Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначив, що 02.06.2006 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4826260, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 20 500 доларів США, за умовами якого зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, банк уклав з [PERSON] Договір поруки № 4827987 від 02.06.2006 року, за умовами якого останній поручився перед банком за виконання [PERSON] своїх кредитних зобов'язань. Свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки відповідачі належним чином не виконали, у зв'язку із чим, станом на 07.10.2014 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 19 688,83 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 584,95 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 1 683,55 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 215,33 доларів США, штрафу за порушення умов договору у розмірі 205 доларів США, та штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування у розмірі 12 173 грн. 60 коп., яку представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2671 грн. 44 коп. Представник позивача Ніколенко М.Ю. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, в разі неявки відповідачів у судове засідання, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно відповіді № 25-4500 від 19.12.2014 року з Жовтневого РВ у місті Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.91). Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання, які направлені судом на вказану адресу були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.86-87, 92-93). Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2006 року Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями та участю українського капіталу «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», уклало Кредитний договір № 4826260 з [PERSON], на підставі якого банк надав останньому кредит в розмірі 20 500 доларів США, строком до 02.06.2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних (а.с.13-17). В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 02.06.2006 року банк уклав з [PERSON] договір поруки № 4827987, згідно умов якого останній виступив як поручитель за кредитними зобов'язаннями [PERSON] перед банком за кредитним договором № 4826260 від 02.06.2006 року (а.с.30-43). 07.09.2011 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування майна громадян № 0606иг/11д/м, предметом якого є нерухоме майно, квартира [ADDRESS], строком дії до 07.09.2012 року (а.с.49-54). Відповідачі свої зобов'язання перед банком належним чином не виконали, у зв'язку з чим, станом на 07.10.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 19 688,83 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 584,95 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 1 683,55 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 215,33 доларів США, штрафу за порушення умов договору у розмірі 205 доларів США, та штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування у розмірі 12 173 грн. 60 коп. (а.с.9-12). Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статей 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним Банком України 04.08.2009 року видано Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний банк» банківську ліцензію № 8 на право здійснення операцій, визначених частиною 1, пунктами 5- 11 частини 2, ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" (а.с.71). Крім цього, Національним Банком України 22.09.2009 року видано Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний банк», дозвіл № 8-2 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною 4 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" (а.с.72-74). Згідно ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору № 4826260 від 02.06.2006 року позичальник зобов'язався повернути банку суму кредиту та сплатити відсотки за користуванням кредиту. Згідно пп. 5.2 та 5.5 Кредитного договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, та за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених пп. 4.3.2 - 4.3.6 договору, сплатити штраф у розмірі одного відсотка від суми одержаного кредиту. Крім цього, п. 5.4 Кредитного договору, за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених умовами договору, позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 10 відсотків від мінімальної страхової суми, на яку повинен бути укладений цей договір. Згідно п. 5.1 договору добровільного страхування майна громадян № 0606иг/11д/м від 07.09.2011 року, строк дії договору страхування встановлений до 07.09.2012 року. Також, згідно умов пункту 1.2 договорів поруки № 4827987 від 02.06.2006 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником у повному обсязі, та в такому ж, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки. Відповідно до п. 1.3 договору поруки, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Через не виконання позичальником та поручителем умов Кредитного договору та Договору поруки, банком було направлено на адресу відповідачів вимогу № 61-05-687 від 18.08.2014 року та № 61-05-753 від 15.09.2014 року про дострокове виконання зобов'язання перед кредитором (а.с.23-26, 44-46). Однак відповідачі на письмові звернення банку до теперішнього часу відповідним чином не відреагували та суму заборгованості не сплатили. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Верховним Судом України висловлена аналогічна правова позиція в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду, який зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України. Враховуючи порушення відповідачами умов Кредитного договору, Договору поруки та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з них заборгованості за кредитом, станом на 07.10.2014 року у розмірі 19 688,83 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 584,95 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 1 683,55 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 215,33 доларів США, штрафу за порушення умов договору у розмірі 205 доларів США, та штрафу за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування у розмірі 12 173 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК в зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 671 грн. 44 коп. У зв'язку зі тим, що позивачем було сплачено судовий збір виходячи з ціни позовну за курсом НБУ на день подачі позовної заяви, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК, стягує з відповідача судовий збір на користь держави, з урахуванням курсу НБУ на день винесення рішення, в розмірі 1579.7967 грн. за 100 доларів США, у вигляді різниці, а саме 561 грн. 13 коп. (323257,11 грн. / 100 % - 2671,44 грн.). На підставі ч.1 ст. 61, ст. 99 Конституції України, ст.ст. 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. 192, 533, 554, 599, 611, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved