Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

08 вересня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, який згодом був уточнений і в якому позивач остаточно просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача гарантовану суму вкладу у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку «Поточний рахунок» [NUMBER] від 07.10.2015р. на суму 51682грн.93коп., стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні витрати) у розмірі 13031грн.66коп., стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми пеню за прострочення зобов'язання у розмірі 2160грн.52коп., стягнути із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача нанесений збиток (відшкодування упущеної вигоди) у розмірі 8665грн.74коп., стягнути із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.10.2015р. між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу [NUMBER] "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)", відповідно якому були зараховані кошти згідно платіжних доручень в сумі 50000грн. та 1682грн.93коп. на поточний (депозитний) рахунок [NUMBER]. Договір був укладений за адресою місцезнаходження відділення м.Дніпро, відділення №1. Грошові кошти загальною сумою 51682грн.93коп. станом на 19.05.2017р. знаходились на поточному рахунку [NUMBER], що підтверджується випискою з поточного рахунку. Перераховані кошти були зараховані на вкладний рахунок позивача [NUMBER] представником банку Коваленко І.В. Ніяких обмежень щодо відкриття депозитних рахунків блокуванні в «Автоматизованій банківський системі» встановлено не було, тому позивач у відповідності до діючого законодавства уклав угоду з ПАТ «Банк Михайлівський» на розміщення коштів. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016р. №14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016р. прийнято рішення №812 про запровадження з 23.05.2016р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський». На момент введення тимчасової адміністрації на поточному рахунку позивача [NUMBER] знаходилися грошові кошти в сумі 51682грн.93коп. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016р. №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку». Оскільки відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізналася, що з 15.07.2016р. почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки - агенти. Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків - агентів для отримання коштів, але позивач дізналася про, те що її не було включено до переліку вкладників, як особу, яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У зв'язку із чим, позивачем неодноразово на адресу відповідача було направлено заяви із вимогою включити до переліку вкладників які мають право на отримання коштів у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах 200000грн. Проте, жодної відповіді на цю заяву позивач не отримала, та за інформацією банків - агентів, досі не включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Станом на день запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» на вкладному рахунку вкладника [NUMBER] залишок коштів склав 51682грн.93коп., які гарантувались та підлягали виплаті (поверненню) позивачу в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантуванні вкладів фізичних осіб». Всі неодноразові звернення позивача до банку-агенту щодо отриманні передбаченого законом гарантованого відшкодування за вкладом залишились безрезультатними. Банк-агент протягом всього періоду дії адміністрації Фонду в ПАТ «Банк Михайлівський», відмовляв у виплаті відшкодування з мотивів відсутності даних про позивача та його вклади (рахунки) в ПАТ «Банк Михайлівський» в базі даних Банку та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб («Перелік вкладників», «Загальний реєстр вкладників»). Звернення позивача до банку, уповноваженої особи Фонду та безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб також виявились безрезультатними. З огляду на викладене, позивач вважає свої цивільні права порушеними з дня початку виплати Фондом гарантування вкладів коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» з 15.07.2016р. у зв'язку з невиплатою відповідачем суми в розмірі 51682,93 грн. з поточного рахунку позивача. Позивач вважає листи відповідача №3Г1К/5385/1 від 22.09.2016р., №3Г1К/5385 від 22.09.2016р. проявами зневаги та знущання, спрямованими на приниження гідності позивача та на ухилення від виплати позивачу належних їй вкладів. Позивач є споживачем фінансових послуг, а відповідач є гарантом відшкодування коштів кожному вкладнику банку за його вкладом і має перед вкладниками гарантійне зобов'язання, яке в правовідносинах з ними є вже його зобов'язанням, а не зобов'язанням банку. Фонд є боржником за своїм власним зобов'язанням, яке виникло безпосередньо із норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а розмір його зобов'язання перед позивачем становить загалом 51682грн.93коп. Позивач зазначає, що з відповідача підлягають відшкодуванню завдані інфляційні втрати за період з 15.07.2016р. по 06.12.2017р. у розмірі 13031грн.66коп. З 15.07.2016р. виникло зобов'язання Фонду з виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до дня початку процедури виведення банку з ринку, а також за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Тому, на думку позивача, зобов'язання з виплати відшкодування за поточними рахунками позивача виникло з 15.07.2016р., і саме з цього дня має бути нараховано суми, передбачені ст.625 ЦК і до дня фактичної виплати вкладів. На рахунку позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» [NUMBER] обліковувались кошти у розмірі 51682грн.93коп. Ці кошти протиправно утримуватись та утримуються відповідачем всупереч волі позивача з 15.07.2016р. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає майнова відповідальність у розмірі трьох відсотків річних на цю суму за весь період прострочення боржника, а саме за весь період затримки (дату підготовки позову станом на 26.11.2017р.) 500 днів, а розмір нарахувань майнової відповідальності за ч.1 ст.625 ЦК України становить 2160грн.52коп. Також, позивач зазначає, що якби зобов'язання не було порушено відповідачем і ці кошти були виплачені своєчасно, то позивач отримала дохід у розмірі 12% річних на цю суму за весь час прострочення зобов'язання. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає упущена вигода у розмірі 12% річних на цю суму за весь період прострочення боржника, а саме 510 днів, яка складає 8665грн.74коп. Протиправна поведінка відповідача та його службових осіб, незаконне позбавлення позивача прав на отримання гарантованого Законом відшкодування за вкладами, призвели до душевних страждань, багаторазових виїздів разом з дітьми на протестні акції до Києва, втрачаючи свої кошти. В результаті переживань у позивача з'явилися проблеми з тиском, дратівливість та погіршився сон. Завдану позивачу моральну шкоду оцінює в 5000грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав додаткові пояснення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.10.2015 р. між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський був укладений договір банківського рахунку [NUMBER] «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)». Після оголошення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з заявою про включення її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноваженою особою було повідомлено позивача, що правочин з перерахування коштів в розмірі 51682грн.93коп. визнано нікчемним. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. адміністративний позов [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 07.10.2015р. [NUMBER] банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 51682,93грн., скасовано наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016р. №42/2 в частині затвердження результатів перевірки та застосування наслідків нікчемності правочинів щодо [PERSON], а саме, зарахування грошових коштів в сумі 50000грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» та 1682,93грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» на рахунок № [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» внести дані позивача до Переліку (реєстру) як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - [PERSON], яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 07.10.2015р. [NUMBER] банківського рахунку № [NUMBER] «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 51682,93грн. для внесення даних про неї до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду. До теперішнього часу відповідач свої зобов'язання перед позивачем, визначені Законом України «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб» з виплати вкладу не виконав. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є надавачем фінансових послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та не є правонаступником банку, що ліквідується. У спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих відносинах. Повноваження щодо формування Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів вкладами за рахунок коштів Фонду, та щодо визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на уповноважену особу Фонду. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку рахунків. На день розгляду даної справи до Фонду гарантування не надходило змін та доповнень до Переліку від Уповноваженої особи щодо позивача. Третя особа - представник Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» у судове засідання не з'явився, надав суду пояснення на позовну заяву в яких зазначено, що 07.10.2015р. між позивачем та банком було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» [NUMBER]. Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що договір [NUMBER] є договором банківського вкладу не відповідає дійсності. 04.04.2016р. між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-027-000215588, тип договору «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів в кінці строку). Укладений договір позики №980-027-000215588 від 04.04.2016р. є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», без участі банку як повіреного, а кошти, що вносились за такими договорами по свої природі не є вкладом згідно з ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та Закону України №4452-VI. Також зазначив, що у встановлений Законом строк позивач не скористалась своїм правом, не звернулась до Уповноваженої особи Фонду з кредиторською вимогою, тож її вимоги задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 07.10.2015р. між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) [NUMBER] (а.с.8). 04.04.2016р. між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-027-000215588 (а.с.108). Згідно з договором грошові кошти в розмірі 50000грн. передані товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр». 19.05.2016р. відповідно до виписки по особовим рахункам з 19.05.2016р. по 31.10.2016р. з банківського рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача [NUMBER] зараховано кошти в розмірі 51682грн.93коп., призначення платежу повернення коштів за договором №980-027-000215588 від 04.04.2016р. та оплата процентів по вказаному договору (а.с.109). 22.12.2015р. Правлінням Національного банку України винесено постанову № 917/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою установлено факт здійснення публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності (а.с.48-53, 117-119). 27.04.2016р. Правлінням Національного банку України винесено постанову №295/БТ «Про окремі питання діяльності публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ», якою введено певні обмеження діяльності публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (а.с.54-58, 120-122). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. адміністративний позов [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 07.10.2015р. [NUMBER] банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 51682,93грн., скасовано наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» від 01.06.2016р. №42/2 в частині затвердження результатів перевірки та застосування наслідків нікчемності правочинів щодо [PERSON], а саме, зарахування грошових коштів в сумі 50000грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» та 1682,93грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» на рахунок № [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» внести дані позивача до Переліку (реєстру) як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - [PERSON], яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 07.10.2015р. [NUMBER] банківського рахунку № [NUMBER] «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 51682,93грн. для внесення даних про неї до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду (а.с.178-185). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищезазначеною постановою встановлено, що 11.11.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір доручення №1. 18.05.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір відступлення права вимоги №1805 (а.с.59-64, 123-125). 19.05.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір відступлення права вимоги №1 (а.с.69-71, 126-129). До договорів складені реєстри кредиторів та акти приймання-передачі кредитних справ. Згідно з рішенням Національного банку України від 23.05.2016р. №14/БТ віднесено публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних. 23.05.2016р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». 12.07.2016р. Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». 12.07.2016р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення №1213 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016р. по 12.07.2018р. та делегування повноважень ліквідатору банку (а.с.178-185). Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» №27/1 від 24.05.2016р. «Про створення комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (а.с.39, 111). 13.07.2016р. наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» №2 «Щодо діяльності комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» продовжено перевірку протягом процедури ліквідації на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (а.с.40-41, 112). 01.06.2016р. тимчасовою адміністрацією публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» складено акт №2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності (а.с.43-47, 114-116). В акті зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності - виконання 19.05.2016р. публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» платіжних документів товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1298015973грн.74коп. 01.06.2016р. тимчасовою адміністрацією публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» винесено наказ №42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті №2 від 01.06.2016р., та застосовано наслідки нікчемності правочинів з виконання 19.05.2016р. платіжних документів товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1298015973грн.74коп. з подальшим виданням відповідного розпорядження (а.с.43-47, 113-116) 22.09.2016р. позивачу було направлено повідомлення №ЗГ1 (К) /5385/1 про нікчемність правочину, в якому зазначено, що переказ коштів в сумі 50000грн. з рахунку «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» та 1682грн.93коп. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» на рахунок [NUMBER] нікчемним правочином (а.с.10). 05.07.2017р. ПАТ «Банк Михайлівський» було направлено позивачу лист №3Г/2/420, в якому зазначено, що за результатами аналізу поданих позивачем документів визначено, що договір №980-027-000215588 від 04.04.2016р. укладено позивачем безпосередньо з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с.11). Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.15 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» система гарантування вкладів фізичних осіб це сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники. Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації. Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду, при цьому відповідно до п.6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012р. №14 Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Згідно з абз.15 п.6 Розділу ІІ вищезазначеного положення, протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Крім того, згідно з п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Крім того, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем у порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розміру виплати, яка підлягає стягненню на користь позивача за вищевказаним договором банківських вкладів та здійснення з позивачем повного розрахунку в межах встановленої законом виплати. При цьому, надані суду заперечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судом також не беруться до уваги, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Таким чином, в цьому випадку суд не вбачає розбіжності у повноваженнях Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та самого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, хоча вони законом наділені різними за своїм характером функціями, тільки в даному випадку обсяг повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» значно вужчий, аніж повноваження самого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. За таких обставин, твердження відповідача про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем є безпідставними. Згідно з п.1 ч.3 ст.16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» працівники Фонду не несуть відповідальність за будь-які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду. Рішенням виконавчої дирекції Фонду призначено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський». Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» є працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Твердження відповідача з приводу розгляду цього спору в порядку адміністративного судочинства судом також не беруться до уваги, оскільки в цьому випадку позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення суми вкладу за договором банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) [NUMBER] на підставі вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким передбачено процедуру відшкодування коштів за вкладом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, суд доходить висновку, що зазначені в позові правовідносини за своїм характером належать до цивільно-правових, й уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та сам Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виступають в справі як сторони цивільно-правового спору, не здійснюючи при цьому владних повноважень. Аналогічні висновки містяться у постанові ВСУ від 09.11.2016р. № 6-2309цс16. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача грошових коштів в сумі 51682грн.93коп., як грошові кошти за договором банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) [NUMBER], відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський», відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні витрати) у розмірі 13031грн.66коп, відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, пеню за прострочення зобов'язання 2160грн.52коп., тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами договору та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За рахунком позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» [NUMBER] обліковувались кошти у розмірі 51682грн.93коп. Ці кошти протиправно утримувались відповідачем проти волі позивача з 15.07.2016р. Якщо б зобов'язання не було порушено відповідачем і зазначені кошти були виплачені своєчасно, то позивач отримала б дохід у розмірі 12% річних на зазначену суму за весь час прострочення зобов'язання. Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача упущеної вигоди у розмірі 8665грн.74коп. також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» також передбачено стягнення моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дії відповідача щодо неправомірного невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, нездійснення відшкодування гарантованої суми є неправомірними, в розумінні вимог чинного законодавства і як наслідок спричинили позивачу, яка обмежена в праві користування грошима і є споживачем фінансових послуг, моральну шкоду. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, обмеження позивача в праві користування належними їй коштами, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000грн. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial