Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільних дітей у них немає. За час перебування у шлюбі її чоловік неодноразово її зраджував. Відповідач на даний час хоче одружитися на іншій жінці. Взаємостосунки з [PERSON] позивачка не підтримує. Строк на примирення позивачка просить не надавати, оскільки це вже нічого не змінить. За таких обставин подальше збереження сім`ї та шлюбу є неможливим. Також позивачка просить суд прізвище відповідача замінити з її прізвища " [PERSON] " на його дошлюбне " [PERSON] ", оскільки позивачка вважає недопустимим та принизливим для неї, щоб він надав її прізвище іншій черговій дружині. Також просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 908 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не з"явилася. Подала заяву якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що 31.03.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.03.2015 року (а.с. 6). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, а тому суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON] в частині позовних вимог про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог в частині зміни судом прізвища відповідача з її прізвища " [PERSON] " на його дошлюбне " [PERSON] ", то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи при звернення до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень згідно квитанції № ТS 206277 від 23.10.2021 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при звернення до суду з позовом, що становить 454 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved