Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої у результаті залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає наступне. Вона є власником квартири [ADDRESS]. 03.09.2016 року в її квартирі зявився свищ на стелі та відбувся перелив зливної води у ванній кімнаті. Була викликана аварійна служба та зафіксований факт засорення каналізаційного стояка, а саме з каналізаційного стояка було витягнуто заглушку встановленої припущено в кв.138 КП «Водоканал». 06.03.2017року відбулося залиття квартири каналізаційними стоками її квартири з вини відповідачів, даний факт зафіксовано в акті обстеження від 06.03.2017 року дільниці №6 ХСОЖФ КП «Наш город». В наслідок залиття було виявлено зіпсування на стелі та стін туалетної кімнати, стелі кухні. 07.12.2017 року відбулося наступне залиття квартири, яке було зафіксовано актом обстеження від 07.12.2017 року, затвердженим головою ОСББ «Ювілейний, 39А». [PERSON] з актами обстежень, причиною затоплення є порушення правил користування санітарно-технічним обладнанням мешканців квартири № 138. [PERSON] з висновком фахівців-експертів ТОВ «НДЦНСЄ «Укртест» станом на лютий 2018 року вартість відновлювального ремонту в квартирі складає 12228 грн. Її намагання врегулювати питання без звернення до суду не дали результату, відповідачі відмовилися компенсувати заподіяну ними шкоду. Крім того, неправомірними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 6000 грн.З урахуванням зазначеного, просила стягнути солідарно з відповідачів матеріальні збитки на суму 12228 грн. на відновлювальний ремонт, 1400 грн. за проведення експертної оцінки, 2000грн. за оплату роботи приватного сантехніка, моральні збитки на суму 6000 грн., та витрати по сплаті судового збору, а саме 704,80 грн. за сплату судового збору у частині стягнення матеріальної шкоди, 9,00 грн. за обслуговування прийому платежів, 1600 грн. за сплату судового збору у частині стягнення моральної шкоди та 14,40 грн. за обслуговування прийому платежів. Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2018 року за вказаним позовом відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Відповідачам надано пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, відзиву на позов не надали. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, на підставах викладених в позовній заяві наполягає, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 8-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою 19.03.1997 року, реєстраційний № 2-673 , що підтверджується технічним паспортом на квартиру від 18.08.1997 року (а.с. 39-40). [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у [INFO], про що свідчить відповідь департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-17/01/2192 від 03.04.2018 року. [PERSON] обстеження, складеного 06.03.2017 року комісією у складі старшого майстра дільниці №6 ХСОЖФ КП «Наше місто» [PERSON], майстра 1 категорії дільниці № 6 ХСОЖФ КП «Наше місто» [PERSON], майстра дільниці №6 ХСОЖФ КП «Наше місто» [PERSON], встановлено, що вказаний акт складено за результатами обстеження квартири [ADDRESS]. В ході обстеження встановлено, що квартира № 134 однокімнатна, в туалеті на стелі біля каналізаційної труби жовті мокрі плями загальною площею 0,7кв.м. Також даним актом встановлено , що в квартирі №138 КП «Водоканал» за несплату перекрили постачання холодної води та встановлено заглушку на каналізаційному спуску. Причиною залиття квартири №134 є порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями квартири №138. [PERSON] акту обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] на предмет залиття від 07.12.2017 року, складеного представниками ОСББ «Ювілейний 39-а», встановлено на момент обстеження на стелі туалету мокрі плями площею 0.5 кв.м. та на стінах плями, площею 3 кв.м., на стелі та стіні в кухні мокрі жовті плями площею 0,6кв.м. Причина залиття: порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями квартири 138. [PERSON] акту обстеження технічного стану квартири [ADDRESS] на предмет залиття від 15.01.2018 року, складеного представниками ОСББ «Ювілейний 39-а» встановлено, що 07.12.2017 року відбулось затоплення квартири №134 мешканцями квартири №138, розташованої вище поверхом. На момент обстеження встановлено, що в туалеті на стелі наявні сухі жовті плями, загальною площею 2 кв.м., на стіні сірі плями, загальною площею 3 кв.м., в кухні на стелі та стіні сухі жовті плями, загальною площею 0,6 кв.м. Причина залиття- порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями квартири № 138. 26.01.2018 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест», з заявою про визначення суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття її квартири. Відповідно до висновку спеціалістів №007/26.01.2018, складеного 05.02.2018 року ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест», вартість відновлювального ремонту в квартирі [ADDRESS], після неодноразового залиття, зафіксованого актами обстежень від 06.03.2017року та 16.03.2017 КП «Наше місто» та актами обстежень від 07.12.2017року та 15.01.2018 року ОСББ «Ювілейний 39-а» складає 12228 грн. Відповідно до квитанції № 17 від 26.01.2018 року [PERSON] сплатила 1400 грн. за експертну оцінку шкоди після залиття квартири. [PERSON] зі ст.10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями. На підставі ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результати порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. [PERSON] з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. \~ \~ \~ \~[PERSON] з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювана шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювана шкоди. За положеннями ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оцінюючи належні та допустимі докази, наявні у матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що 06.03.2017 року, 07.12.2017 року, з вини відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мешкають за адресою [ADDRESS], відбулось залиття квартири позивачки за адресою [ADDRESS], у звязку з чим позивачці [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду. Розмір матеріальної шкоди встановлений на підставі висновку спеціалістів №007/26.01.2018, складеного 05.02.2018 року ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест» в розмірі 12228 грн. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачем доведена вина відповідачів у залитті її квартири та розмір матеріальної шкоди в частині вартості ремонту. Позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. за оплату роботи приватного сантехніка не підлягають задоволенню, у звязку з відсутністю доказів понесення таких витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року / зі змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.05.2001 року та 27.02.2009 року / зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Ситуація, що стала підставою цього позову в частині стягнення моральної шкоди, за звичайних умов суспільного життя є неодмінно психотравмуючою за своєю ситуацією. Вона створює переживання, емоційну напруженість. [PERSON] зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод ( в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обовязковим для держав учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецедентну практику Європейського суду з прав людини. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчувати страждання ( моральну шкоду). [PERSON] практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації за звичай становить 100-5000 євро. Таким чином визначений розмір спричиненої позивачеві, законним представником якої є її мати, моральної шкоди цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так, рішенням від 27.07.2004 року по справі «Ромашов проти України», Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодування моральної шкоди 3000 євро, хоч заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких ( Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідачів вчинення порушень прав, отже, має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідачів, що спонукало б відповідачів вжити заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з прав людини. Майнову шкоду завдано позивачці внаслідок неправомірних дій відповідачів, а саме неодноразове залиття її квартири спричинило стрес, почуття хвилювання за збереження здоровя і майна, оскільки після залиття в квартирі зявився сморід, сирість та пліснява, це потребувало хлорування, частого прибирання помешкання, що викликало додаткових зусиль для відновлення її стану як фізичного так і психологічного. Тобто, наявність завдання позивачці моральної шкоди, суду доведена. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди частково, стягнувши на користь позивача з відповідачів у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивачка [PERSON] сплатила судовий збір, а саме 704,80 грн. з позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, 9,00 грн. за обслуговування прийому платежів, 1600 грн. судовий збір з позовних вимог про стягнення моральної шкоди та 14,40 грн. за обслуговування прийому платежів, а тому вказані судові витрати, підлягають відшкодуванню позивачці відповідачами, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial