Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач в судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності з прийняттям заочного рішення по суті спору. У позовній заяві вказала, що договором відступлення права вимоги між [PERSON] та кредитною спілкою "Придунав?я" позивач отримав право вимоги і став кредитором за кредитним договором за №1743 від 05 жовтня 2007 року, за яким відповідач отримав від кредитної спілки "Придунав?я" кредит на суму 2600,00 грн. з оплатою за користування в розмірі 55% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 08 квітня 2019 року заборгованість зі сплати відсотків становить 1375293,45 грн., у зв?язку із чим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 960500,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовні вимоги. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією підтверджено, що договором відступлення права вимоги між [PERSON] та кредитною спілкою " Придунав ? я " [PERSON] отримала право вимоги і стала кредитором за кредитним договором за №1743 від 05 жовтня 2007 року, за яким відповідач отримав від кредитної спілки "Придунав?я" кредит на суму 2600,00 грн. з оплатою за користування в розмірі 55% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 08 квітня 2019 року заборгованість зі сплати відсотків становить 1375293,45 грн., між тим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 960500,00 грн. Разом із тим, рішенням Великої палати Верховного Суду у справі №465/646/11 визначено, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року №2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Разом із тим до матеріалів справи не долучені докази, на підставі яких позивач має право заявляти вимоги на користь [PERSON] , щодо якої також не надано доказів про те, що [PERSON] є банком або кредитною установою. До матеріалів справи позивачем не надано доказів про те, що позивач є банком або кредитною установою, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: dismissed