Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2012 року мала місце ДТП, в якій водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21011 реєстраційний номер № [NUMBER], що рухався по вул.Салютній в напрямку вул.Каткова в м.Кривому Розі, не справився з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3307 КО-413, реєстраційний номер 509 03 АА під керуванням водія [PERSON] Серед пасажирів ВАЗ 21011 була його дружина [PERSON], [INFO], яка зазнала численних тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які призвели до її смерті. Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року, який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі зазначеної в санкції статті - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2700 грн, пов'язаної з витратами на організацію поминального обіду та моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях через втрату дружини та матері його дітей, яку позивач оцінює в 100000 грн. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована СК АТ "Страхова група "ТАС", тому, враховуючи, що заявлені ним вимоги про відшкодування моральної шкоди перевищують встановлений ліміт відповідальності страховика, відшкодування завданих йому моральних збитків в сумі 2550,00 грн просив стягнути з СК АТ "Страхова група "ТАС" , а з відповідача - 97 450 грн. Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2012 року мала місце ДТП, в якій водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21011 реєстраційний номер № [NUMBER], що рухався по вул.Салютній в напрямку вул.Каткова в м.Кривому Розі, не справився з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3307 КО-413, реєстраційний номер 509 03 АА під керуванням водія [PERSON] Серед пасажирів ВАЗ 21011 була її мати [PERSON], [INFO], яка зазнала численних тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які призвели до її смерті. Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року, який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі зазначеної в санкції статті - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2320,55 грн, пов'язаної з витратами на організацію поминального обіду та моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях через втрату матері, яку позивач оцінює в 100000 грн. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована СК АТ "Страхова група "ТАС", тому, враховуючи, що заявлені ним вимоги про відшкодування моральної шкоди перевищують встановлений ліміт відповідальності страховика, відшкодування завданих їй моральних збитків в сумі 2550,00 грн просила стягнути з СК АТ "Страхова група "ТАС" , а з відповідача - 97 450 грн. Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2012 року мала місце ДТП, в якій водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21011 реєстраційний номер № [NUMBER], що рухався по вул.Салютній в напрямку вул.Каткова в м.Кривому Розі, не справився з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3307 КО-413, реєстраційний номер 509 03 АА під керуванням водія [PERSON] Позивач була пасажиром ВАЗ 21011 та внаслідок ДТП зазнала численних тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які призвели до встановлення їй ІІ групи інвалідності. Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року, який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі зазначеної в санкції статті - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Діями відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яку позивач оцінює в 45000 грн., і просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з стягнути з СК АТ "Страхова група "ТАС" в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн. Позивачі [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], 2002р.н., звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2012 року мала місце ДТП, в якій водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21011 реєстраційний номер № [NUMBER], що рухався по вул.Салютній в напрямку вул.Каткова в м.Кривому Розі, не справився з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем ГАЗ 3307 КО-413, реєстраційний номер 509 03 АА під керуванням водія [PERSON] Серед пасажирів ВАЗ 21011 була дружина [PERSON] і мати [PERSON],[PERSON] - [PERSON], яка працювала у відповідача - КЗ "Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги" на посаді сестри медичної, зазнала численних тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які призвели до її смерті. 23 січня 2012 року відповідно до наказу № 17-Р територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області було утворено спеціальну комісію по розслідуванню групового нещасного випадку, за результатами якого комісією було складено акт від 21 лютого 2012 року форми Н-1 та акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 21.02.2012 року форми Н-5. Вказаними актами, а також постановами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні, підтверджується вина відповідача КЗ "Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги", у загибелі [PERSON] Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року, який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі зазначеної в санкції статті - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 3950 грн, яку позивач просить стягнути з останнього. Крім того, позивачі [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], 2002р.н., просять стягнути з відповідача КЗ "Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги" по 500000 грн кожному, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, яка полягає в душевних стражданнях, внаслідок загибелі дружини та матері. Представник відповідача КЗ Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги в запереченні на позов (доданий в рамках кримінального провадження: т4 кр справи а.с. 207-215) зазначав, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв"язку з виконанням трудових (службових) обов"язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Зазначив, що [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки може нести відповідальність за спричинену шкоду, а Комунальний заклад Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги не мав і не має жодного відношення до даної частини власності свого співробітника. В задоволенні цивільного позову - представник відповідача просив суд відмовити в повному обсязі. Представник відповідача: Акціонерного товариства Страхова група ТАС (приватне) в запереченні на позов (доданий в рамках кримінального провадження: т4 кр. Справи а.с. 179-180) в частині моральної шкоди зазначено, що максимальний ліміт щодо відшкодування моральної шкоди становить 2550,00 грн., - тому визнають лише в рамках даної суми. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє в в інтересах неповнолітнього [PERSON], 2002р.н., в судове засідання не з'явились. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], 2002р.н - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача АТ "Страхова група "ТАС" - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що моральну шкоду зможуть виплатити в сумі передбаченій договором страхування, та на підставі рішення суду. Щодо матеріальної шкоди, - зазначила, що добровільно виплатили. Представник відповідача КЗ "Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги" - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що [PERSON] не був водієм, не виконував трудові обов,язки в той час коли відбулось ДТП, тому КЗ Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги не повинен відшкодовувати шкоду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги в частині матеріальної шкоди визнав повністю, просив зменшити суму моральної шкоди та розглянути справу за його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного 23.09.2014р. вироком Інгулецького районного суду [PERSON] визнаний винним за ч.3 ст. 286 КК України (а.с.4-13 т1). Ухвалою апеляційного суду від 21.07.2016р. вказаний вирок скасовано в частині цивільного позову та направлено на новий розгляд в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства, в іншій частині вирок залишено без змін (а.с.19-22 т.1). Вказаним вироком встановлено: 20 січня 2012 року, приблизно об 11 годині 55 хвилин, підсудний [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер - ч 6770 ДП, здійснював рух по проїжджій частині вул. Салютна, м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, зі сторони смт. Широке в напрямку ж/м Інгулець. На шляху прямування, в районі водонасосної станції ж/м Інгулець, розташованої за адресою вул. Желтонога, буд. 16, що на території Інгулецького району м.Кривого Рогу, водій [PERSON] не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров'я громадян, і проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість руху на засніженому, і відповідно слизькому дорожньому покритті, внаслідок чого втратив можливість контролювати рух свого автомобіля і допустив виїзд його на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення правою бічною поверхнею його автомобіля з передньою частиною, що рухається в зустрічному напрямку, автомобіля ГАЗ 3307 КО-413, реєстраційний номер 509 03 АА під керуванням водія [PERSON], чим [PERSON] в результаті необережних дій, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б) і 12.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання [PERSON] вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої: -пасажиру автомобіля ВАЗ 21011 [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: переломів лівої ключиці, 1-2 ребер зліва з пошкодженням тканини легені, компресійного перелому 2-го поперекового хребця, перелому гілки лонної кістки; розриву печінки, гематоми і мілких надривів тканини підшлункової залози, гематоми брижі тонкої кишки, які в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 46-Е від 18.04-21.04.2012 року; -пасажиру автомобіля ВАЗ 21011 [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої плечової кістки в середній третині; множинних двосторонніх переломів ребер по заднім лініях, з пошкодженням уламками реберної плеври і тканини легенів, розривів міжреберних проміжків, часткового відшаровування м'яких тканин спини від хребта і ребер. Повного розриву хребта в грудному відділі. Розриву лівого купола діафрагми, через який, в плевральну порожнину зміщені шлунок і петлі кишечника; горизонтального переривчастого смугастого синця передньої черевної стінки над лоном і, відповідно йому, просякуючий крововилив у м'які тканини. Перелому гілок правої лонної і сідничних кісток, просякуючий крововилив у тазову клітковину; часткового відшаровування сечового міхура і м'яких тканин в ділянці перелому. Розтрощення та численних розривів тканини печінки, крововиливу в печінково-діафрагмальну зв'язку. Розтрощення селезінки. Відриву кореня брижі тонкого кишечника та численних розривів брижі. Крововиливу поза черевну і ниркову клітковину. Відриву правої нирки, розриву тканин обох нирок. Неповного напівциркулярного розриву черевного відділу аорти. Крововиливи під капсулу і в тканину підшлункової залози; синців і саден правої нижньої кінцівки; блідості шкіри, слизових оболонок і трупних плям; близько 2,7 л. рідкої крові та згортків у черевній і плевральних порожнинах; недокрів'я внутрішніх органів; рідкого стану крові; блідо-червоних плямистих крововиливів під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), які у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і даному випадку спричинили смерть, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 10-Е від 31.01-02.02 .2012 року. Між виявленими ушкодженнями та смертю потерпілої є прямий причинно-наслідковий звязок; - пасажиру автомобіля ВАЗ 21011 [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: блідо-червоного невиразного крововиливу у м'які тканини лівої тім'яно-потиличної області голови; плямистого блідо-червоного субарахноїдального крововиливу лобних частин головного мозку; числених двобічних переломів ребер по заднім анатомічним лініям, з пошкодженням уламками тканини легенів; неповного поздовжнього розриву 6-го міжреберного проміжку зліва. Напівциркулярного розриву нисхідного відділу аорти та просякуючого крововиливу в клітковину середостіння. Крововиливу в прикореневу ділянку легенів; числених розривів селезінки по зовнішній поверхні; просякуючого крововиливу у поза черевну клітковину і клітковину правої нирки; надривів тканини правої нирки у кореня; поверхневої дрібної різаної ранки тилу правої кисті; синців правого плеча, обох стегон по внутрішній поверхні; блідості шкіри, слизових оболонок і трупних плям; близько 1,7 л. рідкої крові в плевральних порожнинах (більшість ліворуч), невеликої кількості крові в черевній порожнині. Недокрів'я внутрішніх органів; рідкого стану крові; блідо-червоних плямистих крововиливів під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова), які у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і даному випадку спричинили смерть, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 11-Е від 31.01-02.02.2012 року. Між виявленими ушкодженнями та смертю потерпілої є прямий причинно-наслідковий звязок; - пасажиру автомобіля ВАЗ 21011 [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забійної рани потиличної області голови. Закритої травми грудей і живота; правобічного гемотораксу, гемоперитонеума; розриву і розтрощення селезінки, численних розривів печінки, позачеревної гематоми. Геморагічного шоку; забійної рани потиличної області голови та, відповідно їй, вогнищевого крововиливу у мякі тканини; синців правої половини обличчя; синців: правого плеча, передпліччя, обох кистів; спини, правої поперекової області та ділянки правого крила таза, правого стегна та гомілки, обох стоп. Числених переломів ребер справа по різним анатомічним лініям. Забію тканини правої легені. Крововиливу у заднє середостіння вздовж грудного відділу аорти. Крововиливу в зв'язковий апарат внутрішніх органів. Поширенного крововиливу у правий купол діафрагми. Числених тріщин і розривів тканини печінки. Крововиливу в жирову клітковину правої нирки; вираженого недокрів'я внутрішніх органів; рідкого стану крові; плямистих блідо-червоних крововиливів під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова), які у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і даному випадку спричинили смерть, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 12-Е від 31.01-02.02 .2012 року. Між виявленими ушкодженнями та смертю потерпілої є прямий причинно-наслідковий звязок. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки зазначені вище обставини встановлені вироком Інгулецького районного суду, який було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, додатковому доказуванню вони не підлягають, і суд вважає встановленим, що позивачам завдано шкоду внаслідок дій відповідача [PERSON] 20.01.2012р. померла [PERSON] (а.с.26 т2 кр справи), [PERSON] (а.с.154 т2 кр справи), [PERSON], що не оспорювали та визнали сторони. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушених прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4, з подальшими змінами Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4, з подальшими змінами Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. [PERSON] практики Європейського суду з прав людини в справах: Гольм проти Швеції від 25 жовтня 1993 року., Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, "Костичев проти України", Ніколова проти Болгарії (1999 р.), "Комінґерсолл С. А." проти Португалії, де судом було встановлено, що вчинення злочину щодо потерпілого вже є підтвердженням завдання останньому моральної шкоди. Відповідно до Страхового поліса №АА/4473676 Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як користувача автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер - ч 6770 ДП була застрахована в АТ СГ ТАС, за шкоду заподіяну життю та здоров,ю (на одного потерпілого) 100000грн (а.с.106 т2 кр справи). П.22.3 ст 22 ЗУ «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент настання страхового випадку, передбачено, що страховик відшкодовує потерпілому моральну шкоду, передбачену п.1,2 частини 2 ст 23 ЦК України. Сторони по справі не оспорювали та визнавали, що позивачі, внаслідок вказаного ДТП, отримали моральні страждання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була пасажиром вказаного автомобіля яким керував [PERSON] та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, внаслідок тривалого лікування, яке триває по теперішній час, отримала інвалідність, непрацездатність (а.с.61-66 т5 кр. справи) - [PERSON] зазнала моральних страждань. [PERSON] визначила загальний розмір моральної шкоди 50000 грн, та просила 5000 грн. стягнути з АТ СГ ТАС на підставі п.22.3 ст 22 ЗУ «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а 45000 грн з [PERSON] Суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] доводиться чоловіком загиблої [PERSON], яка була пасажиром в автомобілі яким керував [PERSON] та внаслідок вказаного ДТП загинула. [PERSON] отримав моральні страждання у зв,язку із загибеллю його дружини, він втратив близьку людину, було порушено його звичайний спосіб життя, він переніс стрес через ці події, переживання. [PERSON] визначив загальний розмір моральної шкоди 100000 грн, та просив 2550грн. стягнути з АТ СГ ТАС на підставі п.22.1 ст 22 ЗУ «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а 97450 грн з [PERSON] Суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] доводиться донькою загиблої [PERSON], яка була пасажиром в автомобілі яким керував [PERSON] та внаслідок вказаного ДТП загинула. [PERSON] отримала моральні страждання у зв,язку із загибеллю її матері, вона втратила близьку людину, було порушено її звичайний спосіб життя, вона перенесла стрес через ці події, переживання. [PERSON] визначила загальний розмір моральної шкоди 100000 грн, та просила 2550грн. стягнути з АТ СГ ТАС на підставі п.22.1 ст 22 ЗУ «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а 97450 грн з [PERSON] Суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Відповідно до ст.. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, орендитощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Внаслідок неправомірних дій [PERSON], внаслідок яких загинули близькі родичі позивача [PERSON] та позивача [PERSON], та позивача [PERSON] - позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду, оскільки він поніс витрати на організацію поминального обіду на суму 2700грн (а.с.18-27,81 т5, а.с.71-73 т3 кр. Справи ), а позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду, оскільки вона понесла витрати на організацію поминального обіду на суму 2320,55 грн. (а.с.200-206 т4 кр справи). Позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] загинула його дружина [PERSON], та у зв,язку з цим він мав витрати на поховання в загальному розмірі 16267грн (а.с.157 т3 кр справи), частину з яких 12317 грн відшкодовано добровільно АТ СГ ТАС, а залишок в сумі 3950грн. просив стягнути з відповідача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] визнав позови в частині стягнення матеріальної шкоди, - таким чином дані вимоги підлягають задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків. [PERSON] станом на 20.01.2012р. був двірником Карпівської амбулаторії (а.с.112 т3 кр справи), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також перебували у трудових відносинах з КЗ Широківський ЦПМСД, [PERSON] по 20.01.2012р. преребувала на лікарняному, що встановлено в акті Н-5. [PERSON] розслідування групового нещасного випадку (а.с.108-110 т1), затвердженого 21.02.2012 року (форми Н-5), стосовно [PERSON] зазначено, що нещасний випадок з [PERSON] визнано таким, що не пов,язаний з виробництвом. Комісія дійшла висновку, що особами, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є [PERSON] та [PERSON] завідувач Карпівської амбулаторії. Вказано обставини за яких стався нещасний випадок: 19.01.2012р. працівники Карпівської амбулаторії КЗ Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги повідомили фельдшера [PERSON] про те, що сестри медичні [PERSON], [PERSON] повинні 20.01.2012р. поїхати до КЗ Широківський ЦПМСД зі звітами. 20.01.2012р. [PERSON], запропонував [PERSON], [PERSON], [PERSON] поїхати на його автомобілі, та о 08:30 годин вони поїхали. Об 11:30 годин закінчивши службові справи вказані особи збирались їхати назад до с. Карпівка, та молодша сестра [PERSON] попросила, щоб вони її підвезли т.як. вона перебувала на амбулаторному лікуванні по 20.01.2012р. Приблизно об 11:55 годин 20.01.2012р. відбулось зазначене ДТП в якому загинули близькі родичі позивачів та отримала тілесні ушкодження позивач [PERSON] Суд зазначає, що враховуючи вказаний акт, яким даний нещасний випадок за участю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано таким, що пов,язаний з виробництвом та складено [PERSON] за формою Н-1 (щодо [PERSON] акт форми Н-1 не складався оскільки 20.01.2012р. вона перебувала на лікарняному (а.с.105-107 т1)), і таким чином суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], який діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], 2002р.н., до КЗ Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги підлягає частковому задоволенню, - оскільки доведено, що [PERSON] був працівником вказаної установи, та возив загиблих та постраждалу на здачу звіту, як зазначено в п.6 акту форми Н-5. Суд вважає, що з урахуванням втрат позивачів, а саме того, що вони втратили рідну людину [PERSON], яка доводилась матір,ю [PERSON] та [PERSON], та дружиною [PERSON] (а.с.16,17,18,27-30 т3 кр справи), суд вважає необхідним стягнути з відповідача, працівником яких був [PERSON] (а.с.35 т3 кр справи), та в робочий час возив медичних сестер для здачі звіту до КЗ Широківська ЦПМСД, необхідно стягнути по 100000 грн кожному. На підставі викладеного та

Outcome: partial