Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

26 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Слов'янську Донецької області. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] являвся її чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги після [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на її користь, про що подали до нотаріуса заяви. Позивач оформила право на спадщину на інше майно після смерті [PERSON] Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з тих підстав, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок із господарськими спорудами за рішенням суду, однак не встиг його зареєструвати. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], як за спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву в якій просили справу слухати у їх відсутності, позовну заяву підтримали, з підстав наведених в ній, просили її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Святогірської міської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Слов'янську помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до рішення суду від 04 квітня 2008 року, яке на даний час набуло чинності, не змінене та не скасоване(а.с.7), за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS], який згідно технічного паспорту побудований у 1990 році, а саме: житловий будинок "Б-1", загальною площею 67,20 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., прибудова "б", веранда "б-1" (а.с.9-14). У відповідності до відповіді головного архітектора за №17/452 від 02 вересня 2008 року, вищевказаному будинку присвоєно нову адресу : [ADDRESS]. У відповідності до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 серпня 2013 року, позивачеві відмовлено у оформленні права на спадщину на житловий будинок (а.с.19). Згідно матеріалів спадкової справи, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, у зв'язку із відмовою від спадщини на користь дружини спадкодавця - [PERSON]. Виходячи з положень статті 376 Кодексу, право власності на результат самочинного будівництва набувається не в загальному порядку, а в спеціальному - на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні достовірно встановлено, що за рішенням суду визнано право власності на спірний будинок за спадкодавцем [PERSON] у відповідності до вимог ст. 376 ЦК України. З огляду на викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці першої черги за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як достовірно встановлено, позивач не має можливості оформити право на спадщину у зв'язку із відмовою нотаріуса вчинити нотаріальну дію з тих підстав, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на будинок. З огляду на викладене, з врахуванням того, що з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає, суд приходить до висновку, що у спадкоємця існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved