Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка за первісним позовом просить суд : визнати рішення Шосткинської міської ради про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] недійсним; визнати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] видане 13 серпня 2012 року [PERSON] недійсним; встановити факт належності на праві власності померлій [INFO] в смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області [PERSON] трикімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності за спадщиною за законом після померлої [INFO] в смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області [PERSON] на 1/2 частку трикімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м..мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 1980 року її рідна сестра [PERSON] вступила до житлово-будівельного кооперативу "Урожай" та 26.04.1980 року внесла початковий пайовий внесок за однокімнатну квартиру 2000 крб.. 17.01.1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем за першим позовом і позивачем за зустрічним позовом [PERSON] і [INFO] у них народився син [PERSON], третя особа за першим позовом і відповідач за зустрічним позовом. Після народження сина, кооперативом була надана їм трикімнатна квартира. Сестра разом з відповідачем за першим позовом і позивачем за зустрічним позовом [PERSON] доплатили різницю у початковому паї між однокімнатною та трикімнатною квартирою і восени 1982 року отримали трикімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м.. Подружнє життя у сестри не склалось і 18.05.1983 року вона з відповідачем розлучилась. Восени 1983 року відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] був засуджений до п'яти років позбавлення волі і з того часу у спірному житлі він не проживав, участі у погашенні пайового внеску не приймав, витрати по утриманню квартири несла сестра [PERSON]. Восени 1990 року, звільнившись з місць позбавлення волі, [PERSON] зажадав від сестри сплатити йому половину вартості пайового внеску за час шлюбу внесений ними за трикімнатну квартиру у ЖБК "Урожай", що нею було зроблено і з того часу [PERSON] ніякої частки у спірній квартирі не мав. В 1993 році сестра виплатила пайовий внесок за квартиру 7677 крб. і як член житлово-будівельного кооперативу набула права власності на неї. На початку 90-х років сестра тяжко захворіла, довго лікувалась і [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру, спадкоємцями першої черги на яку є мати [PERSON] та син померлої [INFO] [PERSON] [PERSON], про що було подано заяву про прийняття спадщини. Але виявилось, що відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] наприкінці травня 2012 року незаконно зареєструвався у спірному житлі, а 13.08.2012 року отримав у виконавчому комітеті Шосткинської міської ради свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Вважає прийняте рішення виконкомом про передачу відповідачеві спірної квартири у власність та видачу свідоцтва про це незаконним, оскільки він не був членом житлово-будівельного кооперативу і не сплачував за квартиру пайовий внесок. Свідоцтво про право власності відповідач отримав за підробленою довідкою ЖБК "Урожай", безпідставно виданою головою кооперативу [PERSON]. Просить позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просить в його задоволенні відмовити, в свою чергу пред'явив зустрічний позов з вимогою визнати за ним право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] мотивуючи тим, що 17.01.1981 року зареєстрував шлюб з [PERSON], сестрою позивачки за першим позовом. На час реєстрації шлюбу вона була членом ЖБК "Урожай" і до шлюбу вона вже сплатила 2000 крб. паю за однокімнатну квартиру. До народження сина [PERSON] [INFO], за їх зверненням ЖБК "Урожай" їм було надано трьохкімнатна квартира вартістю 7677 крб., за яку ним було внесено доплата 1200 крб., ним сплачені квартальні платежі, всього за 1982 рік ним сплачено 1356 крб.. 12.02.1982 року виконкомом Шосткинської міської ради дружині було видано ордер на вселення до квартири [ADDRESS]. 18.05.1983 року шлюб з [PERSON] було розірвано, але спільне проживання, ведення господарства та виховання сина не припинялось. До арешту 10.10.1983 року, [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною, сам працював водієм міжміських перевезень в автобазі №18064, їх статки не дозволяли в повному обсязі сплачувати внески до ЖБК "Урожай", в цьому допомагали батьки і ними було сплачено 314 крб.. Крім грошової допомоги, його мати відпрацювала обов'язкових 300 годин на будівництві будинку. Після засудження, за домовленістю зі своїми батьками, мати зверталась до дружини та бухгалтера ЖБК "Урожай" щодо розміру внесків за квартиру, віддавала гроші [PERSON], інколи через банк сплачувала сама, окремо батьки давали кошти дружині на утримання сина. Протягом 1984 року на все батьками було надано 318 крб., 1985 року - 316 крб., 1986 року - 305 крб., 1987 року - 313 крб., 1988 року - 312 крб., 1989 року - 310 крб., 1990 року - 195 крб., про що мати забирала у [PERSON] квитанції та зберігала їх вдома. Після повернення з місць позбавлення волі 30.10.1990 року, зареєструвався у батьків по [ADDRESS], з колишньою дружиною зв'язків не припиняв, сплачував аліменти на утримання сина, передавав їй гроші для сплати внесків за квартиру. Протягом 1990 року їй передав 105 крб., 1991 року - 300 крб., 1992 року - 1525 крб.. [INFO] [PERSON] померла, вважає, що має право власності на спірну квартиру, оскільки вона була придбана за час шлюбу і сплачував за квартиру гроші. Просить позов задовольнити. Відповідачі виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Шосткинська райдержадміністрація вважають, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, щодо зустрічного позову [PERSON], в його задоволенні має бути відмовлено. Третя особа КП "Шосткинське МБТІ" просить слухати справу у їх відсутність, про що надали заяву. Третя особа за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом [PERSON] помер [INFO] (а.с.293), але під час розгляду справи позов [PERSON] підтримав, щодо зустрічного позову [PERSON], вважав не підлягаючим задоволенню. Вислухавши сторони, представників, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в межах заявлених вимог позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до виконавчого комітету Шосткинської міської ради, Шосткинської райдержадміністрації, житлово-будівельного кооперативу "Урожай", [PERSON], треті особи [PERSON], КП "Шосткинське МБТІ" про визнання рішення та свідоцтва про право власності на житло недійсним, встановлення факту належності на праві власності кооперативної квартири за померлою та визнання права власності на 1/2 частку кооперативної квартири за спадщиною за законом підлягає частковому задоволенню, а в задоволені позову [PERSON] до виконавчого комітету Шосткинської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру має бути відмовлено. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON] померлої [INFO] (т.1,а.с.8-9,17). [PERSON] з 01.06.1979 року по 22.11.1995 року працювала на посадах економіста Шосткинського райфінвідділу, ревізора, старшого ревізора, ревізора-інспектора райдержадміністрації, економіста бюджетного відділу, економіста фінвідділу райдержадміністрації. Звільнена 22.11.1995 року за інвалідністю згідно ст. 39 КЗпПУ (т.1,а.с.15,178-179). Річна заробітна плата [PERSON] була у 1979 році - 657,50 крб., 1980 році - 1711,91 крб., 1981 році - 1762,70 крб., 1982 році - 367,26 крб., 1983 році - 930,33 крб., 1984 році - 1700,46 крб., 1985 році - 1645,39 крб., 1986 році - 1898,03 крб., 1987 році - 2016,75 крб., 1988 році - 2255,11 крб., 1989 році - 2752,63 крб. (т.1,а.с.222). З 11.07.1979 року по 09.11.1983 року [PERSON] працював водієм вантажного автомобіля, його річний заробіток складав за 1979 рік - 997,07 крб., 1980 рік - 2305,61 крб., 1981 рік - 2842,51 крб., 1982 рік - 2661,79 крб., 1983 рік - 2075,62 крб. (т.1,а.с.211). Рішенням виконкому Шосткинської міськради №62 від 12.02.1982 року [PERSON], як члену ЖБК "Урожай", на її сім'ю, яка складалась з неї, чоловіка [PERSON], сина [PERSON], видано ордер №181 на квартиру [ADDRESS] (т.1,а.с.18,121-122,240-245), в дійсний час там зареєстрований [PERSON] з 31.05.2012 року, там проживав і [PERSON] (т.1,а.с.64). Квартира [ADDRESS] розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., складається з 3-х кімнат 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м. (т.1,а.с.11-12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.05.1983 року (т.1,а.с.10). Станом на 01.12.1983 року за спірне жило внесено 3840 крб. (т.1,а.с.134,236). Відповідно копій довідок ЖБК "Урожай" (т.1,а.с.13,14), [PERSON] та [PERSON] є членами ЖБК "Урожай", квартира [ADDRESS] знаходиться у користуванні [PERSON], пайовий внесок за квартиру станом на 01.01.1993 року сплачено в повному обсязі в сумі 7677 крб., займає квартиру [PERSON], станом на 31.05.2012 року вартість квартири з урахуванням індексації та амортизаційного зносу становить 20958 грн. 20 коп.. Вироком Шосткинського міськсуду від 10.02.1984 року [PERSON] засуджено за ст.ст. 206 ч.2, 101 ч.3, 42 КК УРСР до 7 років позбавлення волі, строк відбування покарання відраховано з 11.11.1983 року (т.1,а.с.198-199). Станом на 12.06.1990 року [PERSON] мешкав в будинку ЖБК "Урожай" по [ADDRESS] (т.1,а.с.234). Рішення про поділ пайового внеску в ЖБК "Урожай" між [PERSON] і [PERSON] в 1988-1989 роках Шосткинськими міським та районним судами не ухвалювалось (т.1,а.с.62). 30.01.2011 року загальними зборами членів ЖБК "Урожай" [PERSON] прийнятий в члени ЖБК Урожай" (т.1,а.с.131-133,247-248). Виконавчий комітет Шосткинської міської ради в 2012 році та в першому кварталі 2013 року рішень загальних зборів ЖБК "Урожай", про прийом до цього кооперативу [PERSON], не затверджував, його звернень з цього питання до виконкому за вказаний період не надходило (т.1,а.с.226). Затвердження рішень загальних зборів членів житлово-будівельних кооперативів про прийняття до складу членів кооперативу, не належить до компетенції Шосткинської районної ради (т.2,а.