Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом вказуючи, що 11 березня 2010 року між ВАТ „Державний Ощадний банк України" , який в подальшому змінив назву на ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 3, відповідно до якого Банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 7 600 грн.. При отриманні кредиту позичальник був ознайомлений з умовами відкриття карткового рахунку та тарифів по обслуговуванню платіжних карток під розпис. Відповідно до умов договору за користування кредитом клієнт зобов'язаний був сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначеному в договорі та додатку №1, а саме: якщо заборгованість існує менше двох звітних періодів плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 25% річних (при погашенні кредиту та процентів за користування кредитом до 25 числа місяця наступного за звітним), в іншому випадку плата за користування кредитом встановлюється в розмірі річних, проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 36% річних. Також договором передбачено порядок нарахування процентів, а саме: проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, до дня повернення кредиту. Також умови договору передбачають перелік підстав, при виникненні яких клієнт зобов'язаний погасити заборгованість у повному обсязі, зокрема, у випадку звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, на карткові рахунки. Встановлений договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №3 від 11.03.2010р. ліміт кредитної лінії клієнтом був використаний в розмірі 7 600,00 грн. Неодноразові вимоги (від 07.02.2012р., 22.07.2014р., 26.08.2014р.) про погашення боргу, залишені позичальником без уваги та задоволення. Погашення належним чином [PERSON] не проводилося у зв'язку з чим, станом на 03 вересня 2014 року його заборгованість перед Банком становить 2 615,01 грн., яка складається з:простроченої заборгованості по основному боргу - 2 407,69грн.; простроченої заборгованості за процентами - 207,32 грн.. На підставі викладеного просили винести рішення яким стягнути з відповідача на користь ПАТ „ Державний Ощадний банк України " в особі ТВБВ № 10014/060 філії - Миколаївське обласне управління заборгованість за кредитним договором в розмірі 2615 грн. 01 коп., а також судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач до суду з'явився. Розмір визначеної банком заборгованості за кредитом не оспорював. Проти задоволення позову не заперечував, пояснивши, що дійсно не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за договором, через недостачу коштів. З 2011 року не обслуговується за картковим рахунком в ПАТ " Ощадбанк" по заробітній платі та інших виплатах, передбачених чинним законодавством. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (кредитний договір № 3 від 11.03.2010 року; світлокопію графіку погашення кредиту та відсотків по кредитного договору № 3 від 11.03.2010 року) суд, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ „Державний Ощадний банк України" на підставі кредитного договору № 3 від 11.03.2010 року відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 7 600 грн.. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту та відсоткам за користування кредитом. Станом на 03 вересня 2014 року його заборгованість перед Банком становить 2 615,01 грн. і складається з: простроченої заборгованості по основному боргу - 2 407,69грн.; простроченої заборгованості за процентами - 207,32 грн.. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 610, 612, ч. 1 ст. 1049, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 2 Закону України „ Про банки та банківську діяльність " банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 7.3, 7.5, 7.6 Кредитного договору передбачено перелік підстав, при виникненні яких клієнт зобов'язаний погасити заборгованість у повному обсязі, зокрема, у випадку звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, на карткові рахунки. Погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами здійснюється шляхом списання коштів з картрахунку клієнта. У разі недостатності (відсутності) коштів на картрахунку клієнт зобов'язаний внести кошти безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Погашення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку клієнта. Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь ПАТ „ Державний Ощадний банк України " заборгованості в сумі 2 615,01 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по основному боргу - 2 407,69грн.; простроченої заборгованості за процентами - 207,32 грн.. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved