Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У лютому 2018 року представник позивача Плетінець С.О. звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17 514,05 грн. по оплаті за теплопостачання та судовий збір у сумі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачка [PERSON] має заборгованість за період з листопада 2007 року по листопад 2017 року у сумі 17 514,05 грн. за послуги централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Про що свідчить виписка з особового рахунку. Квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] тривалий період часу не регулярно і не в повному обсязі сплачує послуги за опалення, що підтверджується розрахунком заборгованості з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.06.2004 року №1875-IV встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Частиною 3ст. 20 вказаного Закону передбачено обовязок споживача оплачувати житлово -комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ними не спростовано. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. В той же час, як вбачається з довідки про реєстрацію та склад сім'ї [PERSON] зареєстрована 24.05.2013 року і на момент реєстрації досягла повноліття. За проханням суду ТОВ "Тепломережа " надало розрахунок з травня 2013 року по листопад 2017 року, оскільки [PERSON] зареєстрована 24.05.2013 року і на момент реєстрації досягла повноліття, де заборгованість складає 5 264,23 грн. З цих підстав враховуючи переривання строку позовної давності в травні 2013 року, суд вважає можливим частково задовольнити заяву відповідача про застосування строків позовної давності, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги теплопостачання в межах строку позовної давності з травня 2013 року по листопад 2017 року, що становитиме 5 264 грн. 23 коп. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 1-3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідачка не виконує свої обов'язки по сплаті послуг за опалення і гаряче водопостачання в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з травня 2013 р. по листопад 2017 р., утворилась заборгованість на суму 5 264 грн. 23 коп.

Outcome: partial