с.33). Рішенням Шосткинського міськрайсуду від 08.08.2012 року обмежено цивільну дієздатність [PERSON], [INFO], призначено [PERSON] його піклувальником (т.1,а.с.182-183). Виконкомом Шосткинської міськради 06.08.2012 року прийнято рішення №254 щодо оформлення документів про право власності на кооперативну квартиру, що розташована у [ADDRESS] на ім'я [PERSON], доручено МБТІ видати свідоцтво про право власності (т.1,а.с.23,24). За повідомленням Шосткинської райдержнотконтори, з приводу прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] звернулись 06.06.2012 року [PERSON], 14.08.2012 року [PERSON], 01.10.2012 року [PERSON] (т.1,а.с.110-116). [PERSON] помер [INFO], його похованням проводив [PERSON] (т.1,а.с.293,294). 23.09.2013 року подано [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (т.2,а.с.16-25). За свідченнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представника третьої особи ЖБК "Урожай", відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] робив пайові внески за спірне житло, вони разом вели спільне господарство і після розірвання шлюбу продовжував сплачувати кошти за квартиру, приймав участь у веденні господарства та вихованні сина. Після засудження відповідача за першим позовом і позивача за зустрічним позовом [PERSON], його батьки допомагали [PERSON] коштами наданими [PERSON], окремо його батьки давали кошти колишній дружині на утримання сина, його мати працювала на будівництві будинку в кооперативі. Після повернення з місць позбавлення волі, сплачував аліменти на утримання сина, передавав гроші [PERSON] для сплати внесків за квартиру, дбав про спірне житло. Відповідно ст. 383 ч.1 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 384 ч.3 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно ст. 15 ч.1 Закону України "Про власність" (діяв до 20.06.2007 року і втратив чинність на підставі Закону N997-V від 27.04.2007 року у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ст. 137 ч.6 ЖК України, громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту, а громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу, - з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу. Відповідно п.8.1 Тимчасовго положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке діяло до 01.01.2013 року, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування, членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Таким чином, право власності на кооперативну квартиру набуває лише особа, яка була членом кооперативу і повністю внесла пайовий внесок за неї. З цього виходить, що померла [PERSON] набула право власності на кооперативну квартиру, однак не встигла документально оформити своє право в установленому порядку. Відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] не був і не є в дійсний час членом ЖБК "Урожай", оскільки згідно ст. 137 ч.6 ЖК України, громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу вважаються його членами з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу, а таке рішення виконавчий комітет Шосткинської міської ради не затверджував і до компетенції Шосткинської районної ради не належить (т.1,а.с.226,т.2,а.с.33). Затвердження рішень про прийняття громадян в члени діючих житлово-будівельних кооперативів належить до компетенції Шосткинської райдержадміністрації відповідно ст. 3 Указу Президента України від 14.04.1992 року №252 "Про Положення про місцеву державну адміністрацію", який втратив чинність, крім статей 2 і 3 на підставі Указу Президента N70/99 від 27.01.1999 року. Поряд з цим, згідно ст. 145 ч.ч.1, 2, 5 ЖК України, члени сім'ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Такого ж право набувають особи, які вселилися в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім'ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Члени сім'ї члена кооперативу, крім дружини, що має право на частину паєнагромадження, не вправі вимагати поділу приміщення, його обміну і здачі в найом, а також вселення інших осіб, за винятком неповнолітніх дітей. Якщо член житлово-будівельного кооперативу виключений з кооперативу (крім випадків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7 статті 147), помер або вибув з нього з інших причин чи переселився в іншу квартиру в будинку того ж кооперативу, члени його сім'ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Член сім'ї, який виявив бажання вступити до кооперативу замість попереднього члена кооперативу, має перевагу перед іншими особами. Дружині члена кооперативу, що має право на частину паєнагромадження, надається перевага на вступ до кооперативу перед іншими членами сім'ї. При відсутності дружини, що має право на частину паєнагромадження, а також при відмові її від вступу до кооперативу така перевага надається спадкоємцям члена кооперативу, які проживали разом з ним. До членів сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (а саме: дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з членом кооперативу не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним жилим приміщенням. У разі відсутності угоди між членом кооперативу і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені частиною п'ятою статті 144 цього Кодексу. Це передбачено і п. 55 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186. Зазначене також вказує на те, що відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] дійсно був членом сім'ї члена кооперативу, який помер. Але шлюбні відносини були припинені між ними 18.05.1983 року (т.1,а.с.10) і з того часу він до складу членів сім'ї наймача не входив. Зазначені ж в протоколі №1 від 28.05.2012 року підстави прийняття [PERSON] до складу членів ЖБК "Урожай", а саме : раніше в 1981 році був членом сім'ї члена кооперативу, його участь у погашенні позики, неотримання ним частини паю після розірвання шлюбу не є такими, що передбачені чинним законодавством. Отже [PERSON] не набув статусу члена ЖБК "Урожай", а тому у керівництва кооперативу не було законних підстав видавати йому відповідну довідку про те, що він є членом кооперативу і повністю вніс пайовий внесок. В свою чергу, ця довідка була підставою для прийняття рішення про оформлення права власності на спірну кооперативну квартиру на ім'я [PERSON]. Згідно ст. 393 ч.1 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Але, поряд з цим, згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який втратив чинність з 01.01.2004 року і діяв на час перебування [PERSON] та відповідача за першим позовом і позивача за зустрічним позовом [PERSON] у шлюбі, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Отже з наведеного виходить, що відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] мав у спільній сумісній власності квартиру по [ADDRESS] Сумської області разом з померлою [INFO] [PERSON] як нажиту подружжям за час шлюбу, а згідно ст. 22 КпШтС України, ст. 63 СК України вони мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно ст. 115 ч.1 ЦК УРСР, яка діяла на час виниклих правовідносин і втратила чинність на підставі Кодексу N435-IV (435-15) від 16.01.2003 року, кожний з учасників спільної власності мав право вимагати виділу своєї частки з спільного майна, а згідно ст. 370 ч.2 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, відповідачем за першим позовом і позивачем за зустрічним позовом [PERSON] разом з померлою [PERSON] сплачувався пай за спірну квартиру (т.1,а.с.16,25-38,68-80,129,180), що є однією з умов набуття права власності на спірне житло. Що стосується стверджень про необхідність керуватись при вирішенні дійсних правовідносин Законом України "Про власність", що діяв до 20.06.2007 року і втратив чинність на підставі Закону N997-V від 27.04.2007 року у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України, ці ствердження не заслуговують на увагу, оскільки Закон України "Про власність" набрав чинності у 1991 році, а спірна квартира фактично була придбана і за неї було внесено пай під час дії Кодексу про шлюб та сім'ю України, який втратив чинність з 01.01.2004 року. Також суд не бере до уваги ствердження позивачки за першим позовом щодо сплатити [PERSON] відповідачу за першим позовом і позивачу за зустрічним позовом [PERSON] половини вартості пайового внеску за час шлюбу внесеного ними за трикімнатну квартиру у ЖБК "Урожай", оскільки позивачка в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, переконливих доказів щодо доведеності вказаних обставин. Отже, виходить, що відповідач за першим позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON] має рівну частку у спільній сумісній власності з померлою [INFO] [PERSON], квартири по [ADDRESS] Сумської області. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 ч. 4 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про власність" власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлої [INFO] [PERSON], відповідно ст.ст. 1217, 1235, 1268 ЦК України, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню і має бути : визнано рішення Шосткинської міської ради про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] частково недійсним; визнано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] видане 13 серпня 2012 року [PERSON] частково недійсним; встановлено факт належності на праві власності померлій [INFO] в смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області [PERSON] 1/2 частини трикімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м. та визнано за [PERSON] право власності за спадщиною за законом після померлої [INFO] в смт.Вороніж Шосткинського району Сумської області [PERSON] на 1/4 частку трикімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 17,3 кв.м., 12,6 кв.м., 10,1 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., ванної кімнати 2,8 кв.м., коридору 4,7 кв.м., передпокою 5,3 кв.м., лоджії і балкону 1,9 кв.м. і 1,4 кв.м.. Що стосується зустрічного позову [PERSON], суд вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки ст. 392 ЦК України, вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Але в даному випадку [PERSON] рішенням виконкому Шосткинської міськради вже надано право власності на спірне житло, яке оспорюється в цій справі, а двох тотжніх рішень не має бути.

Outcome: partial