Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У поданій до суду первісній позовній заяві відділ ДВС Рівненського міського управління юстицї зазначає, що на виконанні у цьому відділі знаходиться зведене виконавче провадження в кількості 9 шт. на загальну суму стягнення 832620,56 грн., а саме: виконавчого листа №1715/9123 від 09.10.2012 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 32970 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 16.11.2012 року; виконавчого листа №1715/16027/12 від 25.01.2013 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 596,33 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 07.02.2013 року; виконавчого листа № 1715/16027/12 від 25.01.2013 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 59652,63 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 07.02.2013 року; виконавчого листа № 2-7632/11 від 25.02.2013 року, виданого Рівненським міським судом про солідарне стягнення із [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ Банк "Демарк" в розмірі 31878,86 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 19.03.2013 року; виконавчого листа № 1715/21513/12 від 07.05.2013 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 38309,30 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 19.05.2014 року; виконавчого листа № 569/7531/13-ц від 05.11.2013 року про стягнення із [PERSON] на користь АБ "Кліринговий Дім" в розмірі 505590,88 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 14.10.2014 року; виконавчого листа №569/9278/14-ц від 17.10.2014 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 1039,70 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 17.01.2015 року; виконавчого листа № 569/17952/14-ц від 14.04.2015 року, видавного Рівненським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 27798,38 грн., по виконанню якого відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 20.04.2015 року. В тому числі виконавчого листа № 569/9278/14-ц від 29.10.2014 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 134784,48 грн. Позивач за первісним позовом також зазначає, що в процесі виконання рішення суду сторонами виконавчого провадження, стягувачем [PERSON] та боржником [PERSON], було подано до відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції заяву від 06.02.2015 року про затвердження мирової угоди. А 16.02.2015 року до Рівненського міського суду на підставі поданої заяви про затвердження мирової угоди сторонами виконавчого провадження направлено лист із вищевказаною заявою для її визнання в порядку, передбаченому ст. 372 ЦПК України. Після цього, 03.03.2015 року, до відділу ДВС надійшла ухвала Рівненського міського суду від 24.02.2015 року у справі № 569/9278/14-ц про визнання мирової угоди між стягувачем [PERSON] та боржником [PERSON] В зв»язку з цим 09.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.2 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, як зазначає позивач за первісним позовом, 10.06.2015 року до відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції надійшла ухвала апеляційного суду Рівненської області від 05.06.2015 року про скасуваня ухвали Рівненського міського суду від 24.02.2015 року про визнання мирової угоди. На підставі вказаної ухвали суду апеляційної інстанції постановою державного виконавця від 10.06.2015 року оголошено розшук майна боржника, а саме: автомобіля [NUMBER] та накладено арешт на зазначений автомобіль. Згідно результатів пошуку автомобіля по «НАІС ДДАІ» МВС України автомобіль [NUMBER] був перереєстрований на нового власника за довідкою-рахунком, виданою ТзОВ «МТВ» від 26.05.2015 року за № 131200 серія ААЕ, а саме на [PERSON]. На зазначеній вище підставі позивач за первісним позовом просить суд договір-купівлі продажу у формі довідки-рахунку № 131200 від 26.05.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнати недійсним; витребувати автомобіль [NUMBER] у [PERSON] для звернення стягнення по зведеному виконавчому провадженню. В своїй зустрічній позовній заяві відповідач-позивач [PERSON] зазначає, що 26 травня 2015 року вона купила у [PERSON] автомобіль марки SUBARU LEGACY OUTBACK, легковий В універсал, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], двигун V-2457, поставлений на облік 26.05.2015 року ВРЕВ ДАІ з обслуговування м.Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів, підпорядкованого УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер [NUMBER]. На день перереєстрації даного автомобіля жодних обтяжень на даний транспортний засіб не було, що підтверджується укладеним між сторонами договором купівлі-продажу і виданою на його підставі довідкою-рахунком № 131200 від 26.05.2015 року. Зазначений автомобіль вона зареєструвала на своє ім»я згідно нового технічного паспорту. 18.06.2015 року даний автомобіль був перереєстрований в зв»язку із заміною номерного знаку, видано свідоцтво про реєстрацію серії СХТ № 136762 та номерний знак [NUMBER].(том 1 а.с. 59). [PERSON] також зазначає, що 24.09.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції [PERSON] було описано та накладено арешт на куплений нею автомобіль марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: JF1BP9LLA6G052372, реєстраційний номер [NUMBER]. Для зясування обставин, на підставі чого вчинялися виконавчі дії щодо її автомобіля, 30 вересня 2015 року вона звернулася з заявою до відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції про надання їй відповідних постанов державних виконавців. А 08 жовтня 2015 року вона отримала копії цих постанов, а саме: -постанову державного виконавця ДВС Рівненського міського управління юстицї [PERSON] про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2015 року, якою накладено арешт на автомобіль [NUMBER], начебто належний боржнику [PERSON]; -постанову державного виконавця Анненкової О.Ю. про розшук майна боржника [PERSON] від 10.06.2015 року, якою оголошено розшук автомобіля [NUMBER], нібито належного боржнику [PERSON]; -постанову державного виконавця Анненкової О.Ю. про відновлення виконавчого провадження від 12.06.2015 року, якою відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/9278/14-ц, виданого 29.10.2014 року Рівненським міським судом про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 8066 Євро, що за курсом Національного банку України становить 134540, 88 грн.; -постанову державного виконавця Анненкової О.Ю. про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 12.08.2015 року, якою накладено арешт на автомобіль марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: JF1BP9LLA6G052372 у межах суми звернення стягнення 27798, 38 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна з моменту надходження постанови; -постанову державного виконавця Стариченко І.С. про розшук майна боржника [PERSON] від 18.08.2015 року, якою оголошено розшук автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: JF1BP9LLA6G052372, який нібито належить боржнику [PERSON] Як зазначає [PERSON], оглянувши зазначені постанови державних виконавців, вона виявила, що куплений нею автомобіль SUBARU LEGACY OUTBACK перебуває у розшуку і на нього накладено арешт. У цих постановах вказано боржником [PERSON] Про існування у вказаних постановах відомостей про власника автомобіля [PERSON] вона дізналася вперше. До цього часу вона вважала, що попереднім власником її автомобіля був [PERSON] При цьому [PERSON] стверджує, що зазначений транспортний засіб був куплений нею правомірно, оскільки враховуючи всі істотні умови, щодо яких між нею, як покупцем, та продавцем [PERSON] було досягнуто згоди, ці умови відповідають вимогам закону щодо укладення і виконання договору купівлі-продажу. Вважає, що на належний їй на праві власності автомобіль безпідставно накладено арешт, чим порушено її майнові права щодо володіння, користування та розпорядження власністю. В зв»язку з цим відповідач-позивач [PERSON] просить суд: зняти арешт з належного їй на праві власності автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK, накладений згідно з перерахованими вище постановами державних виконавців, а також виключити цей автомобіль з акта опису й арешту майна від 24 вересня 2015 року. В судовому засіданні представники первісного позивача відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції повністю підтримали свої позовні вимоги і дали пояснення, аналогічні тим, які викладені у первісній позовній заяві. Представник відповідачів за первісним позовом [PERSON] і [PERSON] адвокат [PERSON] первісного позову не визнав і просить суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю позовних вимог. Дав суду пояснення аналогічні тим, які викладені у зустрічній позовній заяві [PERSON] Треті особи на стороні первісного позивача [PERSON], [PERSON] і [PERSON], а також її представник повністю підтримали первісний позов відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції і просять його задовольнити. Вони ж, як відповідачі за зустрічним позовом, його не визнали і просять у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи на стороні позивачів за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом ПАТ Банк «Демарк» і третя особа на стороні відповідачів за первісним позовом [PERSON], він же відповідач за зустрічним позовом в судові засідання не з»явилися, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку про місце і час розгляду даної справи. Представник відповідача-позивача за зустрічним позовом [PERSON] і третьої особи за цим же позовом [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити, а в первісному позові відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції відмовити. Зазначив, що [PERSON], придбавши спірний автомобіль у продавця [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26 травня 2015 року, стала добросовісним набувачем цього майна. Заслухавши доводи представників позивача за первісним позовом та представника відповідача та відповідача-позивача за зустрічним позовом, а також доводи третіх осіб, представника третьої особи [PERSON], дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що первісний позов відділу ДВС Рівненського міського управління юстицї до [PERSON] і [PERSON] є безпідставним і задоволенню не підлягає. Водночас зустрічний позов [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, [PERSON], [PERSON], ПАТ Банк "Демарк", [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні позивача - [PERSON] про зняття арешту з автомобіля та виключення його з акту опису підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з п. 8 абз. 2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, довідка-рахунок є лише документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, а не договором купівлі-продажу. В даному випадку довідка-рахунок, видана 26.05.2015 року ТзОВ «МТВ» № 131200 серія ААЕ (т.1 а.с. 3, 57) була видана на підставі договору купівлі-продажу автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], двигун V-2457, реєстраційний номер [NUMBER], укладеного 26 травня 2015 року між [PERSON] і [PERSON] (т.1 а.с.56). Однак вказаний договір сторонами не оспорений та, у встановленому законодавством порядку, недійсним не визнаний. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2 цієї статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільні інтереси. У даному ж разі відділ ДВС Рівненського міського управління юстицї не є особою, яка згідно з ч.2 ст.3 ЦПК України має право звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів інших осіб. Він не є також стороною договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 26 травня 2015 року, цей договір не створював для нього ніяких прав і не покладав на нього будь-яких обов»язків. Оскільки дослідженням сукупності доказів по справі порушення прав відділу ДВС Рівненського міського управління юстицї не встановлено, а тому у первісному позові відділу ДВС Рівненського міського управління юстицї до [PERSON] і [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Що стосується зустрічного позову [PERSON], то він є обґрунтованим і підлягає до задоволення виходячи з наступного. Предметом спору сторін у даній справі є легковий автомобіль марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Первинним власником зазначеного автомобіля з реєстраційним номером ВК 6500 АО був [PERSON], що вбачається з матеріалів архівної цивільної справи №569/9278/14-ц Рівненського міського суду за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, дослідженої в судовому засіданні у даній справі. Відповідно до матеріалів архівної цивільної справи №569/9278/14-ц, в червні 2014 року [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення 8066 євро в рахунок повернення грошових коштів, переданих позивачем відповідачу як аванс за придбаний [PERSON] у [PERSON] автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Рівненського міського суду від 25 вересня 2014 року у вказаній справі позов задоволено, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 8066 євро, або 134540 грн. 88 коп. у національній валюті (аркуш арх. справи 25-27). Оскільки це рішення боржником [PERSON] добровільно не виконувалося, постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції [PERSON] від 31 жовтня 2014 року було відкрито виконавче провадження (т.1 а.с.127 - зворот). В процесі виконання рішення Рівненського міського суду від 25 вересня 2014 року у справі №569/9278/14-ц, між стягувачем [PERSON] і боржником [PERSON] 06 лютого 2015 року було укладено мирову угоду (аркуш арх. справи 32). Відповідно до заяви начальника відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції [PERSON] від 16 лютого 2015 року мирова угода була надіслана для визнання Рівненському міському суду (аркуш арх. справи 31), який її визнав своєю ухвалою від 24 лютого 2015 року (аркуш арх. справи 41-42). Згідно з мировою угодою, визнаною судом, боржник [PERSON] на виконання своїх боргових зобов»язань передав стягувачу [PERSON] автомобіль марки SUBARU LEGACY OUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Після визнання судом мирової угоди, [PERSON] 16 квітня 2015 року зареєстрував право власності на спірний автомобіль на себе в органах ВРЕВ ДАІ (т.1 а.с. 57). Після цього, згідно з договором купівлі-продажу від 26 травня 2015 року, [PERSON] продав зазначений автомобіль [PERSON] (т.1 а.с. 56). В цей же день, 26 травня 2015 року, на підставі вказаного договору покупцеві [PERSON] було видано ТзОВ «МТВ» довідку-рахунок серії ААЕ №131200 від 26.05.2015 року (т.1 а.с. 3, 57, т.2 а.с. 65), здійснено державну реєстрацію автомобіля на її ім»я та видано свідоцтво про реєстрацію серії СХТ №087565 (т.1 а.с. 59, т.2 а.с.65). Судом також встановлено, що станом на 26 травня 2015 року, тобто на момент укладення між [PERSON] і [PERSON] договору купівлі-продажу спірного автомобіля, він не був предметом обтяження, під забороною (арештом) не перебував. Ця обставина підтверджується постановою державного виконавця Анненкової О.Ю. від 12 березня 2015 року, згідно з якою було звільнено з-під арешту автомобіль [NUMBER], що належав боржнику [PERSON] (т.1 а.с.172 зворот). Отже, у сторін за договором купівлі-продажу автомобіля від 26 травня 2015 року не було будь-яких перешкод для його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, покупець [PERSON], придбавши спірний автомобіль у продавця [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26 травня 2015 року, стала на законній підставі його власником, добросовісним набувачем цього майна (ст. 328 ЦК України). На підставі вказаного правочину до неї перейшло право власності на вказаний вище транспортний засіб, зокрема, право володіння, користування та розпорядження цим майном, що випливає з положень ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Отже, оскільки на належне [PERSON] майно (автомобіль) зазначеними вище постановами державних виконавців безпідставно накладено арешт, тим самим порушено її майнові права щодо володіння, користування та розпорядження власністю. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на момент винесення постанов державним виконавцем про накладення арешту на спірний автомобіль, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла станом на момент подання позовної заяви, та згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діє на даний час, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, при винесені постанов про накладення арешту на автомобіль та включення його до акта опису і арешту, державной виконавець діяв в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не переконався, що вказане майно дійсно належить на цей час боржнику. Як встановлено судом, автомобіль [NUMBER], на момент винесення постанов про накладення арешту на майно та включення його до акта опису і арешту, не належав боржнику [PERSON], а належав зустрічному позивачу [PERSON]. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також суд приходить до висновку, що відсутні підстави, передбачені ст.388 ЦК України, для витребування майна від добросовісного набувача, яким є покупець [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26 травня 2015 року. Зокрема, згідно з ч.1 ст.388 ЦК України, власник має право на витребування майна від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Однак в даному випадку зазначені підстави на витребування майна власником від добросовісного набувача відсутні. Крім того, відсутня також така підстава витребування майна власником від добросовісного набувача, яка передбачена ч.3 ст.388 ЦК України, де зазначено, що таке витребування майна надано власнику у всіх випадках, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати. Крім того, виходячи з аналізу змісту ст. 388 ЦК України, витребувати майно у добросовісного набувача має право власник, а не будь-яка інша особа. В даному ж випадку первинний власник автомобіля [PERSON] такої вимоги не ставив і не ставить. А позивач за первісним позовом відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції не є власником спірного майна, а отже, він таким правом не наділений. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed