overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги мотивує тим, що він народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 03.01.1970 року де в графі батько записаний "[PERSON]". Звернувшись до Управління пенсійного фонду України в місті Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області для оформлення пенсії по втраті годувальника, а саме батька, йому було відмовлено в зв»язку з тим, що в свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть його батько вказаний як «[PERSON]". Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] [INFO] являється батьком [PERSON] [INFO]. Заявник в судове засідання не з"явився, представник заявника подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності та задовольнити заяву з підстав наведених у даній заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в задоволенні заяви не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] виданого 03 січня 1970 року його батько вказаний як "[PERSON]" (а.с.4). В свідоцтві про одруження його батьків серії [NUMBER] виданого 10 листопада 1967 року батько заявника також вказаний як "[PERSON]" (а.с.5). Однак, в свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого повторно 23 березня 1999 року та в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2005 року батько заявника вказаний як «[PERSON]" (а.с.6-7). Дані розбіжності у написанні імені та по-батькові батька заявника у свідоцтвах про народження, ссвідоцтві про смерть позбавляє заявника можливості отримати пенсію по втраті годувальника. Встановлення факту, що має юридичне значення потрібно заявнику для отримання пенсії по втраті годувальника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO] підтверджено, тому суд, приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 07 липня 2004 року Черняхівською районною державною адміністрацією Житомирської області на ім'я [PERSON] належить йому - [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтерисованої особи - відділу держземагентства у Черняхівському районі в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав: згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; у відповідності із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення; в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №090732, виданому 07 липня 2004року Черняхівською районною державною адміністрацією Житомирської області на ім"я заявника, допущено описку в написанні його по батькові, а саме: замість правильного по батькові "[PERSON]", вказано по батькові - "[PERSON]" (а.с.4), в той час як у паспорті заявника, його по батькові записано "[PERSON]" (а.с.6), що свідчить про розбіжність у документах в зазначенні по батькові заявника; згідно відповіді Відділу Держземагенства у Черняхівському районі Житомирської області від 28 липня 2014 року за №518, виправлення в державний акт на право власності на земельну ділянку виданий заявнику, внести неможливо (а.с.5). На підставі викладеного, враховуючи те, що невстановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне за собою припинення майнових прав заявника, інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа - чорнобильського посвідчення посилаючись на те, що у вищевказаному документі вказано його прізвище, як "[PERSON]". При оформленні пенсії було виявлено вказану помилку в посвідченні, яке було видано, як громадянину, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. В зв"язку з чим заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав і просить суд їх задовольнити. Представник Управління Пенсійного фонду України у місті Фастові та Фастівському районі надав письмову заяву де проти заявлених вимог не заперечує, просить справу слухати у його відсутність. Заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обгрунтованою і такою, що підлягає зодоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в м.Тараща Київської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого районним відділом ЗАГС м.Тараща 27 грудня 1959 року прізвище дитини зазначено на російській мові як "[PERSON]". Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області від 13 квітня 2000 року прізвище заявника зазначено "[PERSON]". Як вбачається з посвідчення, яке було видано, як громадянину, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії [NUMBER] від 14.06.1994 року виданого на ім"я [PERSON]. Отже, виходячі з вищевказаного, суд вважає, посвідчення громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії [NUMBER] від 14.06.1994 року виданого на ім"я [PERSON] належить [PERSON], а тому необхідно встановити належність даного правовстановлюючого документа заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, зацікавлена особа- Горішньозалучанська сільська рада. В обґрунтування свої вимог заявник вказав, що [INFO] померла [PERSON], якій на праві власності належав земельний пай розміром 1,99 га. Заявник після її смерті вступив в управління спадковим майном. При зверненні в нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в оформленні спадщини, так як в його свідоцтві про народження його мати записана [PERSON], оскільки перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Дівоче прізвище матері "[PERSON]", і тому в свідоцтві про смерть та державному акті на земельний пай вона записана "[PERSON]". Просить встановити, що померла [PERSON] була його матір'ю. Представник заявника у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). 18.01.2017р. приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Григорцем М.Ф. заявнику відмовлено в оформленні спадщини, у зв'язку з розбіжністю у прізвищі його матері, так як у сіідоцтві про народження заявника вона записана " "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть - "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження прізвище матері заявника записано "[PERSON]", згідно свідоцтва про народження заявника її прізвище записано "[PERSON]". Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.02.2003р. виданий на [PERSON]. Із довідки Горішньозалучанської сільської ради від 07.02.2017р. вбачається, що заявник на день смерті своєї матері [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із нею в господарстві за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення спадщини після смерті його матері [PERSON] Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт, що матір'ю заявника [PERSON] є [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулаася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що вона народжена як [PERSON], народилася [INFO]. В свідоцтві про її народження в графі "батько" записано "[PERSON]". 19.11.1988 року заявниця вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. У серпні 1995 року заявниця одержала паспорт громадянки України, в якому її ім"я записано як "[PERSON]". Наразі у заявниці виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нею та батьком, який помер [INFO], для оформлення своїх спадкових прав. В судове засідання заявниця не з"явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує повністю та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши доводи заяви та перевіривши їх поданими письмовими доказами, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що ім"ям заявниці, народженої у селищі Вилок Виноградівського району Закарпатської області [INFO], згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області 07.08.1995 року є [PERSON]. Однак, як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого в с.Вилок Виноградівського району Закарпатської області 11.11.1969 року, в графі "батько" записано - "[PERSON]", а ім"я заявниці записано як "[PERSON]". Встановлено, що [PERSON]., [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Перехрестівській сільській раді Виноградівського району 19.11.1988 року, актовий запис №14. В даному свідоцтві ім"я заявниці записано як [PERSON]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області 29.03.2008 року, слідує, що [INFO] в смт.Вилок Виноградівського району помер [PERSON]. У зв"язку з наявністю розбіжностей у написанні "по-батькові" заявниці у правовстановлюючих документах, [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що юридичне значення для заявниці має встановлення факту родинних (сімейних) відносин між нею та [PERSON]., що помер [INFO] у смт.Вилок Виноградівського району, оскільки від встановлення саме цього юридичного факту залежить виникнення у заявниці права на спадкування. Дослідивши подані письмові докази, всебічно та повно з"ясувавши необхідні обставини та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст.256 ЦПК України суд, зокрема, встановлює, факти родинних відносин, факти належності правовстановлюючих документів та у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину від 23.07.1997 року, посвідчене завідуючою Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О., згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] квартиру [ADDRESS] та [PERSON], [INFO] - одна і та сама особа. Така необхідність викликана тим, що при зверненні [PERSON] до нотаріуса Малої Н.А. з приводу дарування вказаної вище квартири своєму сину було виявлено у тексті свідоцтві про право на спадщину від 23.07.1997 року, а саме, прізвище заявниці по даній справі [PERSON], як "[PERSON]",що в свою чергу унеможливлює оформлення дарування квартири заявницею. У судовому засіданні заявниця просила задовольнити її заяву з наведених у ній підстав. Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.1997 року завідуючою Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. було посвідчено свідоцтві про право на спадщину , згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] власником вказаної квартири являлась [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження від 24.03.1949 року [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження від 08.12.1971 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище "[PERSON]". Згідно до паспорта громадянина України, [PERSON], [INFO], з 05.07.1974 по 27.05.2005 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS], а з 27.05.2005 по 18.03.2015 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Однак, при посвідченні завідуючою Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. свідоцтва про право на спадщину від 23.07.1997 року , прізвище спадкоємця було вказано "[PERSON]., згідно якого остання успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]., хоча насправді прізвище спадкоємця "[PERSON]". За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, що об'єктивно підтверджують факти, які заявниця просить встановити. Законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, а тому на думку суду заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання укладеного сторонами 18.08.2007 року шлюбу, до і під час якого у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом одного року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, зазначивши, що внаслідок пияцтва чоловіка подружжя припинило шлюбні стосунки та спільне проживання ще у травні 2014 року і вона не має наміру їх поновлювати. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 18.08.2007 року шлюбу, до і під час якого у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з матір"ю. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу їй слід присвоїти дошлюбне прізвище "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 09.09.1995 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони з липня 2014 року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 09.09.1995 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з матір"ю, що підтверджується довідкою Чуднівської міської ради від 29.01.2015 року № 389. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини, а відповідач визнає заявлені до нього вимоги. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не відповідає інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]", поклавши на неї судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved