Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

23.02.2021 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2018 року на автодорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече 136 км + 700 м трапилась ДТП за участю транспортних засобів: Mercedes-Benz Vito 112, днз [NUMBER] , що належав [PERSON] , під керуванням відповідача; Skoda Octavia, днз [NUMBER] , що належав фірмі «БРІС-ЛТД» та був застрахований ВКФ у формі ТзОВ «ВІТА-АВТО» (далі - Страхувальник), під керуванням [PERSON] . ДТП трапилась внаслідок порушення [PERSON] ПДР України, що підтверджується постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року. На момент ДТП автомобіль Skoda Octavia був застрахований за договором добровільного страхування №28-0301-00094 від 01.04.2018 року (далі - Договір). Відповідно до рахунку №ПТС0001306 від 03.12.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Octavia становить 64 152,00 гривень і, на виконання умов Договору та на підставі страхового акту №ЗСКА-9029 СК виплатило страхове відшкодування в розмірі 64 152,00 грн для відновлювального ремонту ТЗ Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №5293 від 04.03.2019 року. На дату скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 112 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа» на підставі Полісу №АК/9107238. У зв`язку з цим, позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа» щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 64 152,00 гривень. ПрАТ «УСК «Княжа» частково виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 41 168,09 гривень. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 22 983 грн 91 коп підлягає сплаті особою, яка на відповідній правовій підстві володіє транспортним засобом та яка відповідальна за завдані збитки. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 22 983, 91 коп, а також 2 270,00 гривень судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору. 26.02.2021 року на запит суду від 24.02.2021 року (ас 48) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації відповідача (ас 49), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ (ч.1 ст.27 ЦПК України). Ухвалою Судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01.03.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі і судове засідання призначено на 18.03.2021 року (ас 50-51), яке ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18.03.2021 року було відкладено на 01.04.2021 року (ас 66-67). В судовому засіданні 01.04.2021 року оголошено перерву до 06.04.2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06.04.2021 року до участі у справі залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» і судове засідання відкладено на 27.04.2021 року, яке не відбулося у зв`язку з хворобою головуючого судді. Виклик учасників справи повторено на 13.05.2021 року. Представник позивача у судове засідання 13.05.2021 року не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (ас 57-58, 73-74, 126-127). 25.03.2021 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з тих підстав, що у нього не виникло обов`язку щодо відшкодування майнової шкоди, завданої у наслідок ДТП, бо така шкода становить 64 152 гривень, що не перевищує ліміт страхової суми (100 000 грн), визначеної у полісі АК/91072338 від 06.08.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа» і це, своєю чергою свідчить про те, що позивач вправі пред`являти щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП в порядку суброгації до страховика, з яким був укладений договір страхування автомобіля Mercedes-Benz Vito 112 - ПрАТ «УСК «Княжа» (ас 73-77). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - СК), 06.05.2021 року подала суду письмові пояснення на позовну заяву, згідно яких СК було виконано обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу в повному обсязі та будь які інші вимоги до СК про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним та безпідставним (ас115-117). Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представників позивача і СК. Заслухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. 20.11.2018 року на автодорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече 136 км + 700 м трапилась ДТП за участю транспортних засобів: Mercedes-Benz Vito 112, днз [NUMBER] , що належав [PERSON] , під керуванням відповідача; Skoda Octavia, днз [NUMBER] , що належав фірмі «БРІС-ЛТД» та був застрахований ВКФ у формі ТзОВ «ВІТА-АВТО», під керуванням [PERSON] . ДТП трапилась внаслідок порушення [PERSON] ПДР України, що підтверджується постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року. На момент ДТП автомобіль Skoda Octavia був застрахований за договором добровільного страхування №28-0301-00094 від 01.04.2018 року. Відповідно до рахунку №ПТС0001306 від 03.12.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Octavia становить 64 152,00 гривень і, на виконання умов Договору та на підставі страхового акту №ЗСКА-9029 позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 64 152,00 грн для відновлювального ремонту ТЗ Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №5293 від 04.03.2019 року. На дату скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 112 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа» на підставі Полісу №АК/9107238. У зв`язку з цим позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа» щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 64 152,00 гривень. ПрАТ «УСК «Княжа» частково виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 41 168,09 гривень. Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: Договором добровільного страхування №28-0301-00094 від 01.04.2018 року (ас 11-20), додатком №1 до Договору добровільного страхування №28-0301-00094 від 01.04.2018 року (ас 21-26), заявою про настання страхового випадку від 22.11.2018 року (ас 27-28), обставинами настання події і схематичним зображенням ДТП (ас 29), заявою на виплату (страхового відшкодування в порядку регресу від 13.03.2019 року (ас 30), страховим актом №ЗСКА-9029 від 01.03.2019 року (ас 31), розрахунком суми страхового відшкодування від 01.03.2019 року (ас 32), Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (ас 33), довідкою №3018325359223685 про дорожньо-транспортну пригоду від 22.11.2018 року (ас 34-35), рахунком №ПТС0001306 ТзОВ «Промтехсервіс» від 03.12.2018 року (ас 38-39), платіжним дорученням №5293 від 04.03.2019 року на загальну суму 64 152,00 грн (ас 40), постановою Судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року у справі 3167/1334/18 (ас 41-42), письмовою претензією позивача до відповідача від 21.01.2021 року (ас 43). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 22 983 грн 91 копійка і розмір даної різниці не оспорюється сторонами. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112-цс/13, у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому, з урахуванням положення статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи вищевикладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 20.11.2018 року, власнику пошкодженого автомобіля позивачем повністю сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є відповідач, у сумі 22 983, 91 грн перейшло до позивача. У добровільному порядку відповідач не компенсував позивачу витрати у розмірі 22 983, 91 грн, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 22 983, 91 грн слід стягнути з відповідача, який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом та є відповідальним за завдані збитки. Щодо заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог з тієї підстави, що у нього не виникло обов`язку щодо відшкодування майнової шкоди, завданої у наслідок ДТП, бо така шкода становить 64 152 гривень, що не перевищує ліміт страхової суми (100 000 грн), визначеної у полісі АК/91072338 від 06.08.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа» і це, своєю чергою свідчить про те, що позивач вправі пред`являти щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП в порядку суброгації до страховика, з яким був укладений договір страхування автомобіля Mercedes-Benz Vito 112 - ПрАТ «УСК «Княжа», то суд зазначає наступне. У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, страховик (СК) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик (СК) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е З - коефіцієнт фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (СК) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2021 року у справі №910/5001/17. У відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК було виплачено позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом застрахованого ним транспортного засобу, згідно наданого рахунку №ПТС0001306 ТзОВ «Промтехсервіс» від 03.12.2018 року (64 152, 00 грн), з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові (0,63), за наведеною вище формулою розрахунку «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що становить 41 168, 09 гривень. Даний розрахунок відповідач не оскаржив. Таким чином, пред`явлення позивачем (особа, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого) до СК (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що обставина, яку зазначив відповідач, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог до нього, не грунтується на вимогах вищенаведеного чинного законодавства та встановлених обставинах справи, тому не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до нього. Враховуючи ту обставину, що суд доходить висновку про задоволення позову повністю, то з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 2 270 грн при сплаті судового збору, згідно ч 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved