Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

19 червня 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в м.Києві про встановлення факту та визнання права власності. Під час слухання справи було замінено відповідача Київську міську раду на [PERSON] та Кредитну спілку "Тринадцята зарплатня". В позовних вимогах позивачка просить: встановити факт проживання позивача і [PERSON], 1924 року народження, який помер [INFO] протягом часу з 1990 року по [INFO] однією сім'єю; визнати за позивачем право власності на ? частину майна, набутого за час спільного проживання з [PERSON], а саме: однокімнатної квартири [ADDRESS]; житлового будинку та земельної ділянки площею 0,03 га, що розташовані по [ADDRESS], придбані в 1992 році; грошові кошти в сумі 60 000,00 грн. на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві "Міський комерційний банк" (Договір строкового банківського вкладу №2630/100/122454 від 25.06.2013 року) та нараховані відсотки; грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-Банк" (Договір №ДФО-04-145591 строкового вкладу "Активне літо" від 26.06.2013 року) та нараховані відсотки. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що понад 23 роки вона прожила в цивільному шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Проживали спільно в його квартирі [ADDRESS]. [PERSON] близьких родичів не мав. Після його смерті залишилось майно, яке набуте в період спільного проживання однією сім'єю, яке є предметом спору. Як зазначає позивачка, так як майно за час спільного проживання збільшилось у вартості, вона звернулась до суду із зазначеним позовом. Так як половина майна належить позивачці, як співвласниці, тому ця частина безпідставно включена до спадкової маси. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених вимог та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що [PERSON] не надала суду письмових доказів на підтвердження ведення спільного господарства разом із [PERSON], підтримання подружніх стосунків, наявності спільного бюджету. [PERSON] був гомосексуалістом і не сприймав жінок як співмешканок. Протягом останніх двадцяти років позивачка постійно проживає по [ADDRESS]. При зверненні до Подільського районного суду м.Києва позивачка не зазначала як адресу для листування - місце проживання [PERSON] Позивачка не знає коли [PERSON] вийшов на пенсію та який розмір пенсії був, який розмір заробітку мав. Отже, позивачка не проживала з [PERSON] однією сім'єю, а тому не може бути за нею визнано право власності на половину зазначеного в позовній заяві майна. Представник відповідача Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" в судове засідання не з'явилася, доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання суду не надала. А тому суд продовжив слухання справи у відсутність представника Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня". Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, відповідача та його представника, вислухавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, за договором купівлі-продажу від 18.03.1991 року [PERSON] придбав жилий будинок, дерев'яно-валькований, покритий руберойдом, жила площа 22 кв.м. без господарських будівель в [ADDRESS] та розташований на колгоспному масиві. Продаж вчинено за 300 крб. (а.с.212-213 т.1). З довідки від 16.06.2014 року за №718, що видана Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" вбачається, що право власності на зазначений будинок не зареєстровано станом на 31.12.2012 року (а.с. 1 т.3). Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3000 га, що розташована на території с.Макарівка Макарівської сільської ради підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 07.08.1997 року (а.с.214 т.1). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, яке 27.01.1994 року видане на підставі розпорядження (наказу) від 27.01.1994 року №4064, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.9 т.1). Зазначену квартиру [PERSON] було надано замість квартири [ADDRESS] (будинок був знесений), що підтверджується гарантійним зобов'язанням (а.с.7 т.3). 25.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" та [PERSON] (далі - Вкладник) був підписаний Договір строкового банківського вкладу "Ваш святковий" №2630/100/122454, за яким [PERSON] вклав кошти на строковий депозитний рахунок в сумі 60 000,00 грн. зі сплатою 20,3% річних (а.с.14-16 т.1). Позивачка надала суду копію заповідального розпорядження на зазначений вклад, за яким [PERSON] заповів свій вклад [PERSON] (а.с.18 т.1). Проте, на запит нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори в межах спадкової справи, ПАТ "Міський комерційний банк" повідомив про відсутність такого розпорядження (а.с. 221 т.1). 25.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк" та [PERSON] (далі - Вкладник) був підписаний Договір №ДФО-04-145591 строкового вкладу "Активне літо", за яким [PERSON] вклав кошти на депозитний рахунок в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою 21,75% річних (а.с.19 т.1). 17.12.2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все його майно яке на день смерті буде йому належати де б воно не знаходилось та з чого воно не складалося заповідає [PERSON] (а.с.30-31 т.1). [PERSON], як вбачається з копії свідоцтва про смерть помер [INFO] (а.с.191 т.1). 18 березня 2014 року [PERSON] звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], як особа, яка проживала з померлим однією сім'єю не менш як п'ять років до дня його смерті (а.с.178 т.1). 31.03.2014 року [PERSON] звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], як особа, яка має право на отримання спадкового майна за заповітом (а.с.190 т.1). Як було встановлено в судовому засіданні, витрати на поховання [PERSON] сплачував [PERSON] (а.с.39-43 т.2). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 23.11.1978 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.240 т.2). В судовому засіданні не було встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] реєструвала інший шлюб. При наданні особистих пояснень в суді Позивачка в судовому засіданні путалась із датою, коли вона почала спільно проживати з [PERSON], але пояснила суду, що коли їй виповнилось 42 роки, вона почала проживати з [PERSON] (враховуючи, що позивачка 1947 року народження, то це було в 1989 році). Також позивачка пояснила, що подружні стосунки підтримувались між ними з 1989 року. В той же час позивачка пояснила, що [PERSON] спочатку купив будинок та землю а потім вони почали спільно проживати. Також позивачка пояснила, що вона допомагала обробляти земельну ділянку, в будиночку в с.Макарівка робили там невеличкий ремонт, років 5 назад робили ремонт на кухні квартири. З того часу, коли стали проживати разом святкували дні народження [PERSON] на які приходили знайомі і [PERSON] і [PERSON] Позивач, пояснила, що кошти, які вона отримувала як дохід, витрачались на купівлю продуктів харчування, утримання будинку, а кошти [PERSON] "йшли на вклади". Крім того, позивачка на запитання суду не змогла повідомити яка група крові в [PERSON] В судовому засіданні позивачка не могла пояснити чи перебував [PERSON] на пенсійному забезпеченні, проте представник відповідача надала в судовому засіданні копію пенсійного посвідчення з якого вбачається, що [PERSON] перебував на пенсійному забезпеченні з 24.02.1984 року (а.с.10 т.3). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 1997 року знайома з [PERSON] та померлим [PERSON] Заходила до [PERSON] та бачила там [PERSON], яка допомагала [PERSON] на городі та разом з ним готували заготовки. Тричі на рік свідок бувала в квартирі [PERSON], він разом з [PERSON] жив та вів спільне господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на прохання [PERSON] вона знайшла хату, яку він потім купив. Після купівлі хати, свідок познайомилась з позивачкою, яка там робила ремонт, обробляла город, сад. Після 2002 року спілкувалась з позивачкою та [PERSON] лише в Києві, бувала на днях народження, зустрічались [ADDRESS]. Також свідок пояснила, що вона була в квартирі позивача на [ADDRESS], але на питання суду не змогла пояснити коли саме це було. Крім того, пояснила, що вони з [PERSON] зустрічались в кафе на [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона як сусідка (проживає в [ADDRESS]) знає [PERSON] з 1997 року, знає, що вона за [PERSON] доглядала, з ним їздила на дачу, дещо купувала йому. Інколи [PERSON] в своїй квартирі запрошувала свідка на чай. [PERSON] в судовому засіданні як свідок пояснив, що з 1960 року знав [PERSON] [PERSON] отримав квартиру, коли він ще не знав [PERSON] В листопаді 2013 року [PERSON] передав йому документи на квартиру і сказав, що у випадку, якщо з ним щось трапиться передати [PERSON]. До 2002 року, як пояснив свідок, вони зустрічались своєю компанією, то [PERSON] бачив лише один раз. В судовому засіданні [PERSON] як свідок суду пояснила, що на початку 90-х вона познайомилась з [PERSON] та [PERSON] Але після заміжжя свідка в 1995 році вона не заїжджала в гості на [ADDRESS], а лише телефонувала, але потім пояснила, що в 2004 році заходила в гості. Також свідок пояснила, що вона приходила на день народження [PERSON], а на день народження [PERSON] не запрошували і не знає коли в неї день народження. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON], яка є матір'ю свідка, проживала разом з [PERSON] та вели спільне господарство, вона (свідок) в цей час жила окремо. [PERSON] не приходив на батьківські збори в школу. [PERSON] в судовому засіданні, як свідок, суду пояснила, що вона знає позивачку років 15, вона була цивільною дружиною [PERSON], вони вели спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку. В той же час свідок пояснила, що вона також їздила до будиночка в с.Макарівка в основному з [PERSON], а [PERSON] не бачила там. Свідок приходила на дні народження до [PERSON], до [PERSON] не приходила та не знає коли в неї день народження. [PERSON] в судовому засіданні як свідок пояснила, що в той час, коли вона бувала в квартирі [PERSON] вона нікого з жінок не бачила та не бачила жіночих речей. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в будинку [ADDRESS] проживає з 1973 року, але з [PERSON] познайомився десь років 10 тому, років 4-5 приносив йому пошту, жінок в квартирі, зокрема [PERSON] не бачив. [PERSON], як свідок в судовому засіданні пояснив, що він з 2005 року працює дільничним інспектором міліції і його кабінет знаходиться в будинку, в якому проживав [PERSON], а [PERSON] ніколи не бачив, вперше її побачив весною 2014 року. За весь цей час один раз був в квартирі [PERSON] в 2007-2008 роках, точно дату не пам'ятає, але жінку не бачив, не було і жіночих речей, квартира була в незадовільному стані. В судовому засіданні, як свідок [PERSON] пояснив, що він був лікарем [PERSON] та спостерігав за ним з 1996 року. Свідок суду пояснив, що [PERSON] здійснював статеві контакти лише з чоловіками про що записано і в його медичній картці. І хвороби відповідні мав. [PERSON] дуже захоплювався препаратами, які підвищували потенцію. Також свідок пояснив, що він приходив додому до [PERSON] для проведення певних процедур та в той час в квартирі нікого не було, квартира була не прибрана. Декілька раз бачив якихось чоловіків в квартирі. Також з копії медичної документації вбачається, що [PERSON] мав статеві контакти з чоловіками. З копії висновку від 10.05.2013 року, що складений старшим дільничним інспектором Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві (а.с.90-91 т.1), копії позовної заяви [PERSON] (а.с. 146-148 т.2); особистих пояснень [PERSON] від 08.05.2013 року (як зазначила [PERSON] вона за адресою проживає одна) (а.с.96 т.1); листа Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві (а.с.158 т.1), , копії Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.152-153 т.2), копії конверту (а.с.154 т.2), [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. В межах кримінального провадження №12014100100004570 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (щодо заволодіння невстановленими особами квартирою померлого [PERSON].) слідчому СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві Труш В.А. з попередженням про кримінальну відповідальність надали свідчення наступні свідки та пояснили: - [PERSON] пояснила, що приблизно 13 років тому познайомилась з [PERSON] та допомагала йому на городі, так як він був один. В с.Макарівка він приїжджав один, [PERSON] побачила лише влітку 2014 року, яка назвалася цивільною дружиною [PERSON] (а.с.98-102 т.1); - [PERSON] пояснив, що приблизно в 2004 році познайомився з [PERSON] та проживав тимчасово у його будинку в с.Макарівка, [PERSON] приїжджав до будинку один, про цивільну дружину ніколи не розповідав так як пояснював, що в м.Києві проживає один, [PERSON] не знає (а.с.103-106 т.1); - [PERSON] слідчому пояснив, що [PERSON] в с.Макарівка проживав самостійно будь-яких жінок з ним не бачив (а.с. 111-115); - [PERSON] слідчому пояснив, що з [PERSON] його познайомила [PERSON], він особисто з ним не спілкувався, бачив як [PERSON] допомагали люди з їх села, коли він приїжджав влітку та на вихідні. [PERSON] ніколи не бачив та не знав (а.с.116-119); - [PERSON] слідчому пояснила, що протягом всього часу, що [PERSON] приїжджав в с.Макарівка самостійно без жінки; з [PERSON] познайомилась після смерті [PERSON] (а.с.120-123 т.1); - [PERSON] пояснила, що познайомилася з [PERSON] під час купівлі будинку, так як є сусідкою. Після того як [PERSON] придбав будинок, через рік познайомилась з [PERSON], яка приїжджала з [PERSON] та проживала з ним в Києві; допомагала обробляти город; [PERSON] у будинку [PERSON] в с.Макарівка не прибирала, їсти не готувала (а.с.124-128 т.1); - [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він познайомився в березні-квітні 2014 року (а.с.129-132 т.1); - [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] (сусід [PERSON]) слідчому пояснив, що [PERSON] постійно проживає у власній квартирі [ADDRESS] (а.с.139-146 т.1); - [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] як сусідку давно так як також має собаку та разом вигулювали їх та спілкувалися на різні теми; [PERSON] на тривалий час не відлучалась так як свідок її бачила постійно (а.с.147-150 т.1). Суд не може взяти до уваги опитування свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були здійснені адвокатом [PERSON] на підставі ст.20 ч.1 п.7 Закону України "Про адвокатуру", так як дані свідки повинні бути опитані в порядку, передбаченому ЦПК України. Квитанції про сплату за надання телекомунікаційних послуг та житлово-комунальні послуги в судовому засіданні були надані представником [PERSON] Проте позивачка не могла надати квитанції про сплату за утримання будинку та прибудинкової території за квартиру [ADDRESS] за період, який вона зазначає у позовній заяві, як період спільного проживання. На підтвердження спільного проживання позивачка надала фотокартку зроблену біля будинку та пояснила, що це сфотографовано біля будинку в с.Макарівка (а.с.26 т.3) проте, як вбачається з договору купівлі-продажу будинку, в день купівлі будинок був покритий руберойдом та позивачем не було надано докази, що будинок був покритий соломою та в якому році це було. Крім того, позивачка в судовому засіданні не наполягала, що ця фотокартка зроблена в с.Макарівка. Позивачка в судовому засіданні надала фотокартку, де не зазначено рік фотографування разом з [PERSON] (позивач, посилаючись на погану пам'ять на дати пояснила, що вона не пам'ятає в якому році це було). Представник відповідача не заперечувала, що це саме [PERSON] проте пояснила, що свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] була один раз в квартирі [PERSON] та напевне в цей час і зроблено фото. Інших фотокарток позивачка суду не надала. Також позивачка на підтвердження факту спільного проживання надала в судовому засіданні завірену копію свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON] та свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-29 т.3), але суд не може взяти до уваги зазначені документи, так як вони не свідчать про перебування у фактичних шлюбних відносинах. Крім того, суд не може взяти до уваги посилання позивача на довіреність від 01.04.2008 року та заповідальне розпорядження від 30.11.2007 року (а.с.31, 32 т.3), як на підтвердження факту проживання однією сім'єю позивача та [PERSON], так як вона лише свідчить про наявність довіри [PERSON] [PERSON] на розпорядження вкладом. Суд не може взяти до уваги як доказ спільного проживання копії чеків про купівлю ліків, які надані позивачем, так як їх неможливо ідентифікувати, що вони куплялись саме позивачем та для [PERSON], оскільки в судовому запсіданні не було надано доказів, що саме такі ліки були приписані [PERSON] Статтею 256 ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, статтею 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи (ч.2). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч.3 ст.5 ЦК України). Розділ VII "Прикінцеві положення" СК України передбачає, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року. Враховуючи всі обставини встановлені в судовому засіданні, суперечність у свідченнях свідків та позивача, відсутність належних письмових доказів на підтвердження проживання однією сім'єю, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про встановлення факту проживання сім'єю [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1990 року. Частиною 1 статті 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ч.2 ст.74 СК України). Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Позивачка в позовних вимогах не просила визнати зазначене в позовній заяві майно спільним сумісним майном, спірне майно набуте до 2004 року і на той час діюче законодавство не передбачало проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу (цивільний шлюб), закон не має зворотної дії та не поширюється на правовідносини, які виникли до набрання чинності СК України 01.01.2004 року, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання права власності на спірне майно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed