року [PERSON] , звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" із повідомленням про ДТП та надав відповідну заяву про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ та Авто КАСКО від 06.07.2017 року, надавши весь необхідний пакет документів. Згідно розрахунку № 339/1 від 27 липня 2017 року, складеного на замовлення товариством з обмеженою відповідальністю «Органоніс ЛТД» вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля "Renault Logan", державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 10 867 грн., в т.ч. ПДВ. 01.09.2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" сплатила страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 25677 та складає 10 867 грн. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому даним законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Розмір страхового відшкодування було перераховано у вигляді переказу в ПАТ ''УкрсоцБанк», отримувач ТОВ ТВК «Автолайф», що підтверджується платіжним дорученням № 25677 та складає 10 867 грн. Таким чином, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 10 867 грн. та виплата страхового відшкодування була здійсненна у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 06.07.2017 року та страхового акут № UA 2017072200008/L119/03 від 31.08.2017 року. Окрім того, Верховний Суд України розглядаючи цивільну справу № 6-2587цс15 про відшкодування завданої майнової шкоди зробив правовий висновок відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування (постанова від 23.12.2015 року). Таким чином, Верховний Суд України узагальнив судову практику на підставі Конституції України та норм цивільного законодавства. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Тобто, не залежно від того чи була забезпечена цивільно-правова відповідальність особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди за Полісом, страховик після виплати страхового відшкодування має право пред`являти позов про відшкодування завданої майнової шкоди безпосередньо до особи винної в настання ДТП. Так як законом не передбачений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, згідно з вищезазначеним Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" реалізувало своє право шляхом подачі позову до суду, без попереднього досудового врегулювання. Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, особою винною в настанні ДТП є водій [PERSON] та факт сплати йому Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" суми страхового відшкодування судом встановлені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдану шкоду. Оскільки винним у скоєнні ДТП є [PERSON] то після виплати страхового відшкодування у Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»" виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Відповідачем [PERSON] не представлено жодних належних доказів на спростування фактів, викладених позивачем у поданій позовній заяві. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved