Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що 30 січня 2015 року померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного: - квартира [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 жовтня 1993 року комітетом комунальної власності, запис в реєстровій Книзі НМБТІ № 2-377-6; - 1/2 частина земельної ділянки площею 4,080 га, переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Галущиногреблянської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області; - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,43 га, переданої для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Галущина Гребля Галущиногреблянської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06 вересня 1994 року старшим державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-1457, яким належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла позивачу. В 2017 році [PERSON], яка діє на підставі довіреності від імені позивача, звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Однак листом № 2612/02-14 від 26 вересня 2017 року державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] роз'яснив, що позивачем було пропущено визначений законом строк для прийняття спадщини, тому для вирішення даного питання запропонував звернутися до суду. Позивач [PERSON] з кінця 1980-х років постійно проживає у [INFO], тому він не міг реалізувати своє право на прийняття спадщини вчасно. Крім того, в заповіті від 06 вересня 1994 року складеним [PERSON] та посвідченим старшим державним нотаріусом другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-1457 прізвище позивача зазначено як "Бігун", в той же час згідно паспорту його прізвище значиться як "Бегун". У зв'язку з наведеними обставинами позивач просить суд встановити юридичний факт належності йому заповіту від 06 вересня 1994 року складеного [PERSON] на його ім'я, посвідченого старшим державним нотаріусом другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-1457, а також визначити йому додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с.36). Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] з позовом ознайомлена, надала суду заяву в якій просила розглянути дану справу без її участі, рішення просила прийняти у відповідності до вимог чинного законодавства України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як встановлено судом, 30 січня 2015 року померла [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу (а.с.5,8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якою увійшло наступне майно: - квартира [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 жовтня 1993 року комітетом комунальної власності, запис в реєстровій Книзі НМБТІ № 2-377-6 (а.с.9,10); - 1/2 частина земельної ділянки площею 4,080 га, переданої для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Галущиногреблянської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області (а.с.11); - 1/2 частина земельної ділянки площею 0,43 га, переданої для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Галущина Гребля Галущиногреблянської сільської ради, Новосанжарського району Полтавської області (а.с.12). За життя [PERSON] розпорядилась спадковим майном та 06 вересня 1994 року склала заповіт, який посвідчений старшим державним нотаріусом другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-1457, за умовами якого належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла своєму синові - позивачу по справі (а.с.6). Однак в даному заповіті прізвище позивача вказано як "Бігун" (а.с.6). Те, що прізвище позивача "Бегун" підтверджується його паспортом № АК 843403, а також свідоцтвом про народження (а.с.8,13,14,33,34) Встановлення факту належності заповіту складеного від 06 вересня 1994 року спадкодавцем [PERSON], позивачу [PERSON] необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 30 січня 2015 року (а.с.5). Також у суду не викликає сумніву той факт, що позивач [PERSON] дійсно доводиться рідним сином спадкодавцю [PERSON] (а.с.8). В 2017 році [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Листом-роз'ясненням № 2612/02-14 від 26 вересня 2017 року державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] повідомив, що позивачем було пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини (а.с.7). Так, згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. З матеріалів справи вбачається, що позивач постійно проживає в [INFO], 02 листопада 2009 року прийнятий на консульський облік в Посольстві України в Естонскій Республіці (а.с.13), тому не мав можливості своєчасно прийняти спадщину за заповітом. В [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні питання щодо поважності пропуску позивачем [PERSON] строку, передбаченому ст. 1270 ЦК України, суд приймає до уваги ті обставини, що він постійно проживає за межами України, не мав змоги звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] Отже, суд вважає, що дані обставини, повязані з обєктивними та істотними труднощами для спадкоємця [PERSON] для подання такої заяви, тому суд визнає поважними причини пропуску ним строку \~для \~прийняття \~спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та вважає доцільним надати йому додатковий строк шість місяців для прийняття спадщини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON] немає. \~\~ З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved