Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У обґрунтування заяви зазначила, що 13 січня 2001 року помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. На час відкриття спадщини спільно з ним проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON], з якою вони проживання однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку [PERSON] прийняла, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки 31 січня 2005 року померла. [PERSON] претендує на спадщину як спадкоємець по заповіту після смерті [PERSON], у звязку з чим вимушена звернутися до суду, оскільки встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю має для неї юридичне значення. Просить встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO] з померлим 13 січня 2001 року [PERSON], [INFO], в період з 1971 року по 13 січня 2001 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві. Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника [PERSON] та її представника [PERSON], представника заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1971 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], який помер 13 січня 2001 року, разом вони проживали до дня смерті останнього однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки як чоловік і жінка, піклувались один про одного, що є юридичними ознаками сім'ї у розумінні сімейного та спадкового права України. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) із земель КСП «Прогрес» с. Лозова Шаргородського району Вінницької області (а.с.10). Факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] в судовому засіданні також підтверджений наступними доказами: - поясненнями заявника [PERSON] та її представника [PERSON]; - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЦ № 519208, виданим Шаргородським райбюро ЗАГС (а.с.9); - копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-АМ № 120470, виданого Лозівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 15.01.2001 року (а.с. 7); - довідкою виконкому Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 901 від 28.08.2017 року, із якої вбачається, що [PERSON], який помер 13.01.2001 року на день смерті був зареєстрований в [INFO]. Згідно запису в погосподарській книзі № 03 особового рахунку 422 на час відкриття спадщини з ним проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON], [INFO] (а.с.8); - витягами з погосподарських книг Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1974 - 2001 роки, із яких вбачається, що у вказаний період часу [PERSON] та [PERSON] проживали на одному погосподарському номері як чоловік і жінка (а.с.11-17; 34-35). На підтвердження обґрунтованості заяви заявник посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що проживали по сусідству з [PERSON], добре знають його сім'ю і їм відомо, що [PERSON] з 1971 року по день його смерті спільно проживав однією сімєю як чоловік і жінка без шлюбу з [PERSON], вони вели спільне господарство, мали спільний побут, турбувались один про одного, дітей не мали. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що їх покази відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Відповідно до ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку може бути встановлений юридичний факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ( п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України). За правилами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008року №7 Про судову практику у справах про спадкування ВСУ розяснив, що до спадкоємців четвертої черги належать … жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю з спадкодавцем без шлюбу не менш як пять років до часу відкриття спадщини". Згідно зі\~статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6 \~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Таким чином, юридичний факт проживання [PERSON] понад пять років (з 1971 року по 13 січня 2001 року) однією сімєю без шлюбу з [PERSON], померлим 13 січня 2001 року, підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для заявника [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємця по заповіту і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". На підставі викладеного та

Outcome: approved