Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

25.02.2021 [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 01.03.2021 Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для розгляду за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області. 26.05.2021 цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу надійшла до Дзержинського міського суду Донецької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 року, справа № 756/3066/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розподілена судді Дзержинського міського суду Донецької області Соляник А.В. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 14 липня 2021 року відкрито провадження у справі. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 225. В обґрунтування позову зазначає наступне. 20 листопада 2010 року між позивачкою, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 225. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Близько шести років сторони живуть окремо та припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду сторони не ведуть спільного господарства. Спір про розділ майна відсутній. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та взаєморозуміння. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року між позивачкою, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 225, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00032388383 від 02.09.2021 (а.с.37-38), а також копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Близько шести років сторони живуть окремо та припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду сторони не ведуть спільного господарства. Спір про розділ майна відсутній. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна відсутній, дитина мешкає разом із позивачкою, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка у позовній заяві не ставить питання щодо відновлення дошлюбного прізвища, суд приходить до висновку про необхідність залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved