Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою , в якій просить встановити факт, що померла [PERSON] є його рідною матір"ю та визнати за ним право власності на спадкове майно. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що він проживав та був зареєстрований зі своєю матір"ю, і по даний час проживає та зареєстрований в спадковому будинку , проте нотаріус позбавлений можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно та документи підтверджуючі факт родинних відносин. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, просить встановити спірний факт та визнати за ним право власності на спадкове майно. Відповідач - Поліська сільська рада в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.19,25 ). При таких обставинах суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів , без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє викладені вимоги, виходячи з таких підстав. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями а адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті і дотепер в позивач проживає у спадковому будинку. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, він проживав з матір"ю на день її смерті, в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Крім того, прізвище його матері "[PERSON]" , а його прізвище помилково зазначено як "[PERSON]". У відповідності до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин за місцем проживання заявника. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз'яснив , що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України визнається,що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, які позивач виконав. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved