Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

13.02.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 2000 грн щомісячно, починаючі з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем по справі він перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.02.2018. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Вони мешкають окремо з 2014 року, за різними адресами. Незважаючи на те, що на його піклуванні та утриманні знаходиться дитина, відповідач ніякої матеріальної допомоги або моральної підтримки не надає, повністю ігнорує дитину. На його неодноразові прохання до відповідача про надання допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина зареєстрована за адресою відповідача, але він там ніколи не мешкав. Син постійно мешкає з ним та знаходиться на його вихованні та забезпеченні. Відповідач не повідомляє про своє основне місце роботи і приховує свої заробітки, тому просив стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі (а.с. 1-3). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 13 березня 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 08.05.2018. 08.05.2018 за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи. 19.06.2018 відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати чи іншого доходу батька щомісячно, починаючи з дня подання зустрічної позовної заяви. На обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначила, що 09.09.2011 був укладений шлюб, який зареєстрований Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 92. На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09.02.2018 по справі № 621/2820/17 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею в [ADDRESS]. Відповідач не бажає в добровільному порядку брати участь в утриманні дитини. Тому, вона змушена звернутися до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина та вважала за доцільне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. Відповідач працює на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи "Диканівська виправна колонія № 12", та отримує стабільний дохід, який є достатнім для сплати аліментів (а. с. 29 - 31). 19.06.2018 позивач [PERSON] на судовий розгляд не з'явився, в судовому засіданні суд прийняв до спільного розгляду зустрічну позовну заяву, ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.08.2018. 26.06.2018 відповідач [PERSON] подала відзив на первісну позовну заяву, в якому заперечувала проти позову мотивуючи тим, що дитина дійсно проживає з нею та перебуває на її утриманні (а. с. 48 - 50). 22.08.2018 в зв'язку з неявкою позивача (відповідача за зустрічним позовом) - [PERSON] після прийняття зустрічного позову, підготовче засідання було відкладено. 05.10.2018 в зв'язку із вимкненням енергопостачання підготовче засідання було відкладено. 23.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 28.12.2018 та 08.02.2019 судовий розгляд відкладено в зв'язку з неявкою позивача (відповідача за зустрічним позовом) - [PERSON] 12.03.2019 відповідач (позивач за зустрічним позовом) - [PERSON] та представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - [PERSON] під судового засідання просили розглянути справу по суті за відсутності позивача (відповідача за зустрічним позовом) - [PERSON], просили відмовити у первісному позову та підтримали зустрічну позовну заяву у повному обсязі з підстав викладених у зустрічній позовній заяві та відзиві на первісний позов. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) - [PERSON], який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом за місцем проживання та за місцем роботи (а. с. 20, 26, 71, 75, 80, 84, 89, 93, 94), та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 88), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання. Дотримуючись передбачених статтями 11-13 ЦПК України основних засад цивільного судочинства, якими є: пропорційність у цивільному процесі, змагальність сторін, диспозитивність цивільного судочинства, суд вирішив спір по суті за відсутності позивача (відповідача за зустрічним позовом) - [PERSON] Вислухавши відповідача (позивача за зустрічним позовом) та представника відповідача (позивача за зустрічним позовом), дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Даними копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER], підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 34). Згідно відомостей паспорта Серія [NUMBER] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4, 28). Даними довідки Державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)" №1/2/1-543 від 26.12.2017 підтверджується, що прапорщик внутрішньої служби [PERSON], який перебуває на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)", був у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку з 11.10.2013 по 29.06.2016 (а. с. 6). З довідки Слобожанського дошкільного навчального закладу №4 №93 від 29.12.2017 вбачається, що [PERSON], [INFO], відвідував Слобожанський дошкільний навчальний заклад №4 з 21.12.2015 по 01.03.2017. [PERSON] до дошкільного закладу приводив та забирав батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Інколи, дуже рідко, приводила та забирала дитину з дошкільного закладу мати [PERSON] Оплата за харчування дитини в дошкільному закладі проводилась в повному обсязі та своєчасно батьком [PERSON] (а. с. 7). З довідки КЗОЗ "Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" №14 від 05.01.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], який мешкає в [ADDRESS], на "Д" обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Слобожанське не перебуває. До медичного закладу дитина приходить у супроводі батька. Із перенесених захворювань ГРВІ, гострий бронхіт - 3-4 рази на рік (а. с. 8). З актів обстеження, складених 14.01.2018 депутатом Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області Стародубцевою Т. О., в присутності свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1953 року народження, батько, [PERSON], 1979 року народження, син, [PERSON], 1976 року народження, дочка. Фактично проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - онук. Дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON], 2013 року народження, з народження і до теперішнього часу (а. с. 9, 10). Згідно довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 23.02.2018 та копії паспорта Серія [NUMBER] [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15, 33). З довідки КП "Жилкомсервіс" дільниця №24 № 579 від 13.02.2018 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], з 06.04.2005, [PERSON], [INFO], з 08.11.2006, [PERSON], [INFO], з 12.12.2013 року (а. с. 35). Даними довідок Державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)" №1/2/1-1 від 04.01.2018, № 1 від 04.01.2018 та № 13 від 02.04.2018 підтверджується, що прапорщик внутрішньої служби [PERSON] проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 16.03.2007 (наказ Диканівської виправної колонії управління УДДУзПВП в Харківській області (№ 12) від 16.03.2007 № 18 о/с) по теперішній час, на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи "Диканівська виправна колонія (№ 12)" з 07 липня 2017 року (наказ державної установи "Диканівська виправна колонія (№ 12)" від 07.07.2017 96 о/с). Спеціальне звання - прапорщик внутрішньої служби присвоєне наказом ДВК (№ 12) № 46 о/с від 12.04.2013. За період з 01.01.2017 по 31.12.2017 нараховано заробітну плату в розмірі 65 155 грн 43 к. та за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 нараховано заробітну плату в розмірі 24 025 грн 13 к. (а. с. 36-38). З медичної картки амбулаторного хворого №2736503, довідки Харківської міської дитячої поліклініки № 1, виписок із медичних карток стаціонарного хворого № 1310, № 2189 Харківської міської клінічної лікарні № 5, листків непрацездатності вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Харківській міській дитячій поліклініці № 1, в квітні та червні 2018 [PERSON] перебував в стаціонарному відділенні Харківської міської клінічної лікарні № 5, за дитиною доглядала [PERSON] (а. с. 51 - 59). З фіскальних чеків та товарного чеку, наданих [PERSON], вбачається, що 15.06.2018 нею були куплені дитяче ортопедичне взуття, велосипед дитячій (а. с. 60, 68). Також, [PERSON] займається в Голландському футбольному центрі раннього розвитку "Футбік", строком на 10 місяців, що підтверджується договором від 17.05.2018 та квитанціями про сплату за навчання матір'ю дитини [PERSON] (а. с. 60 - 65). Довідкою ФО-П [PERSON] від 11.05.2018 вбачається, що [PERSON] отримує консультації з підготовки до школи (читання, математики, письма, англійської мови та художньої творчості), а також консультації логопеда, свого сина [PERSON] з 11.05.2018 (а. с. 66, 67). Відомостями виписки ПАТ КБ "Приватбанк" по картковим рахункам, відкритим на [PERSON], підтверджуються її витрати на потреби дитини (а. с. 69 - 70). Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) - [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що станом на час звернення до суду з позовом 13.02.2018 та в подальшому малолітній син проживає з ним, а матір дитини проживає від дитини окремо. Так, інформація КЗОЗ "Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 05.01.2018 (а. с. 8) не містить відомостей про місце проживання дитини та стосується часу до виникнення спору щодо участі батьків в утриманні дитини. Акти обстеження від 14.01.2018 року (а. с. 9, 10) не оформлені належним чином, оскільки підпис депутата Слобожанської селищної ради Стародубцевої Т. О. не посвідчені печаткою та підписом уповноваженої особи та печаткою селищної ради. Крім того, загально відомим є факт того, що такий орган місцевого самоврядування як Слобожанська селищна рада на території Зміївського району Харківської області не існує. Факт перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку у період з 11.10.2013 до 29.06.2016 також не свідчить про проживання дитини з батьком у 2018-2019 роках, а період цієї відпустки припадає на час, коли сторони ще перебували в зареєстрованому шлюбі. В той же час, відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) - [PERSON] надано докази, якими підтверджуються наступні обставини: разом з нею проживає малолітній син [PERSON], [INFO]; [PERSON], який є батьком дитини, проживає окремо; між сторонами не досягнуто згоди щодо участі [PERSON] в утриманні дитини. Оскільки утримання неповнолітніх дітей є конституційним обов'язком батьків, з [PERSON] належить стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягуванню починаючи з дня подачі до суду зустрічного позову у цій справі, а саме з 19.06.2018. Даними довідки про доходи [PERSON] підтверджується достатність його заробітку (доходу) для визначення мінімального розміру аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини належить відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір.

Outcome: approved