Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2015 року передано для розгляду Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області цивільну справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 23635,76 грн., заборгованість в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 1000,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 03.04.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В якості забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки між позивачем та [PERSON] Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. У порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали. Станом на 30.11.2014 року за відповідачами наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 23635 грн. 76 коп., в тому числі: -заборгованість за кредитом 9251 грн. 17 коп.; -заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11032 грн. 89 коп.; -заборгованість по комісії за користування кредитом 1750 грн. 00 коп.; -штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -штраф (процентна складова) 1101,70 грн. Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена, тому змушений звертатися до суду та вимагає від відповідачів сплатити заборгованість по кредитному договору. Відповідач [PERSON] померла 06 грудня 2016 року, спадкоємцем після її смерті є [PERSON], у звязку із чим ухвалою суду від 27 червня 2017 року його залучено правонаступником відповідача [PERSON] У звязку із заявою представника позивача від 02 квітня 2015 року про відмову від позову, провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] закрито. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні визнали позовні вимоги частково, надавши письмові заперечення, де зазначено, що позивачем невірно визначено розрахунок заборгованості, згідно умов договору. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 03.04.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 10). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03.04.2006 року станом на 30.11.2014 року становить 23635 грн. 76 коп., в тому числі: -заборгованість за кредитом 9251 грн. 17 коп.; -заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11032 грн. 89 коп.; -заборгованість по комісії за користування кредитом 1750 грн. 00 коп.; -штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -штраф (процентна складова) 1101,70 грн. (а. с. 5-7). Частиною 2 статті 536 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно тарифів викладених в Заяві позичальника, передбачений розмір відсоткової ставки 3% місяць (36% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с.10) З розрахунку заборгованості (а. с. 5-8) вбачається, що позивач з 01.01.2013 р. зменшив розмір відсоткової ставки до 2,5% на місяць (30% на рік), а з 01.09.2014 р. збільшив до 2,9% на місяць (34,8% на рік).Прострочена заборгованість за кредитним договором утворилась 31.01.2013 р. у розмірі 410,14 грн., яка з 26.02.2013 р., коли закінчився пільговий період, в який відсотки не нараховуються, разом з поточною заборгованістю у розмірі 8841,03 грн. склала загальний розмір заборгованості за тілом кредиту - 9251,17 грн. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 26.02.2013 р., коли закінчився пільговий період, в який відсотки не нараховуються, і частина тіла кредиту стала простроченою, непогашена заборгованість за відсотками становила 662,97 грн. З 27.02.2013 р. по 31.08.2014 р. всього за 551 день розмір відсотків становить 4189,64 грн. 01.09.2014 р. по 30.11.2014 р. (вересень 2014 р. - листопад 2014 р., всього за 91 день розмір відсотків становить 802,65 грн. Загальний розмір заборгованості за відсотками за період з 03.04.2006 р. по 30. 11.2014 р. складає 5655,26 грн. Відповідно до п. 5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за невчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом та овердрафтом) Клієнт сплачує відсотки по підвищеній відсотковій ставці чи додаткову комісію, розміри яках визначаються Тарифами. Із матеріалів справи вбачається, що позивач надав до суду кредитний договір, який складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжними картками. Тарифи, які б погоджувалися з позичальником, в матеріалах справи відсутні. В кредитному договорі не передбачений розмір комісії за користування кредитом. Таким чином, нарахування комісії за кредитним договором в розмірі 1750,00 грн. є необґрунтованим. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Поняття спеціальної позовної давності викладене в ст. 258 Цивільного кодексу України, яка застосовується до окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до частин 3,4 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів з будь-якого грошового зобовязання, передбаченого цим договором, більше ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від ціни позову. У звязку з тим, що прострочена заборгованість за кредитним договором була утворена 31.01.2013 р., штраф (фіксована частина) в розмірі 500.00 грн. був нарахований, згідно умовам договору, через 120 днів після виникнення прострочення - 01.06.2013 р. Оскільки строк позовної давності щодо стягнення штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500,00 грн. сплинув через рік після його нарахування, тобто 01.06.2014 р., а позивач звернувся з позовною заявою до суду 05.02.2015 р. після спливу строку позовної давності та відповідачем заявлено про необхідність застосувати до неї строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. Позивачем нараховано розмір штрафу (процентної складової), який, згідно умовам кредитного договору, нараховується в момент подання позовної заяви до суду і складає 5% від ціни позову - 14906,43 грн., що складає 745,32 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконано належним чином зобовязань за кредитним договором, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial