Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач - голова Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO] є біологічним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а мати дітей [PERSON] - померла [INFO]. 25 травня 2004 року. 25 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано шлюб. 23 липня 2013 року [PERSON], [INFO], написав нотаріальну заяву в присутності приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] про відмову від батьківських прав на дитину [PERSON], [INFO]. 30 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано до комунальної установи "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради. Після смерті матері [PERSON], відповідача [PERSON] повідомлено про те, що на території району залишилися діти без батьківського піклування - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак відповідач відмовився від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та 03 листопада 2017 року написав заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно листів центру надання адміністративних послуг та служби у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але в реєстрі територіальної громади міста не значиться. Згідно інформації Великокоровинецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чуднівської районної ради Житомирської області №110 від 06 листопада 2017 року, [PERSON] за період навчання дітей у даній школі у їх розвитку та вихованні участі не приймав. Так, [PERSON] Своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, причому робить це свідомо, без будь-яких поважних причин. Тому на підставі вищенаведеного голова Чуднівської районної державної адміністрації [PERSON] звертається до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2003 року народження в розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) відповідача [PERSON] . У свою чергу [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дітей. -2- Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 квітня 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дітей об'єднано з первісним позовом Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Так, [PERSON] зустрічний позов мотивує тим, що 08 квітня 2004 року Мукачівський міськрайонний суд у справі №2-184/2004 року постановив рішення, згідно резолютивної частини якого задоволено його позов, шлюб розірвано між ним та [PERSON], зареєстрований 04 січня 1994 року у Мукачівському міськвідділі ЗАГсу Закарпатської області, актовий запис №1, а неповнолітніх дітей : доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], залишити на вихованні та утриманні при матері [PERSON]. На підставі даного рішення суду було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 25 травня 2004 року, актовий запис №144, згідно якого шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 25 травня 2004 року. Згідно наданого свідоцтва про розірвання шлюбу первісним позивачем [NUMBER] видане 16 травня 2006 року, яке за життя отримувала колишня дружина [PERSON] повторно у 2006 році, але підставою для видачі Свідоцтва про розірвання шлюбу є рішення суду від 08 квітня 2004 року, яке набуло законної сили 11 травня 2004 року. З вищенаведеного виходить, що неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], не може бути його дитиною, а він не може бути його батьком, так як шлюб між ним та [PERSON] - розірвано 25 травня 2004 року і з 2002 року він з [PERSON] однією сім'єю не проживав і з цього часу жодних зв'язків не підтримував, оскільки вона проживала у Вінницькій області, а він залишився проживати у Закарпатській області. Актові записи про народження дітей в графі "батько" вписані з власної ініціативи колишньою дружиною [PERSON] за відсутності кровного споріднення з її дітьми [PERSON] та [PERSON], тобто до народження дітей він жодного відношення він не має, а тому відсутні будь-які правові підстави для стягнення аліментів на їх утримання. Тому на підставі вищенаведеного він ([PERSON].) звертається до суду з зустрічною позовною заявою про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дітей. Позивача - представник Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області в судове засідання не з'явився, від першого заступника голови адміністрації [PERSON] надійшов Лист, в якому просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав відзив на позов, який мотивує тим, що неповнолітній [PERSON], [INFO] не може бути його дитиною, оскільки шлюб між ним ([PERSON].) та [PERSON] розірвано - 25 травня 2004 року, а з 2002 року взагалі з нею не проживав однією сім'єю. В актові записи про народження дітей в графі "батько" зазначені з власної ініціативи колишньої дружини [PERSON] Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області 20 лютого 2003 року, [PERSON] народився [INFO], в якому у графі "Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.3). Відповідно до копії Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Мізяківською сільською радою Калинівського району Вінницької області 08 червня 2006 року, [PERSON] народився [INFO], в якому у графі "Батьки" зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції 16 травня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №114 від 25 травня 2004 року (а.с.8). Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого Мізяківською сільською радою Калинівського району Вінницької області 21 жовтня 2010 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 21 жовтня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 06. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.9). З копії Свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області 01 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON], померла [INFO] у віці 43 роки (а.