Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернувася до суду з відповідним позовом про визнання права власності на гараж. Позивач прохає суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на самовільно збудований гараж розташований по [ADDRESS] , який розміщений на земельній ділянці загальною площею 0,0045 га з правом реєстрації у відповідних органах. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON], зазначив , що на підставі рішення Куйбишевської селищної ради № 40 від 09.08.2012 року "Про надання дозволу на розробку технічної документації відведення земельної ділянки", ним було замовлено та виготолено технічну документацію , на підставі якої отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0045 га , розташовану по [ADDRESS] Цільове призначення для будівництва індивідуального гаражу. На даній земельній ділянці збудував індивідуальний гараж розміром 23.4 кв.м. Збудований гараж відповідає усім будівельним, санітарно-гігієнічним , протипожежним і екологічним нормам. Однак оскільки гараж був збудований без відповідного дозволу на його будівництво, тому є самочинно збудованим, що перешкоджає йому , як фактичному власнику об'єкта нерухомості користуватися та розпоряджатися своїми правами, зокрема провести державну реєстрацію об'єкта. Тому позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов по тих підставах , що в ньому викладені і наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Куйбишевської селищної ради в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив , що не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на самовільно збудований гараж , проте заперечують проти державної реєстрації права власності оскільки відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів , затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно п.17 Порядку № 461 передбачено , що замовник заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації : щодо самочинно збудованого об'єкта , на яке визнано право власності за рішенням суду , за формою , наведеною у додатку 5 цього Порядку. Пунктом 18 Декрарації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта , на яке визнано право власності за рішенням суду передбачено зазначати кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури наседеного пункту відповідно до договору, укладеного органом місцевого самоврядування сплачених в повному обсязі та заначити документи , що підтверджують сплату пайової участі. Позивач [PERSON] договір з селищною радою щодо пайової участі у розвитку інфраструктури селища не уклав, кошти не сплатив , тому селищна рада заперечує проти реєстрації його права власності на самовільно збудований гараж. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON].є власником земельної ділянки площею 0,0045 га , що розташована за адресою [ADDRESS] Призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу. На даній земельній ділянці позивач [PERSON] самовільно збудував гараж літ."А" розміром 23.4 кв.м. , що підтверджується копією технічного паспорту виготовленого 08.04.2016 року та визнається сторонами. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва або з моменту його прийняття до експлуатації, якщо це передбачено законом. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля або споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно відомостей наданих начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Куйбишевської райдержадміністрації про відповідність містобудівній документації та державним будівельним нормам і правилам розміщення гаража за адресою [ADDRESS] , розміщення даного об'єкту відповідає вимогам державних будівельних норм та правил ДБН 360-92**. Згідно висновку № 09/2016 судово будівельно-технічного дослідження від 12.05.2016 року будівля новозбудованого гаражу "літ "А" загальною площею 23.4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , виходячи з його функціонального призначення , відповідає діючим нормативно-технічним вимогам по місцю розташування на виділеній земельній ділянці , по об'ємно-планувальним та конструктивним рішенням , в частині капітальності , надійності стійкості основних несучих конструкцій будівель , по санітарно-гігієнічним , протипожежним і екологічним вимогам . Будівля новозбудованого гаражу літ."А" знаходиться у відмінному технічному стані, будівельна готовність будівлі складає 100%. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дане будівництво не порушує права та інтереси інших осіб, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача в цій частині не суперечать і не спростовують висновків суду. Оскільки подання декларації та додатків до не, що передбачені Порядком, на які посилається представинк відповідача в своїх запереченнях, є наслідком визнання права власності на самочинно збудований об'єкт на не його передумовою. Подання даних документів до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю передбачено законодавством , після визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду, з метою введення його в експлуатацію і проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно. Разом з тим відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів , затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 У випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини , які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки гараж позивачем [PERSON] було самовільно збудовано після затвердження даного Порядку, тому його прийняття та введення в експлуатацію має бути проведено у відповідності до даного Порядку. Зважаючи на викладене позовні вимоги , щодо реєстрації права власності у відповідних органах не підлягають задоволенню, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства . Питання розподілу судових витрат сторонами не підіймалося.

Outcome: partial