Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, який діє в інтересах: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку. Позовну заяву обґрунтовано тим, що виконкомом Добропільської міської ради було встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , які є батькамималолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків, з 07.08.2019 року діти перебувають в службі у справах дітей на обліку. Так, малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у 3 класі Добропільського комунального закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів № 2 Добропільської міської ради Донецької області, проживає разом з батьками за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі відсутнє окреме місце для навчання хлопчика, дитина навчається за кухонним столом. [PERSON] часто пропускає заняття у школі по хворобі, а іноді без поважної причини. Мати відмовилась від відвідування [PERSON] групи подовженого дня, у зв`язку з відсутністю коштів на гаряче харчування. Батьки не відвідують батьківські збори, мати цікавиться навчанням сина за телефоном. Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з батьками за адресою: [ADDRESS] , в квартирі відсутнє місце для ігор дитини, відсутні іграшки, дитячого одягу в достатній кількості не має. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 34 «Вуглик» з 21 січня 2020 року, до закладу батьки приводять дитину неохайну, у брудному одязі, немиту. Малолітня [PERSON] , [INFO] , з 06.09.2019 року перебуває у комунальному некомерційному підприємстві «Краматорський будинок дитини « Антошка ». До державного дитячого закладу [PERSON] була влаштована за заявою батьків на підставі рішення виконкому Добропільської міської ради від 14.08.2019 року № 388 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення, строком на 6 місяців». За час перебування дитини у закладі, мати відвідала дівчинку лише один раз, 26 грудня 2019 року, життям та здоров`ям дитини батьки не цікавились, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, не телефонували, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали. Малолітня [PERSON] має вади розвитку внаслідок білково-енергетичної харчової недостатності. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2014 року. Мати [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, отримує допомогу при народженні дитини на доньку [PERSON] , [INFO] , у сумі 860, 00 грн, звертається до громадян міста з проханням допомогти коштами на утримання дітей. Отримані кошти витрачає за власними потребами. Батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , ніде не працює. Родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до додатку до листа ДМ ЦСССДМ від 02.04.2020 року № 129 родина [PERSON] була виведена з під соціального супроводу у зв`язку з недотриманням плану соціального супроводу, на роботу батьки не працевлаштувались, дитину в дитячому будинку мати відвідала лише один раз, доньку з КНП «Краматорського будинку дитини « Антошка » не забрала. Фахівців ДМ ЦСССДМ до помешкання громадянка [PERSON] не пускала. Відповідно до постанов Добропільського міськрайонного суду батьків дітей було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розглядалось двічі на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Добропільської міської ради в березні та квітні 2020 року. До розгляду зазначеного питання на засідання комісії громадяни [PERSON] та [PERSON] були запрошені листом, але не з`явились з невідомих причин. На комісії було прийнято одноголосно рішення щодо підготовки службою у справах дітей висновку до Добропільського міськрайонного суду від Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно їх малолітніх дітей, та вирішено звернутися до Добропільського міськрайонного суду із зазначеного питання. Враховуючи викладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , стягнути з кожного з батьків аліменти на утримання їх дітей, в розмірі по 1/6 частині всіх видів їх доходу на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; зобов`язати Добропільське відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області передати малолітніх [PERSON] та [PERSON] , під опіку Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для проведення заходів соціально-правового захисту їх прав та інтересів. Представник позивача Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Ствердила, що відповідачі своїх батьківських обов`язків щодо дітей не виконують, мати [PERSON] провідала в будинку дитини « Антошка » тільки один раз, заходів для повернення дочки до родини батьки не вживали, дитина потребує медичного обстеження, лікування. На теперішній час батьки не можуть забезпечити необхідні умови для життя, навчання та виховання своїх дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили не позбавляти їх батьківських прав, оскільки вони люблять своїх дітей та бажають їх виховувати, мають намір забрати дочку [PERSON] з будинку дитини « Антошка », діти [PERSON] та [PERSON] чекають сестру. Пояснила, що не мали можливості зустрічатися з [PERSON] через карантинні обмеження. Зазначили, що родина має можливість утримувати дітей, [PERSON] офіційно працює, [PERSON] працює не офіційно, але намагається працевлаштуватись офіційно. [PERSON] регулярно ходить до школи, [PERSON] відвідує садочок, за місцем проживання наведено порядок, діти чисті, мають достатньо одягу, відвідують гуртки. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.10-12). 22 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с.52). Малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 07.08.2019 року перебувають в службі у справах дітей на обліку, у зв`язку з тим, що їхні батьки ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків (а.с.30-32). Так, [PERSON] навчається у третьому класі Добропільського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Добропільської міської ради Донецької області. Батьки хлопчика школу майже не відвідують, на батьківські збори не ходять. Спілкування з матір`ю відбувається частіше по телефону. Хлопчик відвідує гурток "Веселка". У гуртку проявив себе з кращої сторони, дуже дружелюбний, активний, має багато друзів (а.с.66, 115-116). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики фізичний розвиток [PERSON] відповідає віку, має навчальні досягнення середнього рівня. Мотивація до навчання сформована (а.с.23). Малолітня [PERSON] з 22 листопада 2019 року відвідує дошкільний навчальний заклад № 34 «Вуглик» (а.с.114). Згідно психолого-педагогічної характеристики дівчинка розвинена в межах вікової норми, у контакт з дорослими вступає охоче, у групі з однолітками доброзичлива. Батьки [PERSON] режим дошкільного закладу не порушували, в нетверезому стані в дитячий садок не з`являлись (а.с.26). Малолітня [PERSON] 14 серпня 2019 року за заявою батьків на підставі рішення виконкому Добропільської міської ради тимчасово була влаштована до будинку дитини « Антошка » на повне державне забезпечення, строком на 6 місяців (а.с.13-14, 61). Відповідно до характеристики дитячого закладу [PERSON] спокійна, мало емоційна, рідко самостійно проявляє інтерес до іграшок, під час занять на прохання дорослого майже не реагує, дрібна моторика погано розвинена. В активній мові з`являються склади ма-, на-. Самостійно дівчинка не їсть. Фізичний розвиток Лізи не відповідає віку дитини (а.с.25). На підставі наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради № 47 від 12 березня 2020 року [PERSON] , [INFO] , знято з обліку, як дитину, що проживає в родині, де батьки ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку зі зникненням причин перебування на обліку (а.с.33). Згідно наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради № 48 від 12 березня 2020 року [PERSON] , 2018 року народження, було взято на первинний облік дітей, як дитину, позбавлену батьківського піклування, оскільки батьки, [PERSON] та [PERSON] , не забрали дитину із закладу охорони здоров`я (акт закладу охорони здоров`я та внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 10.03.2020 року, засвідчений в.о. директора КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романовим А.О.) (а.с.29). 13 березня 2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15-16). 08 квітня 2020 року малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка», на повне державне забезпечення на один рік (а.с.17-18). Дівчинка [PERSON] має вади розвитку внаслідок білково-енергетичної харчової недостатності (а.с.44-45). Відповідно до постанов Добропільського міськрайонного суду батьків дітей було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с.19-22). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеним 05 жовтня 2020 року службою у справах дітей Добропільської міської ради встановлено, що умови для проживання двох дітей є, але є зауваження, необхідно забезпечити окреме спальне місце, місце для навчання, достатній запас продуктів харчування (а.с.126). Як вбачається з висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради № 03/0538-10/02 від 16 квітня 2020 року з метою соціального захисту малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей, у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання своїх дітей (а.с.7-9). Окрім того, судом досліджено довідку КП "Компанія "Вода Донбасу" Добропільского виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства № 140/20 від 27 листопада 2020 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно працює на даному підприємстві на посаді машиніста котельні РБД з 02 листопада 2020 року по теперішній час (а.с. 152) та фотознімки квартири, в якій мешкає родина [PERSON] (а. 144-146). Свідок[PERSON] , яка є психологом Добропільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у судовому засіданні пояснила, що познайомилася з родиною [PERSON] , коли мати залишила дівчинку Лізу в лікарні. Оскільки у дівчинки не було навіть памперсів, лікарі попросили привести памперси у робітників соціальної служби. В подальшому, родина [PERSON] була взята під соціальний супровід Добропільського міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї, дітей та молоді. Під час перевірок родини мати впустила їх до помешкання тільки один раз, весь інший час, коли вони приходили з перевіркою [PERSON] їх не впускала, або діти казали, що дорослих вдома не має, двері не відчиняли. Батька дітей вона жодного разу не бачила, зі слів [PERSON] він ніде не працює, проте [PERSON] завжди відповідала на телефонні дзвінки і приходила до центру за першим викликом, але дівчинка завжди була в мокрих штанях, з ярко вираженим запахом сечі. У зв`язку з тим, що найменша дитина [PERSON] має від народження вади здоров`я, батьки не справлялися з її доглядом і вихованням, тому написали заяву про влаштування дівчинки на 6 місяців до дитячого закладу "Антошка", зобов`язались її в подальшому забрати, проте до теперішнього часу так і не забрали. Дівчинку мати в дитячому будинку провідала лише один раз. Окрім того, зазначила, що зі сторони центру було багато рекомендацій щодо зміни обстановки в родині, проте мати зі всього що їй рекомендували тільки влаштувала дочку [PERSON] до дитячого садочку, який дівчинка відвідує не регулярно. Зважаючи на викладене, родина [PERSON] була знята з під соціального супроводу з негативним результатом, у зв`язку з недотриманням плану соціального супроводу. Звертаючись до суду із позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, представник позивача посилався на те, що відповідачі ухиляються від виконання покладених на них батьківських обов`язків по вихованню дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). З огляду на вказане суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин саме цієї справи не доведено. Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували, просили не позбавляти їх батьківських прав, оскільки вони люблять своїх дітей та бажають їх виховувати, мають намір забрати дочку [PERSON] з будинку дитини « Антошка », діти [PERSON] та [PERSON] чекають сестру. Зазначили, що родина має можливість утримувати дітей, [PERSON] офіційно працевлаштувався, [PERSON] працює не офіційно, але намагається працевлаштуватись офіційно. За місцем проживання відповідачі навели порядок, діти мають достатньо одягу, відвідують гуртки, тобто судом встановлено, що поведінка батьків змінюється у кращу сторону. Суд також зауважує, що на даний час малолітня [PERSON] перебуває у комунальному некомерційному підприємстві «Краматорський будинок дитини «Антошка», проте її батьки [PERSON] та [PERSON] бажають забрати дівчинку, що свідчить про їх небайдужість до своєї дитини. У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд зазначає, що лише самого висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та встановлення факту неналежного виконання батьками своїх обов`язків щодо виховання дітей, згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства, є недостатнім для позбавлення осіб батьківських прав. За таких обставин, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Разом з тим, як зазначає Пленум Верховного суду України в свій Постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином,суд вважає, що відповідачів слід попередити про необхідність зміни їх ставлення до виховання дітей і покласти на Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради контроль за виконанням [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків. Що стосується вимог в частині стягнення аліментів та передачу малолітніх дітей під опіку суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав, вимоги позивача про стягнення аліментів та зобов`язати Добропільське відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області передати малолітніх [PERSON] та [PERSON] під опіку Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для проведення заходів соціально-правового захисту їх прав та інтересів, також не підлягають задоволенню, тому що вони є похідними від вимоги про позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що відповідачів слід попередити про необхідність зміни їх ставлення до виховання дітей, відмовивши в задоволенні позову в повному обсязі. Роз`яснити [PERSON] та [PERSON] , що свідоме нехтування батьківськими обов`язками та незабезпечення належних умов проживання та виховання для малолітніх дітей у подальшому можуть стати підставою для позбавлення їх батьківських прав або ж відібрання дітей.

Outcome: dismissed