с.5). -3- 03 листопада 2017 року [PERSON] власноручно написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки не має можливості займатися їхнім вихованням (а.с.10). З копії нотаріально посвідченої заяви приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованої в реєстрі № 536 від 23 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] відмовляється від батьківських прав на малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до Інформації наданої Великокоровинецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів Чуднівської районної ради Житомирської області за № 110 від 06 листопада 2017 року, [PERSON], [INFO] за період навчання дітей у даній школі [PERSON], [INFO] - учня 8 класу, [PERSON], [INFO] - учня 5 класу, у часті у розвитку та вихованні в шкільному житті дітей не приймав (а.с.14). З копії направлення №2002 т.в.о. начальника служби у справах дітей Житомирської обласної Державної адміністрації [PERSON] від 28 серпня 2017 року вбачається, що дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] направлено до комунальної установи "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської області. Діти залишилися без батьківського піклування. Мати дітей [PERSON] померла [INFO]. Місцезнаходження батька дітей [PERSON] та [PERSON] - невідоме (а.с.15). 15 березня 2018 року Чуднівською районною державною адміністрацією надано Висновок за № 01-46/379 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності частини 2 статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі частини 1 пункту 2 статті 164 Сімейного кодексу України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З п.п. 15, 16 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] являється батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мати дітей [PERSON] померла -[INFO]. Так, відповідач [PERSON] матеріально дітей не забезпечує, їх вихованням не займається, за період навчання дітей у Великокоровинецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів Чуднівської районної ради Житомирської області участі у розвитку та вихованні в шкільному житті дітей не приймав, написав заяви про те, що відмовляється від батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] та не заперечує проти позбавлення його батьківських парв. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача [PERSON] від виховання дітей, чим свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що суперечить інтересам та -4- правам дитини передбачених Конституцією України, Конвенцією ООН з прав дитини та Закону України "Про охорону дитинства". Таким чином, позовні вимоги Чуднівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, то суд приходиться до наступного висновку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. На підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частин 1 та 2 статті 183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У свою чергу пунктом 4 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, а частиною 2 статті 161 цього Кодексу встановлено, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Тобто, в даній статті чітко зазначено порядок стягнення аліментів в частці від доходу в залежності від кількості дітей, на яких стягуються аліменти в розмірі частки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, з відповідача [PERSON], необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Щодо вирішення зустрічної позовної заявої [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дітей, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В даному випадку можна звернути увагу на справу «Маркс проти Бельгії» (1979), по якій у своєму рішення Європейський Суд зазначив, що : "...коли держава в рамках своєї внутрішньої правової системи визначає режим деяких сімейних стосунків, то повинна продумано діяти так, щоб зацікавлені особи могли вести нормальне сімейне життя». На думку Суду, декларована у статті 8 необхідність поваги до сімейного життя передбачає зокрема наявність у внутрішньому законодавстві правових гарантій, які робили б можливою інтеграцію дитини в сім'ю з моменту народження..." Також суд звертає увагу на Конвенцію про права дитини від 20 листопада 1989 року, де в статті 1 зазначено, що для цілей цієї Конвенції дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Відповідно до статті 2 Конвенції, Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають -5- всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З частини 1 статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, вбачається, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування, а в частині 1 статті 8 Конвенції зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до частини 1 та 2 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, однак, суду не надав жодних відомостей, що запис його як батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, заяву про витребування такого суду не подавав. Надіслав на адресу суду клопотання про призначення судової-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, однак таке клопотання ухвалою суду від 15 травня 2018 року було повернуто йому на підставі частини 4 статті 117 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, [PERSON] доведено, що відповідно до копії рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2004 року, шлюб зареєстрований між ним ([PERSON].) та [PERSON] зареєстрований 04 січня 1994 року у Мукачівському міськвідділі ЗАГСу Закарпатської області, за актовим записом розірвано, про що також свідчить копія Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції, за актовим записом №114, однак ним не доведено, що після розірвання шлюбу він припинив проживати з [PERSON] і не може бути батьком дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дітей - необхідно відмовити. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved