Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - "Відповідач 1"), [PERSON] (надалі - "Відповідач 2"), [PERSON] (надалі - "Відповідач 3"), [PERSON] (надалі - "Відповідач 4") про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №11146773000 від 23 квітня 2007 року в розмірі 37 965,45 доларів США. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які направлялися на адресу, зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідачів та конвертом з повідопленням про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Представником відповідача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову та долучити до матеріалів справи виписку за картковим рахунком клієнта за період з 01.05.2016 по 13.06.2016 року. В матеріалах справи містяться письмові заперечення Відповідача1, в яких він просить відмовити в задоволенні позову ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11146773000 від 23 квітня 2007 року. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, викладені в запереченні пояснення Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Кредитним договором №11146773000 від 23.04.2007р. (а.с.7-11) Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» ( з 17.09.2008 року назву змінено на ПАТ "УкрСиббанк") надало [PERSON] споживчий кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті з сумою ліміту 80 000 доларів США, а Відповідач зобов"язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.04. 2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 09,50% річних. Додатковою угодою №2 від 09.02.2010 року до Договору про надання споживчого кредиту №11146773000 від 01.07.2008 року сторони домовились змінити кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 22.04.2019 року. Для забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] за договором №11146773000 від 23.04.2007 року укладено: -Договір поруки між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] за №1/11146773000-П від 23.04.2007 року. Додатковою угодою №1 від 09.02.2010 року до Договору поруки №1/11146773000-П від 23.04.2007 року [PERSON] надав згоду забезпечувати змінене зобов"язання. Договір поруки між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] за №2/11146773000-П від 23.04.2007 року, Додатковою угодою №1 від 09.02.2010 року до Договору поруки №2/11146773000-П від 23.04.2007 року [PERSON] надав згоду забезпечувати змінене зобов"язання. Договір поруки між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] за №3/11146773000-П від 23.04.2007 року. Додатковою угодою №1 від 09.02.2010 року до Договору поруки №3/11146773000-П від 23.04.2007 року [PERSON] надав згоду забезпечувати змінене зобов"язання. Пунктом 1.4 вищевказаних договорів поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов"язань по кредитному договору. Згідно з п.1.3. Договору поруки поручительвідповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов"язань в повному обсязі. Пунктом 4.1 кредитного договору за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх поштових зобов"язань, передбачених "Кредитним договором", зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позивач має право вимагати від Відповідача додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою визначено статтею 554 ЦК України. Так, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 статті 554 ЦК України). Згідно із частиною 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачами, Банк в повному обсязі виконав зобов'язання, визначені в договорі №11146773000 від 23 квітня 2007 року, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 80 000 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №11146773000 від 23 квітня 2007. ( а.с.24-37). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором . Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, свої зобов'язання за кредитним договором №11146773000 від 23 квітня 2007 року [PERSON] належним чином не виконував та станом на 08.07.2015 р. його заборгованість становить: 37965,45 дол. США та пеня у розмірі 52 006,71 грн. 71 коп., з яких: -33832,91 дол. США - заборгованість за простроченим кредитом, -4 132,54 дол. США - заборгованість по простроченим процентам, -34 739, 28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, -7 267,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, Доказів, які б спростовували наявність вищевказаної заборгованості за кредитним договором, відповідачами не подано. Крім того, доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов'язань за кредитним договором . належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного Договором. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11146773000 від 23.04.2007 року Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним договором , яка становить: 37965,45 дол. США та пеня у розмірі 52 006,71 грн. 71 коп., з яких: -33832,91 дол. США - заборгованість за простроченим кредитом, -4 132,54 дол. США - заборгованість по простроченим процентам, -34 739, 28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, -7 267,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. У зв"язку з невиконанням Відповідачами своїх зобов"язань за кредитним договором, Позивачем на їх адресу направлялись вимоги про усунення порушень умов договору. (а с.48-55). Згідно поданої представником Відповідача 1 виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.05.2016 по 13.06.2016 р.р. за кредитним договором №11146773000 від 23 квітня 2007 року вбачається списання на погашення кредиту в розмірі 771,78 дол. США. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» заборгованості є частково обгрунтованою, а саме в частині розміру заборгованості у розмірі 37 193,75 дол. США (37965,45 дол.-771,7 дол. США). Стосовно позовних вимог про стягнення пені в сумі 52 006,71 грн., суд звертає увагу на наступне. Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», «зазначене положення закону є правом, а не обов'язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки». Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що Відповідачем частково виконувалися зобов'язання за Кредитним договором, а також те, що розмір нарахованої пені за кредитом є значною, враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, Суд приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру неустойки шляхом приведення її розміру до розміру основного боргу за відсотками у 2006,71 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 554, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: partial