Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація в інтересах дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; - передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] для подальшого влаштування органу опіки та піклування - Дубровицькій районній державній адміністрації. Свої вимоги мотивує тим, що на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей Дубровицької райдержадміністрації перебувають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у зв'язку з ухиленням їх матері [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. У свідоцтвах про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] батьком вказаний [PERSON], який по відношенню до [PERSON] визнав своє батьківство. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням суду від 22.05.2012 року було розірвано. У свідоцтві про народження [PERSON] відомості про батька внесені відповідно до ст.135 СК України. Дана сім'я перебуває на постійному контролі виконкому Трипутнянської сільської ради, служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді з часу народження першої дитини [PERSON]. [PERSON] постійно ухиляється від виховання малолітніх дітей. З дня народження і по сьогоднішній час малолітній [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] в с.Залішани Дубровицького району. Мати за дитиною не доглядає, нічого дитині не купує, не цікавиться її здоров'ям, ухиляється від виховання дитини тривалий період. Неодноразово [PERSON] повідомляла, що хоче віддати дітей в державні заклади. Однак, працівники соціальних служб з нею проводили профілактичну роботу щодо недопущення влаштування дітей в державні заклади та які переваги матимуть діти, якщо будуть виховуватися в сім'ї. З 2009 року [PERSON] постійно змінювала місце свого проживання, по декілька разів на рік вона могла перебувати в с.Кривиця, с.Зелень, с.Залужжя, с.Селець, м.Дубровиця, с.Лютинськ, с.Любиковичі Сарненського району. Під час проведення обстежень умов проживання в будинках, розташованих в с.Селець, с.Лютинськ, м.Дубровиця в кімнатах був безлад, підлога немита, посуд брудний, одяг невипраний, постільна білизна відсутня. Зі слів її батьків, їх дочка приводила в будинок різних чоловіків. Внаслідок таких дій постійно страждали діти, хоча на їх утримання та належне забезпечення всім необхідним щомісячно [PERSON] отримувала соціальні виплати. Тільки за 2014 рік остання отримала понад 54 тис. грн. Під час кожного відвідування сім'ї [PERSON] в будинку були антисанітарні умови для проживання, брудно, дитячий одяг невипраний, продукти харчування відсутні, скрізь сміття, порозкидані речі, неприємний різкий запах. За допомогою служби у справах дітей та виконкому Трипутнянської сільської ради влітку 2014 року [PERSON] сплатила власникам за житловий будинок в с.Селець 18 тис. грн. і разом з дітьми поселилася в ньому. Рекомендацій щодо приведення житлового помешкання у належний стан та створення умов для проживання та виховання дітей у даному будинку, [PERSON] не виконала. При черговому обстеженні умов проживання в будинку було неприбрано. грязно, також збиралися різні компанії. Тому 11 грудня 2014 року було прийнято розпорядження голови райдержадміністрації про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у матері у зв'язку з тим, що в сім'ї виникла загроза здоров'ю дітей. Однак, 12 грудня 2014 року малолітнього [PERSON] на тимчасове проживання забрав в свою сім'ю його рідний дядько [PERSON], житель с.Колки Дубровицького району. Батько 3 старших дітей [PERSON] їх вихованням теж не займається. Після проведення з ним профілактичної бесіди, він не виявив бажання взяти на виховання дітей, тому що він працює у м.Києві. Після відібрання дітей від матері, батько не приїхав та не забрав дітей, хоча, як він повідомив сам, знав про зазначені обставини. А тому є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задоволити у повному обсязі. В обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Прокурор просила суд задоволити позов у повному обсязі. Згідно поданої заяви, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки не є біологічним батьком дітей. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та просить не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.10.2009 року (а.с.6), свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.02.2011 року (а.с.7) та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.01.2013 року батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.04.2014 року (а.с.9) батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.10) відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 31, 37, 92, 93) вбачається, що комісія служби у справах дітей районної державної адміністрації зазначала, що умови проживання [PERSON] незадовільні, порушені санітарно-гігієнічні норми чистоти та становлять загрозу здоров'ю малолітніх дітей. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.29) комісія служби у справах дітей районної державної адміністрації прийшла до висновку, що у сім'ї [PERSON] та [PERSON] створені умови для проживання онука [PERSON] Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11 грудня 2014 року №238 (а.с.4) вирішено у [PERSON] негайно відібрати дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту вилучення дитини з сім'ї від 11.12.2014 року (а.с.33) діти направлені до приймального відділення КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ" з подальшим влаштуванням до дитячого відділення для проведення медичного обстеження, а у разі необхідності, лікування дітей. Згідно вищевказаного розпорядження від 11 грудня 2014 року №238 [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON], постійно проживає в сім'ї бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні малолітнього [PERSON], [INFO] з лікарні на тимчасове проживання забрав у свою сім'ю його рідний дядько [PERSON] Адміністрація КЗ "Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини" (а.с.91, 122), куди в подальшому були влаштовані діти, повідомила, що батьки малолітніх вихованців [PERSON] та [PERSON] не відвідували їх, жодних листів та запитів від батьків чи родичів на адресу будинку дитини не надходило. З висновку органу опіки і піклування - Дубровицької райдержадміністрації "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей" (а.с.45-46) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання дітей, не створили належних умов для проживання, не піклувалися про їх фізичний розвиток, а тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, дії [PERSON] та [PERSON], які вони чинять відносно своїх дітей, є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Частина 6 ст.19 СК України передбачає, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Слід зазначити, що висновок органу опіки та піклування має базуватися на ретельному з'ясуванні обставин справи та має лише рекомендаційний характер. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" у пункті 15 зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка [PERSON], на відміну від відповідача [PERSON], пояснила своє ставлення до дітей, яке є позитивним, однак за наявності обставин, не залежних від неї самої, вона не може у повному обсязі здійснювати свої обов'язки по утриманню дітей. Закон чітко визначив підстави позбавлення батька, матір батьківських прав, які закріплені у ст.164 СК україни. У судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Однак, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що недостатність засобів для виховання та утримання дитини не може свідчити про винну, усвідомлену, протиправну поведінку батьків, що призводить до ухилення останніх від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дитини. У даному випадку, захист прав та інтересів дитини може відбутися таким правовим засобом, як відібрання дитини в батьків без позбавлення їх батьківських прав. Зазначений правовий засіб - відібрання дитини приведений в дію, про що свідчить проаналізоване вище розпорядження голови райдержадміністрації від 11.12.2014 року. Для позбавлення батьківських прав за підставами, вказаними позивачем, необхідно довести, що дитина проживає із цими батьками. Тому суд рахує, що якщо дитина виховується в інших осіб, то позбавлення батьківських прав, в даному випадку матері, яка проти цього заперечила, втрачає будь-який сенс. Пленум Верховного суду України у постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав роз'яснення, як вийти з цієї ситуації за допомогою інших правових методів, а саме вказав, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Оскільки питання про відібрання дитини уже вирішене, а підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] судом не встановлено, тому суд рахує на необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей для уникнення в подальшому підстав для позбавлення її батьківських прав. Крім того, слід зазначити, що доводи представника позивача про те, що діти проживають в інших сім'ях та знаходяться в будинку дитини а також те, що [PERSON] не піклується про дітей, участі у вихованні не бере, не відвідує дітей та не цікавиться їх життям, чим ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дітей. Зважаючи на те, що в діях батька дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - відповідач [PERSON] вбачається винна поведінка, оскільки останній, крім того, що не цікавиться життям дітей, ще й проживає за межами Дубровицького району, а саме в м.Києві та не заперечує, що не може забрати дітей на виховання та не змінив ставлення до виховання дітей в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно його дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що необхідно позбавити батьківських прав [PERSON], а в позбавленні батьківських прав [PERSON] слід відмовити. Беручи до уваги те, що у позовній вимозі про стягнення аліментів на утримання дітей позивач не вказав конкретного на чию користь необхідно стягувати аліменти (стягувача), тому дана вимога не може бути задоволена.

Outcome: approved