Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

03.10.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником земельної ділянки, площею 2,85 га, розташованої на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області. Дане право власності набув в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час дану земельну ділянку використовує ФГ " Степове" на підставі договору оренди земельної ділянки, який був укладений між [PERSON] та ФГ " Степове". Враховуючи, що відповідач добровільно не повертає земельну ділянку, адже, пунктом 40 договору оренди укладеного між його бабою та фермерським господарством передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни умов договору та розірвання договору, просить суд розірвати договір оренди, повернути земельну ділянку та стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивач отримала в спадок дві земельні ділянки, а договір укладено щодо земельної ділянки площею 2,85 га, отже, відсутні підстави для розірвання договору. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини. Між [PERSON] та ФГ "Степове" було укладено договір оренди землі від 17.01.2008 року, площею 2,85 га, строком на 10 років, зареєстрований 25.08.2009 року у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП " Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 0409.374.00096. Пунктом 40 даного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи- орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 29.11.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,85 га, що розділена на дві земельні ділянки під номер 87, площею 1,00 га, та під номер 87-2, площею 1,85 га, що розташована на території Маловисківської міської ради маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 064820. [PERSON] є власником земельної ділянки № 87-1, кадастровий номер 3523110100:02:001:1087, площею 0,9955 га., що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 609, та земельної ділянки № 87-2, кадастровий номер 3523110100:02:001:2087, площею 1,8501 га, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 610. Статтею 32 Закону України " Про оренду землі" визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтями 629, 651 ЦК України, встановлено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно умов передбачених частиною другою даної статті. Так як, позивач не є стороною договору, який був укладений між його бабою-Гонець [PERSON] та фермерським господарством " Степове", не погоджується на внесення змін до його умов, пунктом 40 даного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, відповідач користується на даний час земельною ділянкою власником якої є позивач, тому суд вважає, що представник відповідача, на підставі ст. 60 ЦПК України, не довів, що пункт 40 даного договору оренди землі від 17.01.2008 року не є самостійною і достатньою підставою для припинення договірних відносин, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved