Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

23 березня 2016 року заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області в інтересах держави в особі Хмільницької районної державної адміністрації як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Комунальної установи "Хмільницька центральна районна лікарня" з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за стаціонарне лікування. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2016 року кримінальне провадження за фактом спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] закрито на підставі ст. 46 КПК України, що є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження. З огляду на те, що потерпілий [PERSON] з 23 листопада 2015 року по 02 грудня 2015 року перебував на лікуванні, вартість якого становить 1983 грн 15 коп., просили стягнути з відповідача вказану суму на підставі ст. ст. 1166, 1206 ЦПК України. В судовому засіданні прокурор Любовський І. І. позовні вимоги підтримав повністю, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому, позов підтримали та просили його задоволити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач, будучи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2015 року, кримінальне провадження стосовно [PERSON], за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі ст. 46 КК України, та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілим [PERSON] (а.с.6). Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від\~злочинного діяння\~та\~зарахування\~\~стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,\~\~що\~\~підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з\~\~урахуванням\~\~кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі\~\~даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з листа № 01-12-01/145 від 09 лютого 2016 року (а.с.7), довідки №01-12-02/205 від 17 лютого 2016 року (а.с.8) виданої КУ "Хмільницька ЦРЛ", [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні дев'ять ліжко-днів, а саме з 23 листопада 2014 року по 02 грудня 2014 року, вартість лікування за весь період становить 1983 грн 15 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] грошових коштів за перебування [PERSON] на лікуванні. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved