Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

14 січня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що в порядку спадкування після смерті [PERSON] стала власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6.85 га, яка розташована в межах території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району. За життя [PERSON] уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з відповідачем, строк якого сплив вже після його смерті, а саме у 2013 році. Після спливу строку договору відповідач земельну ділянку їй не повернув. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року зобов"язано ПОСП "[PERSON] Кут-111" повернути їй у володіння та користування вказану земельну ділянку, яку їй фактично було повернено лише наприкінці 2015 року. За вказаного просить стягнути з відповідача збитки у розмірі орендної плати у сумі 5 350 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач розмір збитків, заявлених позивачкою визнав. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кобзарцівської сільської ради, що підстверджено витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно від 25.07.2014 року (а.с.7), яка у 2004 році на підставі укладеного договору була передана спадкодавцем [PERSON] в оренду ПОСП "[PERSON] Кут-111". 13 травня 2005 року [PERSON] помер. 17 квітня 2014 року [PERSON], як спадкоємиця померлого [PERSON], що прийняла спадщину, звернулася до ПОСП "[PERSON] Кут-111" із заявою про закінчення строку дії договору оренди. Однак відповідач земельну ділянку їй не повернув та продовжив її обробляти. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 26 листопада 2014 року зобов"язано ПОСП "[PERSON] Кут-111" повернути у володіння та користування [PERSON] належну їй земельну ділянку. Постановою ВДВС Снігурівського РУЮ від 22 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/485/627 виданого Снігурівським районним судом 10.12.2014 року щодо зобов"язання повернення земельної ділянки. 10 березня 2015 року винесено постанову ВДВС про закінчення вказаного виконавчого провадження за неможливості його виконання без участі боржника та направлено подання про кримінальну відповідальність боржника. Постановою старшого слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] від 27 квітня 2015 року кримінальне провадження, порушене за вказаним фактом за ч.1 ст.382 КК України закрите, за відсутністю ознак кримінального правопорушеня. Як вбачається з довідки ПОСП "[PERSON] Кут-111" № 36 від 24 лютого 2016 року земельну ділянку належну [PERSON] було фактично повернено 14 вересня 2015 року, що нею не заперечується. Сторони в судовому засіданні визнали, що розмір збитків за період утримання відповідачем земельної ділянки складає 5350 грн., що відповідає розміру орендної плати. Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Оскільки відповідач не виконав вимоги закону щодо повернення земельної ділянки власнику після припинення договору оренди та продовжив її обробіток, а тому є законною та обгрунтованою вимога позивачки про стягнення з відповідача збитків у розмірі орендної плати, що станом на дату фактичного повернення їй земельної ділянки, тобто станом на 14 вересня 2015 року складають 5 350 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача підтверджені судові витрати- судовий збір сплачений за квитанціями №81 на суму 487.20 грн. та №79 на суму 64 грн., а всього 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved