Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В грудні 2015 року заявниця звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 15 липня 2007 року померла її матір [PERSON], яка мала на праві власності земельну ділянку площею 2,40 га, що розташована на території Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області. В шестимісячний строк після смерті матері вона до нотаріальної контори не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, бо на день смерті матері постійно проживала з нею разом в с.Озера Бородянського району Київської області. Коли звернулася до нотаріуса, то в оформленні спадщини після смерті матері їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Крім того, в свідоцтві про народження її ім'я вказано як "Юля", а не "Юлія", а матір зазначена, як "Ліза", а не "Єлизавета". Також в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено, що він належить [PERSON]. Тому просила встановити факт, що померла [PERSON] є її матір'ю, що вона постійно проживала на час відкриття спадщини разом з нею, а також, що виданий на ім'я [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю належить [PERSON]. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала і викладене підтвердила, пояснивши, що останніх десять років до смерті матері вони проживали разом в одному будинку в с.Озера по вул.Жовтневій, 7, оскільки мати була паралізована і потребувала сторонньої допомоги. Інших спадкоємців після смерті її матері немає. Заінтересована особа - Погибляцька сільська рада Лисянського району Черкаської області свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Вислухавши свідчення заявниці [PERSON], показання свідків [PERSON] і [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про народження та одруження, [PERSON] є матірю [PERSON], яка після одруження в 1970 року змінила прізвище на "Шкіренко". Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 15 липня 2007 року в с. Озера Бородянського району Київської області. Згідно з копією довідки Озерської сільської ради Бородянського району Київської області від 15 липня 2007 року за № 291, [PERSON] на день смерті проживала разом з [PERSON] за адресою: с. Озера Бородянського району Київської області вул. Жовтнева, 7, вела з нею спільне господарство та поховала її за свій рахунок. Згідно з довідкою Озерської сільської ради Бородянського району Київської області від 09 жовтня 2015 року за № 385, [PERSON], дійсно була зареєстрована та проживала в [INFO], з 26 червня 1998 року по день смерті. Як убачається з копії договору купівлі-продажу від 28 січня 1998 року, будинок № 7 по вул.Жовтневій в с.Озера Бородянського району Київської області належить на праві власності [PERSON]. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЧР № 024714 вбачається, що [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 2,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Погибляцької сільської ради. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, [PERSON] на день смерті матері [PERSON] проживала разом з матірю та вела з нею спільне господарство за адресою: с.Озера Бородянського району Київської області, вул. Жовтнева, 7, і на даний час [PERSON] продовжує постійно проживати за цією адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] засвідчили суду, що заявниця [PERSON] це дочка померлої [PERSON]. Останніх десять років до смерті [PERSON] вони проживали разом в одному будинку в с.Озера, оскільки [PERSON] була паралізована і потребувала постійного стороннього догляду. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженими факти, що [PERSON] є дочкою [PERSON] і на час відкриття спадщини постійно проживала з матірю - [PERSON], а також факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована на території Погибляцької сільської ради Лисянського району Черкаської області, на імя [PERSON]. Встановлення даних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини.

Outcome: approved