Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Львівська міська рада звернулась до суду з вимогами до [PERSON], за участю третіх осіб - [PERSON], Управління комунальної власності ЛМР, ЛКП «Центральне» про витребування у відповідача на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення з індексом 20-1; 20-2, загальна площа 25,9 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язання повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради; скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказаний об'єкт нерухомого майна, здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н.І. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, підставою виникнення права власності є рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова № 192 від 14.04.1987 року. Вказане приміщення є окремо стоячою будівлею, що знаходиться на земельній ділянці, яка належить територіальній громад м. Львова.18.10.2016 року приватний нотаріус Загвойська Наталія Ігорівна Львівського міського нотаріального округу Львівської області приймає Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31910442 від 18.10.2016 щодо об'єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень з індексом 20-1; 20-2, загальна площа 25.9 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності: реєстраційне посвідчення, серія та номер: б/н, виданий 01.03.2001, видавник: Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації: розпорядження, серія та номер: 93. виданий 22.02.2001, видавник: Галицька районна адміністрація, власник: приватне підприємство "АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС". В подальшому, шляхом неодноразових відчужень (договорів купівлі-продажу) спірне майно вибуло з комунальної власності, без згоди Львівської міської ради, і на даний час зареєстроване право власності на ці нежитлові приміщення за [PERSON]. Крім того, позивач вказує на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32082790 від 27.10.2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1057482146101 щодо об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 25,9 кв.м. за адресою : [ADDRESS] грубо порушує права Львівської міської ради, оскільки: рішення про передачу у власність [PERSON] чи іншим фізичним, юридичним особам щодо об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 25,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Львівською міською радою не приймалось; Львівську міську раду обмежено в праві вільно володіти, розпоряджатись, користуватись комунальним майном та земельною ділянкою. Внаслідок вибуття вказаного нежитлового приміщення із комунальної власності було порушено права, майнові інтереси законного власника майна - територіальній громаді м. Львова, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши думку учасників представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування серед іншого є земля та природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно ч.1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Львівська міська рада, у відповідності до ст.10 Закону України «Про місцеве урядування в Україні», є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України та іншими законами України. Згідно ст.80 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб'єктами права комунальної власності. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, реєстраційний номер майна: 7563603, загальною площею 2142,1 кв.м., дата прийняття рішення про державну реєстрацію 22.09.2004 року. Підставою виникнення права власності є рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова № 192 від 14.04.1987 року. Означений будинок є окремо стоячою будівлею, що знаходиться на земельній ділянці, яка належить територіальній громад м. Львова. Як вбачається із матеріалів справи, 18.10.2016 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Загвойською Н.І. прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31910442 від 18.10.2016 року щодо об'єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень з індексом 20-1; 20-2, загальна площа 25.9 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності: реєстраційне посвідчення, серія та номер: б/н, виданий 01.03.2001 року, видавник: Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації: розпорядження, серія та номер: 93. виданий 22.02.2001 року, видавник: Галицька районна адміністрація, власник: приватне підприємство "АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС". Згідно архівних даних Галицької районної адміністрації за даним номером, а саме номером 93 зареєстровано розпорядження Галицької районної адміністрації за іншою датою - 26.01.2001 р. "Про надання дозволу на укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] від імені неповнолітніх дітей", а 22.02.2001 р. за іншим номером видавалось розпорядження Галицької районної адміністрації № 185 "Про затвердження акту зрізування та формування дерев". В подальшому приватне підприємство "АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС" на підставі договору, серія та номер: 812, виданий 20.10.2016 року, видавник: Загвойська Н.І., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу, відчужує вказані нежитлові приміщення [PERSON]. 20.10.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Наталією Ігорівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31983973 від 21.10.2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1057482146101, власники: [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER], виданий 28.09.1999, видавник: Галицький РВ ЛМУ УМВСУ 27.10.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Наталією Ігорівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32082790 від 27.10.2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1057482146101. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Наталією Ігорівною зареєстровано право власності за [PERSON] на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення з індексом 20- 1: 20-2, загальна площа 25,9 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна є договір, серія та номер: 838, виданий 26.10.2016, видавник: Загвойська Н.І., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 388 ч.1 п.3 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Ураховуючи вимоги ст.10 ЦПК України та виходячи зі змісту ст. 388 ч. 1 п. 3 ЦК України, власник зобов'язаний довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі, а набувач довести, що він придбав майно за відплатною угодою й що він не знав і не міг знати про те, що придбаває майно в особи, якій не належить право його відчуження. Між управлінням комунальної власності Львівської міської ради та Громадською організацією інвалідів "Галицька Надія" укладено договір оренди від 28.02.2011 року № Г-7728-11. Громадська організація інвалідів "Галицька Надія" прийняла в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 25,9 кв.м., а саме нежитлові приміщення першого поверху, що позначені в технічній документації під літерами 20-1, 20-2, які розташовані в будівлі А-4, за адресою : [ADDRESS]. Тобто, нежитлові приміщення загальною площею 25,9 кв.м. першого поверху, що позначені в технічній документації під літерами 20-1, 20-2, які знаходились в комунальній власності Львівської міської ради та укладались договори оренди з фізичними та юридичними особами, в подальшому шляхом неодноразових відчужень (договорів купівлі-продажу) вибуло з комунальною власності, без згоди Львівської міської ради, і на даний час зареєстроване право власності на ці нежитлові приміщення за [PERSON]. Як безспірно встановлено в судовому засіданні та доведено позивачем, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32082790 від 27.10.2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1057482146101 щодо об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 25,9 кв.м. за адресою : [ADDRESS] грубо порушує права Львівської міської ради, оскільки: рішення про передачу у власність [PERSON] чи іншим фізичним, юридичним особам щодо об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 25,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Львівською міською радою не приймалось; Львівську міську раду обмежено в праві вільно володіти, розпоряджатись, користуватись комунальним майном та земельною ділянкою. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Згідно із пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України). Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved