Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди йому у спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] . Встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з донькою, такі способи участі: -побачення з дитиною, без участі та супроводу Матері, з ночівлею 3 рази на тиждень в ніч з: вівторка на середу, четверга на п`ятницю та з суботи на неділю; -побачення з дитиною, в тому числі без участі та супроводу Матері. Батько може забирати дитину в п`ятницю ввечері або в суботу вранці напередодні та залишатися з дитиною протягом двох вихідних днів підряд (субота, неділя) не рідше одного разу на два тижні, в тому числі з ночівлею за адресою свого проживання в місті Харкові. -непереривне проживання з дитиною протягом одного тижня на місяць за адресою проживання Батька в місті Харкові. В цей час включається побачення з дитиною на вихідних, про що зазначено в попередньому пункті; -відпочинок з дитиною під час літніх канікул дитини протягом одного місяця, в тому числі з правом виїзду в межах України до курортних зон; -відпочинок з дитиною під час канікул дитини (весняних та осінніх) протягом одного тижня відповідно до графіку, встановленого у навчальному закладі; -побачення з дитиною кожний офіційно встановлений святковий день через календарний рік з Відповідачем (01 січня - Новий рік; 07 січня - Різдво Христове ; 08 березня - Міжнародний жіночий день; Великдень; 01 травня - День праці; 09 травня - День Перемоги; Трійця; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День Незалежності України; 14 жовтня - День захисника України; 25 грудня - Різдво Христове (Католицьке ) та день народження дитини - [PERSON] , [INFO] . -визначення разом з Батьком навчальний заклад (дошкільний, шкільний, вищий) та заклади позашкільної освіти, гуртки, секції, у яких буде навчатися/які буде відвідувати дитина; -необмежене спілкування Батька з дитиною засобами мобільного зв`язку, у соціальних мережах, месенджарах (Telegram, Facebook, Viber,Twitter, WhatsApp, т.д.). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони перебували у шлюбі, під час якого [INFO] народилась донька [PERSON] . Після святкування ії дня народження, [INFO] , відповідач зібрала речі та разом з дитиною. Після припинення сумісного проживання, у питаннях спільного виховання дитини, відповідач поводиться агресивно та дуже емоційно, постійно наполягаючи на своєму виключно праві виховання дитини, аргументуючи таке право тільки тим, що вона мати дитини, чинить йому перепони у спілкуванні та вихованні дитини та забороняє зустрічатись з донькою, яку він дуже любить, у місці проживанні дитини. Тільки іноді умовляннями, бачиться з дитиною. У моменти нечастих побачень з донькою відповідач під різними надумани приводами постійно нав`язувала умови побачень. Відповідач ігнорує його запитання про умови проживання дитини та пропозиції обговорення майбутнього дитини Він намагався мирним шляхом знайти вихід з конфліктної ситуації, провести переговори і досягти домовленостей. щодо зустрічей з дитиною, можливість спільного відпочинку з дитиною незалежно від встановлених годин і днів зустрічей тільки на території України під час канікул, можливість відвідування дитиною місця його проживання і місця проживання його батьків, проте ініціатива була проігнорована. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2019 року заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. 16 липня 2019 року відповідач подала до суду відзив на позов. Обгрунтовуючи заперечення, зазначає що вимоги позивача є емоційними і егоїстичними. У разі їх задоволення в повному обсязі будуть порушені ії права як матері, а також права самої дитини. Вона не проти, а навпаки за те щоб Злата спілкувалася зі своїм батьком. також проти того, щоб позивач бачився з дитиною, дбав про неї, бавився з нею, відвідував дитячі розважальні заклади та заходи, водив і забирав її до дитячого садочку, центру розвитку та інше. Але, враховуючи вік дитини, проти того щоб Злата залишалася на ночівлю у батька. Вважає, що у дитини її віку повинен бути режим харчування, сну та розваг і вона повинна, як будь яка нормальна дитина, привчатися до дисципліни. В своїх позовних вимогах позивач просить суд забезпечити його права на майбутнє, однак на сьогоднішній день ще не існує тих обставин і правовідносин. Доньці 3 роки і вона відвідує дитячий садочок, вона ще не є ученицею закладу середньої або студентом закладу вищої освіти і позивачу не було відмовлено у спілкуванні і побаченні з дитиною під час канікул, літнього відпочинку чи свят. Тобто у позовних вимогах позивача йдеться про правовідносини яких ще не існує. Крім того визначати навчальний заклад, рід занять та майбутню професію має сама дитина коли буде мати достатній рівень розуміння, спираючись на свої здібності. 12 вересня 2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що по неділях, водив доньку до театру, цирку, парку та ін.. Коли доньці виповнилось 3 роки, він записав доньку на танці. На підставі чого просить, щоб б донечка щовівторка, щочетверга і в суботу ночувала у нього, так як це дні занять танців, і щоб не збивати дитині графік сну, набагато зручніше, щоб дочка ночувала у нього. Також зазначає, що залишаючись у нього, донька не одноразово говорила, що не хоче йти до мами. Колишня дружина неодноразово наполягала, щоб він надав дозвіл на виїзд та на постійне проживання дитини у Франції, після чого буду визначений порядок спілкування з дитиною. В червні 2019 року відповідач погодилася відпустити дитину з ним на море, але з згодом передумала, та вимагала взамін на відпочинок з донькою - дозвіл на виїзд дитини за кордон. На підставі чого просить в повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник [PERSON] , позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в заяві. Також позивач пояснив, що на час розгляду справи він бачиться з дитиною кожні понеділок, середу, п`ятницю та суботу. Проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] ., якою користується на підставі договору найму житла. На роботі має гнучкий робочий час, самостійно визначає початок та кінець роботи. Зазначив, що визначивши такі позовні вимоги з метою захистити свої батьківські права на майбутнє, щоб не залежати від поведінки відповідача, час спілкування з дитиною ним визначено на рівних умовах з відповідачем. У судовому засіданні відповідач, представник відповідача [PERSON] підтримали відзив на позов, зазначивши, що немає заперечень проти спілкування, побачень та участі у вихованні доньки з батьком. Вимоги, які заявлені позивачем поширені на обставини, які ще не виникли, тому є безпідставні. Фактично заперечує тільки проти ночівлі доньки за місцем проживання позивача, оскільки дитина дуже маленька, за донькою має бути здійснений відповідний догляд, встановлений режим сну та харчування. Також зазначила, що вона погодилась на відпочинок дитини з батьком в літку 2019 року за умови, що вона буде проживати також в місті їх відпочинку, але позивач відмовився проти таких умов. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника, просить ухвалити рішення враховуючи інтереси дитини. Також надано висновок щодо вирішення питання. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судами встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). З 07 листопада 2017 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 19.06.2019 року. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Донька залишилась проживати разом з матір`ю. Зазначені обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України. В підтвердження своїх особистих якостей та відсутність негативних, позивач надав відповідні документи про відсутність судимості та притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність психічних та наркологічних захворювань, наявність трудових відносин та необхідного заробітку (а.с. 8-11). Також сторонами визнається, що позивач сплачує на користь відповідача аліменти на утримання доньки. В підтвердження емоційного зв`язку з донькою та люблячого ставлення також надав відповідні докази, фотографії та відеозаписи їх спілкування, квитанції на придбання іграшок та дитячого одягу, білети на відвідування розважальних дитячих закладів (а.с. 85-95). Інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р., яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенція у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Крім того, п. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дитини, мають право на спілкування з дитиною, її виховання. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Як зазначає позивач, відповідач позбавляє його повноцінно спілкуватися та брати участь у вихованні доньки, строюючи перешкоди в їх спілкуванні. Судом встановлено, що між сторонами існувало емоційне та негативне спілкування щодо побачень позивача з донькою, як у відсутності так і в присутності дитини, що також негативно впливало на ії емоційний стан. Зазначені обставини підтверджені звуко- та відеозаписами, записами телефонних розмов, що надані сторонами та з їх дозволу досліджені в судовому засіданні (а.с. 59-61, 96, 132). З Довідки про результати розгляду матеріалів за заявою [PERSON] від 23.06.2019 року щодо дій [PERSON] , який не повертає доньку та влаштовує сварки. Під час перевірки останній пояснив, що донька мешкає разом з матір`ю, він постійно відвідує свою дитину. 03.07.2019 року за домовленістю він прийшов до дружини відвідати дитину, однак остання показала дитину через паркан, чим перешкоджає бачитись та спілкуватись з донькою. Внаслідок чого відбуваються конфлікти. (а.с. 52) При цьому під час розгляду справи, позивач зазначив, що спілкується та проводить час з донькою за домовленістю з відповідачем. Таким чином, суд вважає встановленим, що після розлучення сторін, донька залишається проживати з матір`ю, батько дитини на протязі всього часу спілкується, проводить час з донькою, але періодично спілкування супроводжувалось сварками між сторонами. На час розгляду справи, спірних питань щодо спілкування позивача з донькою не виникає. За домовленістю сторін, позивач фактично бачиться з дитиною кожні понеділок, середу, п`ятницю та суботу. Згідно Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 18.10.2019 року № 660 порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , враховуючи інтереси дитини, визначено - кожні середа та п`ятниця місяця з 16.00 год. до 19.00 год., щосуботи з 11.00 год. до 18.00 год. (а.с. 108,109) Таким чином, враховуючи вік дитини - 3 роки; певний домашній уклад та певний режим життя, турботу, догляд та харчування, які потребує маленька дівчинка в такому віці, суд не вважає доцільним визначати порядок спілкування та побачень з дитиною, як цього просить позивач, а саме забирати її від матері на нічний час та протягом тижня на місяць, протягом місяця на літніх канікулах, одного тижня на осінніх та весняних канікулах. Вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у особистому спілкуванню з дитиною, не підлягають задоволенню, оскільки, позивачем не доведено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, навпаки як відповідачем, так і позивачем надано пояснення, що дитина систематично спілкується з батьком. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо побачень позивача з донькою кожний офіційний святковий день через календарний рік та день народження дитини, визначення разом з Батьком навчального закладу (дошкільного, шкільного, вищого) та закладів позашкільної освіти, гуртків, секцій, у яких буде навчатися/які буде відвідувати дитина, оскільки позивачем не доведено обставин щодо перешкод відповідачем у спілкуванні та побачені з дитиною у зазначені дні та вирішенні інших питань. При цьому визначені питання мають бути вирішуватися також з урахуванням інтересів дитини. Стосовно необмеженого спілкування Батька з дитиною засобами мобільного зв`язку, у соціальних мережах, месенджарах (Telegram, Facebook, Viber,Twitter, WhatsApp, т.д.), слід зазначити, що позивач спілкується в такий спосіб з дитиною без перешкод з боку відповідача, тому зазначені вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Оцінюючи надані докази, беручи до уваги Висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 18.10.2019 року № 660 порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги в частині способу участі у вихованні дитини підлягають частковому задоволенню, а саме, шляхом визначення позивачу способу участі у спілкуванні та вихованні доньки, встановивши наступний час спілкування: кожні понеділок, середу та п`ятницю місяця з 16.00 години до 19.00 години, щосуботи з 11.00 години до 18.00 години з обов`язковим повернення дитини до місця ії постійного проживання.

Outcome: partial