Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

24.06.2021 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь безпідставно набутих коштів в розмірі 56 173 грн. В позовній заяві позивач вказав, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 28.01.2014 р розірваний. Рішенням суду від 09.07.2014 р з нього стягнуто аліменти в користь відповідачки на утримання дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. На виконання рішення суду він сплачував аліменти на утриманння обох дітей, але рішенням суду від 09.12.2020 р виключено відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Надалі, рішенням суду від 04.03.2021 р його звільнено від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Отже у нього відсутній обов`язок утримувати [PERSON] , [INFO] , так як він не був та не є його батьком. А тому кошти, які були сплачени ним на користь відповідачки як аліменти на утримання [PERSON] , в сумі 56 173 грн отримані нею безпідставно. В ході розгляду судом справи про виключення відомостей про нього, як батька дитини, з актового запису про народження [PERSON] , відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, а отже вона знала про безпідставність стягнення аліментів на уримання дитини та була недобросовісним набувачем. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подала, у поданій заяві просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що в період перебування у шлюбі з позивачем відповідачка [PERSON] народила дитину - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 квітня 2012 року, в якому батьками [PERSON] записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). 28 січня 2014 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що стверджується рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року (а.с.9). 09 липня 2014 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.06.2014 року і до досягнення ними повноліття (а.с.10). Згідно з довідками Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 4713 від 03.02.202 та № 16253 від 20.04.2021 на виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 682/2001/14-ц від 21.07.2014 року, виданий Славутським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення нимим повноліття, починаючи з 26.06.2014 року. 22.02.2017 року відкрите виконавче провадження. 15.10.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника та направлено на виконання до в/ч [NUMBER] у м. Мукачево Закарпатської області. Станом на 15.10.2020 р заборгованість по аліментах становила 88467,33 грн. Станом на 02.02.2021 р заборгованість по аліментах становить 61181,66 грн. За період з 22.02.2017 р по 20.04.2021 р з боржника [PERSON] утримано на користь [PERSON] аліментів у розмірі 89 898,13 грн (а.с.14, 15). Тобто на утримання однієї дитини [PERSON] було сплачено 44 949,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на виконання виконавчого листа № 682/2001/14-ц від 21.07.2014 року, виданим Славутським міськрайонним судом (а.с.16-17), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] станом на 01.02.2017 року становить 8 132,02 грн; станом на вересень 2020 року - 88 467,33 грн; станом на грудень 2020 року - 78 940,43 грн. Згідно з довідкою про доходи № 12 від 20.04.2021, виданою ПАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН", за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року з [PERSON] було відраховано (сплачено) аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 904,40 грн (а.с.12). Таким чином, розмір аліментів сплачених на утримання однієї дитини становить 2 952,20 грн. Згідно з довідкою про доходи № 11 від 20.04.2021 виданою ПАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН", за період з 01.01.2015 року по 15.10.2015 року з [PERSON] було відраховано (сплачено) аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 16 545,32 грн (а.с.13). Таким чином, розмір аліментів сплачених на утримання однієї дитини становить 8 272,66 грн. 09 грудня 2020 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження № 143 від 26.04.2012 року, вчиненого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), щодо дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). 04 березня 2021 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області звільнено [PERSON] , від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2014 року у цивільній справі № 682/2001/14-ц (а.с.7-8). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави - це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Встановлено, що позивач сплачував аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки в актовому записі про народження був вказаний його батьком. 09 грудня 2020 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області виключено відомості про батьківство [PERSON] щодо дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Рішення суду набрало законної сили 11.01.2021 року. Тобто підстава, на якій відповідачка отримувала від позивача аліменти на утримання дитини, відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Таким чином, передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За наведених обставин враховуючи, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2020 року виключено відомості про позивача як батька дитини - [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що відповідачкою [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в якостиі аліментів на утрримання дитини в сумі 56173 гривень, оскільки вищевказаним рішенням суду встановлено факт, що відповідачка є недобросовісним набувачем аліментів, а підстава, на якій аліменти сплачувались в користь відповідачки, згодом відпала. Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] є учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір". А отже, судовий збір, який підлягає стягненню за позовними вимогами , слід стягнути з [PERSON] в користь держави.

Outcome: approved