Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 126-СВ від 03.09.2010 у розмірі 78 985 831,59 грн. (з яких: 35 728 900,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 4 108 823,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 22 112 649,68 грн. неустойка за несвоєчасне повернення кредиту, 997 083,98 грн. неустойка за несвоєчасне повернення відсотків, 15 399 155,90 грн. інфляційні втрати за кредитом, 639 218,53 грн. інфляційні втрати за відсотками) та 1 570 766,01 доларів США (1 480 622,13 доларів США сума заборгованості за кредитом, 90 143,88 доларів США сума заборгованості за відсотками). Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 126-СВ від 03.09.2010, в частині повного та своєчасного повернення кредиту та відсотків. 15.09.2015 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що доказами, які підтверджують видачу кредитних коштів позичальнику є заявки останнього на отримання частки та меморіальні ордери на перерахування кредитних коштів. Вказані докази долучені до матеріалів справи. Просив розглянути справу у його відсутність, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку згідно приписів\~ст.74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України\~розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі\~ст.224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.09.2010 між Відкритим акціонерним товариством "УніКредит Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК") (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" (позичальник) було укладено кредитний договір № 126-СВ. Відповідно до пункту 1.1 договору, банк відповідно до умов та на термін цього договору надає позичальнику револьверну кредитну лінію без зобов'язання надання (далі-кредит) з загальною сумою кредиту 4 400 000,00 доларів США з можливістю отримання в доларах США, Євро та гривні та з терміном кредиту до 03.09.2011 з урахуванням обмежень, визначених у договорі, зокрема, але не обмежуючись, у пунктах 3.2 (h) -3.2 (j). Пунктом 3.2 договору встановлено, що протягом періоду дозволеного отримання та в межах загальної суми кредиту, банк надає позичальнику кошти однією або кількома сумами (далі-частка), якщо не пізніше, ніж за один робочий день до запропонованої дати надання частки банк отримає заявку на отримання частки та за умови виконання п. 3.2 (а-j). В подальшому сторонами до кредитного договору були укладені додаткові угоди, якими були внесені зміни та доповнення до кредитного договору. Додатковою угодою № 11 від 09.12.2013 сторони домовились змінити кредитний договір та викласти його з усіма додатками до нього у новій редакції, наведеній у додатку 1 до цієї додаткової угоди. Цією додатковою угодою сторонами були погоджені наступні умови кредитного договору. Згідно пункту 1.1 договору, банк відповідно до умов цього договору надає позичальнику фінансування з загальною сумою кредиту 8 625 397,5 доларів США з можливістю отримання в доларах США, Євро, Гривні та з терміном фінансування до 31.07.2014. Додатковою угодою №14 від 30.01.2015 до кредитного договору термін фінансування за кредитним договором було продовжено до 28.02.2015. Відповідно до умов кредитного договору, термін фінансування (кредиту) - це максимальний термін, протягом якого загальна сума кредиту повинна бути повернута позичальником. На виконання умов договору, банк надав ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" кредит на загальну суму 2 247 442,13 доларів США та 54 884 900,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами. Підставою на перерахування грошових коштів були заявки позичальника на отримання частки кредиту. ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" частково повернув кредит на суму 766820,00 доларів США та 19 156 000,00 грн. Надання кредиту та його погашення підтверджується банківськими виписками, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, заборгованість позичальника ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" перед банком за кредит становить 1 480 622,13 доларів США та 35 728 900,00 грн. Пунктом 5.1 договору встановлено, що позичальник сплачує банку проценти за отримані та непогашені частки. Згідно з пунктом 5.2 договору процентна ставка для часток в доларах США та Євро є змінюваною і складається з маржі 12% річних та ставки LIBOR (відповідно до валюти Частки). При цьому максимальний розмір збільшення процентної ставки для частки в доларах США та Євро складає 17% річних (підпункт 5.2.1 Кредитного договору). Процентна ставка для часток в гривні є фіксованою і на дату укладення цього Договору становить 28% річних (підпункт 5.2.2 Кредитного договору). Відповідно до пункту 5.2.3 договору незважаючи на викладене п.5.2.2 цього договору, для кожної частки в гривнях, крім часток, що надаються згідно з пп. 3.5.1, 3.6.1, 3.6.2 цього договору, процентна ставка додатково погоджується сторонами у письмовій формі у відповідній заявці на отримання частки та буде застосовуватись до такої частки до дати повернення частки, але з будь-якому випадку до дати фактичного погашення позичальником такої частки, якщо інше не буде передбачено умовами цього договору. Порядок сплати процентів погоджений у п. 5.4 договору. Зокрема, нараховані проценти за кожен процентний період, крім останнього, сплачуються позичальником протягом строку сплати процентів, а за останній процентний період - в термін сплати процентів. Сплата процентів здійснюється шляхом переказу коштів на внутрішньобанківський рахунок. Згідно із погодженими сторонами в договорі визначеннями термінів: Строк сплати процентів - означає період у часі, що дорівнює 6 календарним дням, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити проценти, нараховані за відповідний процентний період, крім випадків, коли застосовуються термін сплати процентів. Якщо останній день строку сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший день, що не є робочим днем, днем закінчення цього строку є наступний за таким днем робочий день; Термін сплати процентів означає календарну дату, в яку позичальник зобов'язаний сплатити проценти і застосовується при строкову остаточному погашенні останньої частки, де така календарна дата збігається з датою повернення частки та у будь-якому випадку з останнім днем терміну фінансування. Згідно з пунктом 7.1 договору повернення або дострокове погашення частки або будь-якої в частини здійснюється у валюті, в якій така частка була надана; проценти сплачуються у валюті наданої частки. ПАТ "УКРСОЦБАНК" нараховано ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" відсотки у розмірі 1 085 812,46 доларів США та 23 065 956,66 грн. ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" частково оплатив відсотки на загальну суму 995 668,58 доларів США та 18 957 133,16 грн. Таким чином, заборгованість ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" перед банком по відсоткам становить 90 143,88 доларів США та 4 108 823,50 грн. Зазначену заборгованість у розмірі 39 837 723,50 грн., з яких: 35 728 900,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 4 108 823,50 грн. сума заборгованості за відсотками та 1 570 766,01 доларів США, з яких: 1 480 622,13 доларів США сума заборгованості за кредитом, 90 143,88 доларів США сума заборгованості за відсотками ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" не сплачено. 06 вересня 2010 року між Банком та Відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки №126-СВ/SUR-4. В подальшому до Договору поруки укладалися договори про внесення змін та доповнень. Згідно із п.1.1 Договору поруки Поручитель, як солідарний боржник зобовязується безвідклично та безумовно сплатити Банку за його першою вимогою, всі необхідні платежі за Кредитним договором, в тому числі і погасити Кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.2 Договору поруки Поручитель зобовязується сплатити платежі, зазначені в п.1.1 Договору поруки, якщо йому надіслана Банком письмова вимога протягом 2 робочих днів з дати такої вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або виправдань щодо вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань або утримань. Такі платежі повинні бути сплачені Поручителем на рахунки Банку, вказані у вимозі. Договором про внесення змін і доповнень від 17.04.2015 р. до Договору поруки сторонами було погоджено, що Договір поруки набирає чинності з дати його підписання і діє протягом 10 років. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки відповідач поручився перед кредитором за виконання ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ" свого обов'язку. Також поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ". Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з умовами Кредитного договору (з урахуванням всіх додаткових договорів, змін, доповнень та додатків до нього), Договору поруки (з усіма змінами та доповненнями до нього) та нормами ЦК України, у звязку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору,11.06.2015 року Позивачем на адресу Позичальника та Поручителя/Відповідача була направлена вимога №08.42-186/96-9536 від 11.06.2015 року про виконання порушеного зобовязання, в якій Банк пропонував протягом 2 робочих днів виконати порушене зобовязання сплативши заборгованість за Кредитним договором. Цінний лист, яким відправлено вимога Відповідачу, повернувся до Банку 15.07.2015 року у звязку із закінченням терміну зберігання. Заборгованість за Кредитним договором як Позичальником так і Відповідачем не погашена. Приймаючи рішення суд виходив з наступного. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 та 2 статті 10561 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Згідно стаття 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до пункту 1.1 кредитний договір № 126-СВ, строк повернення кредиту є таким, що настав 28.02.2015. Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від сторін не надійшло. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 39 837 723,50 грн. та 1 570 766,01 доларів США підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Пунктом 6.6 кредитний договір № 126-СВ встановлено, що у разі несплати позичальником в належний термін будь-якої суми за цим договором, позичальник сплачує неустойку за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за ставкою, яка складається з подвійної облікової ставки Національного банку. Неустойка за несплату позичальником в належний термін будь-якої суми в євро або доларах США за цим договором сплачується позичальником у гривневому еквіваленті. Сторони погодилися, що строк позовної давності до вимог, що пов'язані з неустойкою, зазначеною у цьому пункті, та строк її нарахування становить 3 роки. У звязку з тим, що позичальник прострочив виконання грошового зобовязання, нараховано неустойку за несвоєчасне повернення кредиту за період з 30.10.2014 по 13.07.2015 у розмірі 22 112 649,68 грн. та неустойку за несвоєчасне повернення відсотків за період з 30.10.2014 по 13.07.2015 у розмірі 997 083,98 грн. Перевіривши розрахунок позивача, який додано до позовної заяви, судом встановлено, що вимоги позивача щодо нарахованої неустойки за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 22 112 649,68 грн. та неустойки за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 997 083,98 грн., а також інфляційні втрати за кредитом за період жовтень 2014 - червень 2015 у розмірі 15 399 155,90 грн. та інфляційні втрати за відсотками за період жовтень 2014 - червень 2015 у розмірі 639 218,53 грн є обґрунтованими. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 509 ЦК зазначає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 610 ЦК зазначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).Як визначено у ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 1049 ЦК визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин "у разі якщо кредит наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно з ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved