Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити, що [PERSON], [INFO], постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України « Про правонаступництво України». Заява мотивована наступним. [PERSON] народилася в Азербайджанській РСР, що підтверджується свідоцтвом про народження. На сьогоднішній день [PERSON] є особою без громадянства, оскільки згідно довідки посольства Азербайджанської республіки в Україні [NUMBER] від 29 червня 2016 року [PERSON] не є громадянином цієї республіки. На даний момент, заявниця законно перебуває на території України і має намір набути громадянство України. Заявниця має неповнорідного брата [PERSON], який постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Заявниця та її брат мають спільну матір [PERSON], яка померла [INFO] року. На сьогоднішній день, [PERSON] є громадянином України. У відповідності до положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство", особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Адвокат, [PERSON], в інтересах заявниці звернувся у Вознесенівський районний відділ УДМСУ в Запорізькій області в рамках оформлення громадянства [PERSON] Листом від 23.11.2018 року за № 2314-8923/2314.1-18 Вознесенівський районний відділ УДМСУ в Запорізькій області повідомив про необхідність подання документу, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на території України до 24 серпня 1991 року. За таких обставин є необхідність встановити, що [PERSON], [INFO] постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України», у зв'язку з чим заявниця і звернулася до суду з вказаною заявою. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення набуття громадянства України. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у ній. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що він на теперішній час є громадянином України. Заявниця, [PERSON] є його сестрою, вони мають спільну матір [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] постійно з 1989 року проживає на території України, з січня 1991 року по жовтень 1998 року був зареєстрований та проживав у м. Енергодар Запорізької області. Представник Вознесенівського районного відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року у Азербайджанській РСР, її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис №476. Згідно свідоцтва про народження відділу ЗАЦС Азербайджанської Республіки - [PERSON] народився [INFO] року у республіці Азербайджан, мати: [PERSON]. Частиною 2 ст. 26 Сімейного кодексу України передбачено, що неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. [PERSON] та [PERSON] є неповнорідними сестрою та братом. Згідно довідки Посольства Азербайджанської Республіки в Україні від 29.03.2016 року [NUMBER] - [PERSON] не є громадянкою Азербайджанської Республіки. На запит адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON], Вознесенівський районний відділ у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 23.11.2018 року, надано перелік документів необхідних для подання заяви для оформлення набуття громадянства України. Так, згідно п.31 Указу Президента України №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство», для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Отже, від встановлення факту проживання [PERSON] до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України « Про правонаступництво України», який є неповнорідним братом [PERSON] залежить оформлення набуття громадянства України останньої. Факт проживання [PERSON] до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України « Про правонаступництво України», підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: -відповіддю Енергодарської міської ради від 25.10.2018 року №2615, згідно якої [PERSON], [INFO], з 15.01.1991 року по 02.10.1998 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; -відповіддю Самарського РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС від 14.11.2018 року №1217/8838, згідно якої громадянин [PERSON], [INFO] був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 01.10.2004 року, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, у зв'язку з обміном паспорта, який виданий 09.09.1983 року ВВС Кяпазського райвиконкому м. Кіровобада Азербайджанської СРСР; -свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], з якого вбачається, що 26.01.1991 року у Енергодарському міськвідділі ЗАГС [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище «[PERSON]»; -поясненнями свідка, [PERSON], [INFO], які надані у судовому засіданні, яка підтвердила, що є дружиною [PERSON] та останній постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України. Відповідно до п.2 ч. 5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст.273ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Так, статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України"Про громадянство України",Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001"Питання організації виконання Закону України"Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи. Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Відповідно до п. 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. У п. 44 вказаного вище Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Таким чином, аналіз наявних письмових доказів в їх сукупності та пояснення свідка [PERSON] у системному зв'язку з положеннями діючого законодавства України, дають підстави для висновку про доведеність факту того, що [PERSON], [INFO], постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України « Про правонаступництво України». Оскільки, встановлення даного факту має юридичне значення для сестри заявника [PERSON] та створює можливість реалізації нею права на громадянство України та отримання паспорта громадянина України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved