Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії у розмірі 42977,03 грн., вказуючи, з 10.08.2005 року відповідачу було призначено пенсію у розмірі 491,91 грн. на підставі його заяви від 02.11.2005 року про призначення пенсії та наданої ним довідки про заробітну плату без дати та вихідного номеру за період з 01.01.1994 р. по 31.12.1998 р., видану індивідуальним приватним підприємством „ДАР"-[PERSON] Однак в подальшому, у зв'язку з виникненням сумнівів щодо індивідуального коефіцієнта заробітної плати для обчислення розміру пенсії був зроблений запит щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату та про сплату внесків до органів Пенсійного фонду Російської Федерації індивідуальним приватним підприємством „ДАР"-[PERSON], і згідно листа № 01-12/4161 від 19.07.2013 р. управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Пскові та Псковському районі Псковської області встановлено, що індивідуальне приватне підприємство „ДАР"-[PERSON] за період з 01.01.1991 р. по 31.12.1999 р. заробітну плату не нараховувало, тому розпорядженням від 22.08.2013 року було уточнено розмір пенсії відповідача та приведено пенсійну справу у відповідність, а також встановлено, що сума переплати пенсії відповідача за період з 10.08.2005 р. по 30.09.2013 р. склала 42977,03 грн. Представник позивача - Попов М.С. підтримав позов і просив розглянути справу без участі представника позивача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за зареєстровано у встановленому законом порядку адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, зо відповідач не з'являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі заяви відповідача [PERSON] від 02.11.2005 року про призначення пенсії та наданої ним довідки про заробітну плату без дати та вихідного номеру за період з 01.01.1994 р. по 31.12.1998 р., видану індивідуальним приватним підприємством „ДАР"-[PERSON], позивачем було призначено пенсію відповідачу з 10.08.2005 року у розмірі 491,91 грн. В зв'язку з виникненням сумнівів щодо індивідуального коефіцієнта заробітної плати для обчислення розміру пенсії відповідача, позивачем був зроблений запит від 25.06.2013р. № 2809/05 щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату та про сплату внесків до органів Пенсійного фонду Російської Федерації індивідуальним приватним підприємством „ДАР"-[PERSON], та на цей запит позивачем було отримано листа № 01-12/4161 від 19.07.2013 р. управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Пскові та Псковському районі Псковської області, з якого вбачається, що індивідуальне приватне підприємство „ДАР"-[PERSON] за період з 01.01.1991 р. по 31.12.1999 р. заробітну плату не нараховувало. У зв'язку з наведеним, розпорядженням позивача від 22.08.2013 року було уточнено розмір пенсії відповідача та приведено пенсійну справу у відповідність, а також встановлено, що сума переплати пенсії відповідача за період з 10.08.2005 р. по 30.09.2013 р. склала 42977,03 грн. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 цієї статті, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України, зокрема ст.с.179, 181, 190, 192 ЦК України, випливає, що норми ст.1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. У відповідності до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і добросовісності з боку набувача. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що кошти в розмірі 42977,03 грн. на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем як набуті без достатньої правової підстави. На підставі викладеного і

Outcome: approved