Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ „Ощадбанк" (далі ПАТ "Державний ощадбанк України" в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк" або Банк) 06.04.2015р звернулося до суду з позовом до відповідачів Приватного підприємства «Владі», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, вказуючи, що 26.12.2013р між банком та Приватним підприємством „Владі" був укладений Договір кредитної лінії №26-15-23/13, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), розмір суми максимального ліміту кредитування складає 3 800 000грн з остаточним терміном повернення не пізніше 20.12.2016р за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних. Зазначає, що Банк виконав усі зобов'язання за Кредитним договором належним чином, зокрема: була відкрита відновлювальна кредитна лінія на загальну суму 3 800 000грн, ПП „Владі" отримано вказаний кредит трьома траншами. Однак, відповідач ПП «Владі» умови Кредитного договору не виконував та не погасив заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентів. В якості забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором, між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки №31 від 26.12.2013р, згідно до умов якого [PERSON] безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язався перед Банком відповідати солідарно з відповідачем ПП «Владі» за виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором. Станом на 30.03.2015р основна заборгованість відповідачів перед Банком за Кредитним договором складає 4 272 157,81грн, яка складається з: 3 800 000грн - тіла кредиту; 472 157,81грн - заборгованості по процентам кредиту; 12 540грн - заборгованості за сплачені комісійні послуги Банка; 425 617,64грн - пені за Кредитним договором. А також, вказує, що у відповідності до ст.625 ЦК України склалась заборгованість у вигляді: 349 149,21грн - інфляційного збільшення за час прострочення; 32 272,20грн - 3% річних від суми заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 5091736,86грн. та понесені витрати по сплаті судового збору. 08 червня 2017 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що у зв'язку зі здійсненням перерахунку заборгованості за договором кредитної лінії №26-15-23/13, станом на 12.05.2017 року розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів, становить 8015226,63грн., яка складається з: 3 800 000грн. - тіло кредиту; 851 336,86грн - заборгованість по процентам кредиту; 21660грн. - несплачені комісійні послуги Банка;34,96 - пеня; інфляційне збільшення заборгованості відповідно до ст.625 ЦК України - 3 016 521,71грн, та 3% річних від суми заборгованості - 325673,37грн. Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року, за клопотанням позивача, позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк", в частині стягнення заборгованості за кредитом з відповідача ПП «Владі», залишені без розгляду, та ПП «Владі» залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог. Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк" Сидор Г.Я. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала суду пояснення, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи ПП «Владі» - Борозенцев С.В., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк", та суду пояснив, що ПП "Владі", як і багато інших підприємств Донецької та Луганської областей, опинилось в ситуації, коли у зв'язку із проведенням АТО на території цих областей вести господарську діяльність, здійснювати розрахунки з постачальниками та клієнтами стало практично неможливо. Зазначає, що під час отримання кредиту за договором кредитної лінії №26-15-23/13 ПП «Владі» мало намір повертати кредитні кошти за рахунок виробництва та реалізації власної продукції на ринках України та РФ, зокрема, мало намір здійснити погашення заборгованості за рахунок належного йому нерухомого майна - готель "Турист", шо знаходиться у Слов'янському районі Донецької області, зокрема за рахунок коштів, виручених за його продаж. Однак, тривалий час підприємство не мало взагалі ніякого доступу до приміщення готелю, оскільки в ньому розташувалися військовослужбовці збройних сил України, які ведуть на території Донецької області Антитерористичну операцію та базуються в належному Боржникові приміщенні. У грудні 2014 року представникові ПП "Владі" вдалося потрапити на територію готелю разом із заступником начальника слов'янського штабу національної гвардії. Огляд приміщення виявив, що майно готелю повністю розкрадено та пошкоджено. Загальний розмір збитків Боржника склав не менш 5 млн. гривень у цінах 2014 року. Зазначає, що з урахуванням ситуації ПП "Владі" неодноразово зверталося до позивача із пропозиціями щодо можливих варіантів реструктуризації погашення заборгованості. Однак, не зважаючи на відсутність вини боржника, Банк так і не пристав на пропозиції відповідача в добровільному порядку погасити борг та вирішити спір у поза судовому порядку. Таким чином, у зв'язку із проведенням АТО господарська діяльність ПП "Владі повністю паралізована, що виключає покладення на нього відповідальності за порушення умов договору кредитної лінії у відповідності до законодавства. Крім того, вказує, що з незрозумілих причин Позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат починаючи з січня 2014 року, тоді як договором передбачено строк повернення кредиту (остаточний) до 20.12.2016 року та зауважує, що вимогу про стягнення комісії банку необґрунтовано. Згідно договору немає жодних посилань на склад комісійних послуг банку, який він повинен надавати позичальнику, та не додано до матеріалів справи актів (або будь яких документів), які би підтверджували надання комісійних послуг. Також зазначив, що відповідно до ст.559 ЦК України закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернеться з позовом до поручителя. Заборгованість по процентах у ПП «Владі» почалась з 01.04.2014 року. Оскільки до моменту звернення до суду, у квітні 2015 року, позивач не звертався до поручителя з вимогою про сплату солідарного зобов'язання з кредитного договору, вважає, що позивач втратив право звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк" та Приватним підприємством «Владі» був укладений Договір кредитної лінії № 26-15-23/13, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 3 800 000грн, яка надана окремими частинами (траншами в сумі 2656532грн, 480240грн., 663228грн.) з остаточним терміном повернення не пізніше 20.12.2016р. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних. Відповідно до п.2.1 Договору кредитної лінії № 26-15-23/13 від 26.12.2013р Банк зобов'язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник (відповідач) зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит та оплатити проценти та інші платежі за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно до п.2.3.3 вказаного Договору, ПП „Владі" зобов'язався здійснювати погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування. Відповідно до п.п.5.3.10, 7.2.1 вказаного Договору Позичальник зобов'язався сплатити комісійні винагороди, передбачені цим Договором та у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань останній відшкодовує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми Кредиту та/або від суми несвоєчасно сплачених комісійних винагород та/або процентів за користування Кредитом за кожен день прострочення. З Договору поруки №31 від 26.12.2013р, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - ДОУ АТ „Ощадбанк" та [PERSON], вбачається, що останній зобов'язався перед Банком безумовно, безвідклично та безоплатно відповідати солідарно з ПП „Владі" за виконання зобов'язань за вищевказаним Договором кредитної лінії № 26-15-23/13 від 26.12.2013р. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику ПП «Владі» грошові кошти, проте останній порушив передбачені Договором терміни погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 12.05.2017р утворилася заборгованість, в загальній сумі 4673031,40грн, яка складається з: 3 800 000грн - тіла кредиту; 851336,86грн - заборгованість по процентам кредиту; 21660,00грн - несплачені комісійні послуги; 34,69грн - пеня за прострочення платежу з повернення суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за Договором кредитної лінії №26-15-23/13 від 26.12.2013 року, яка склалася станом на 12.05.2017 року в загальній сумі 4673031,40грн. У відповідності із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, з урахуванням вимог вказаної норми Цивільного кодексу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку, відповідно до наданого позивачем розрахунку, інфляційне збільшення заборгованості в сумі 3016521,71грн, три процента річних від суми заборгованості в сумі 325673,37грн. Загальний розмір заборгованості за Договором кредитної лінії № 26-15-23/13 від 26 грудня 2013 року, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Банку становить 8015226,63грн. (вісім мільйонів п'ятнадцять тисяч двісті двадцять шість гривень 63 копійки), з яких: тіло кредиту 3800000,00грн., заборгованість по процентам кредиту - 851336,86грн., несплачені комісійні послуги - 21660,00грн. інфляційне збільшення заборгованості - 3016521,71грн., три процента річних від суми заборгованості - 325673,37грн., пеня за прострочення платежу з повернення суми кредиту - 34,69грн. Доводи представника відповідача та третьої особи Борозенцева С.В. про те, що позивач втратив право звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] у зв'язку з пропуском строку передбаченого ст.559 ЦК України, суд вважає необґрунтованими та не приймає їх до уваги під час ухвалення рішення по справі з наступних підстав. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Сторони в кредитному договорі узгодили дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісії та інших платежів, у тому числі у випадках, коли позичальник не сплатив банку в строк будь-яку суму, належну до сплати, не зміг виконати будь-яке зобов'язання за цим договором тощо. Про необхідність дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів банк письмово повідомляє позичальника (підпункти 3.3.1, 3.3.2 пункту 3.3 кредитного договору). При цьому сторони передбачили, що дострокове повернення кредиту, сплата процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором, повинне бути здійснено Позичальником не пізніше 20 Банківських днів з моменту вручення такого повідомлення про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Унаслідок порушення боржником виконання зобов'язань за кредитним договором позивач 06.02.2015 року надіслав ПП «Владі» та [PERSON] претензію про сплату боргу за кредитом, а також сплату процентів, комісії та пені в порядку визначеному кредитним договором. У цій претензії банк просив погасити прострочену заборгованість за кредитним договором: ПП «Владі» - протягом 30 банківських днів, [PERSON] - протягом 20 банківських днів. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування, комісії та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання. У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обчисленню від цієї дати. Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ „Ощадбанк" звернулось з позовними вимогами до ПП «Владі» та [PERSON] 16 квітня 2015року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України, а тому підстави для відмови у задоволенні позову, відсутні. Також у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 120228,40грн.

Outcome: approved