Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

До суду звернулась позивачка з даним позовом до відповідача і на обґрунтування свого позову вказала, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON] , [INFO] Син проживає разом з нею , знаходиться на її утриманні , що підтверджується довідкою Петропавлівської селищної ради . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2014 р. їхній з відповідачем шлюб було розірвано. Наказом № 1148-л від 07.08.2017 р. їхнього сина зараховано студентом 1 курсу за державним замовленням на спеціальність 141. Електроенергетика , електротехніка та електромеханіка за денною формою навчання до Дніпропетровського вищого навчального закладу " Національний гірничий університет " . Син не має власних матеріальних та грошових доходів і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання , отримання професії та забезпечення достатніх нормальних умов проживання . Відповідач працював гірником , а тепер на пенсії , отримує пенсійні та регресні виплати , має можливість , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по утриманню та наданню матеріальної допомоги , добровільно коштів на утримання і навчання сина не надає , чим ставить сина в скрутне матеріальне становище . Просить суд стягнути з [PERSON] , І.П.Н. [NUMBER] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача , щомісячно , до закінчення навчання. В судове засідання сторони не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач змінила позовні вимоги в бік зменшення розміру стягуваних аліментів , а саме - до 20 % доходів відповідача . Відповідач даний розмір аліментів визнає . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Петропавлівської РДА Дніпропетровської області 31.01.1997 р.. Довідкою-повідомленням Державного вищого навчального закладу " Національний гірничий університет " [PERSON] зарахований на 1 курс на навчання за державним замовленням .... В довідці Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 19.08.2017 р. зазначається , що [PERSON] , [INFO] . проживає в [ADDRESS] і проживає з сином - [PERSON] , 1996 р. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.п. 1 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Приймаючи до уваги викладене , а також матеріальне положення сторін , суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на повнолітнього сина [PERSON] на час навчання. Адже, доказів щодо неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина на час його навчання , суду не надав у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України . Довідка про інвалідність третьої групи , яку надав відповідач суду не дає йому правових підстав для звільнення від обов"язку щодо надання матеріальної допомоги сину на час навчання. Крім того , відповідач визнав позов в розмірі 1/5 частини , які він повинен буде сплачувати позивачу. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову , суд бере до увагу ту обставину , що позивач у своїй позовній вимозі ставить питання про стягнення аліментів з відповідача на весь час навчання. В той же час позивач не надала суду доказу про дійсний строк навчання у ВУЗі . Враховуючи паспортні дані [PERSON] , суд вважає , що термін стягнення аліментів слід визначити до досягненням ним 23 річного віку , як того вимагає норма ч. 1 ст. 199 СК України . Суд також дійшов висновку про стягнення в дохід держави з відповідача судових витрат , від сплати яких звільнено позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved