Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення ним повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON], кожний окремо, визнали частково в частині стягнення з [PERSON]П аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21 вересня 1996 року та стали проживати разом до травня 2009 року. Під час спільного проживання в них народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьком є, відповідач по даній справі [PERSON] На даний час сторони розірвали шлюб та проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина регулярно в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до цивільного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка, мати неповнолітньої дитини несе обовязок по утриманню дитини, у звязку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, повязаних з утриманням дитини. Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітньої дитини, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, навчання, а також інших потреб для дитини цього віку. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON]П на даний час має постійний заробіток, але у нього на вихованні перебуває ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також має повнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 46). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити заявлений до стягнення розмір стягнення аліментів з 1/4 % до 1/6 %. Позивачка, [PERSON], також має на вихованні малолітню доньку, на даний час не працює, інших доходів не має. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Позивачка звернулася до суду з даним позовом 20 квітня 2017 року, а тому проводити стягнення аліментів потрібно з дня пред'явлення позову тобто з 20 квітня 2017 р. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, те що сторони звільнені від сплати судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: partial