Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до ДП «Львівський Облавтодор» «Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», треті особи - Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області, філія «Дрогобицький райавтодор» Дочірного підприємства «»Львівський облавтодор» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. \~ \~ \~ \~ \~Свій позов\~обгрунтовує тим,\~що 18\~січня 2017р.\~о 09\~год.\~ працівник Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області [PERSON], керуючи службовим автомобілем «ВАЗ-2107-40» д.р.н.0982, з м.Трускавець в напрямку м.Дрогобич, виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив зіткнення з автомобілем «Тойота Ауріс» д.р.н. ВС 69-24 СК, що належить позивачу [PERSON], під керуванням його дружини [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. В результаті даної ДТП його автомобіль «Тойота Ауріс» д.р.н. ВС 69-24 СК отримав механічні ушкодження та йому завдано матеріальних збитків. Даний факт 19 січня 2017 року прокуратурою Львівської області було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №42017140000000021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.286 КК України. 30 січня 2017 року дане кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.І ст.284 КПК України, у звязку з відсутністю діях оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №145652 від 23.01.2017 року до [PERSON] застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1020 гривень, за те, що він працюючи начальником філії 1 «Дрогобицький райавтодор» порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, не провів роботи щодо ліквідації зимової слизькості та снігового шару дорожнього покриття автодороги Т 14-02 «Східниця-Пісочне» з 59 км. +500м. до 61 км. та не обробив дорожнє покриття протиожеледними та протибуксуючими сумішами, внаслідок чого близько 11 години на вказаній автодорозі 59км. +500м. сталася ДТП, в результаті якої його автомобіль «Тойота Ауріс» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження та йому завдано матеріальних збитків. Згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2017 року , постанову відносно [PERSON] було скасовано, оскільки посадові особи філії " Дрогобицький райавтодор" ДП " Львівський облавтодор " не є відповідьними особами органу, упоповноваженого державою на управління автодорогами загального коритсування, якими є Укравтодор. Згідно з висновком №12/17 експертного автотоварознавчого дослідження від 13.03.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER], що був пошкоджений в результаті ДТП, яка відбулася 18.01.2017 року становить 192658,09 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент огляду в цінах на дату ДТП, що відбулася 18.01.2017р. становить 111689,50 грн. Згідно товарного чеку від 13.03.2017р. вартість експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER] з виїздом на огляд у м.Борислав становить 3000 гривень. Крім того, він витратив на правову допомогу кошти в сумі 3500 грн., що підтверджено квитанцією. Його дружина [PERSON] також витратила на правову допомогу кошти в сумі 4000 гривень в звязку з розслідуванням факту ДТП. В добровільному порядку відповідачі відмовився відшкодувати завдані матеріальні збитки, а тому виникла необхідність звернутися до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені збільшені позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просять задоволити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача - ДП «Львівський Облавтодор» «Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Треті особи - представники Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та філії «Дрогобицький райавтодор» Дочірнього підприємства «»Львівський облавтодор» в судове засідання не з»явилися, а тому суд розглянув справу у відсутності третіх осіб на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань. У відповідності до ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Таким чином, частиною 2 статті 1166\~ЦК України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст.\~1166\~ЦК України необхідно довести наступні факти: неправомірність поведінки особи, тобто будь-якої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди: втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до частини другої статті 1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже, при доведеності вини працівника у заподіяній шкоді під час виконання ним трудових обов'язків, відповідальність несе його роботодавець. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. \~ Згідно ст.9\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, зокрема компетенція витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні події сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Відповідно до ст.\~24\~цього ж\~Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Статтею 13\~Закону України\~«Про автомобільні\~дороги» передбачено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування коштів користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному Законом. Відповідно до ст.1 Закону України "Про джерела фінансування дорожнього господарства України" автомобільні дороги загального користування та сільські дороги України - це дороги державного та місцевого значення, які забезпечують внутрішньодержавні та міжнародні перевезення пасажирів і вантажів врахуванням адміністративно-територіального поділу держави, з'єднують населені пункти і є складовою частиною єдиної транспортної системи держави. \~Судом\~ та\~ матеріалами\~\~ справи\~ встановлено, що позивач\~ [PERSON] є власником автомобіля марки «Тойота Ауріс» д.р.н. ВС 69-24 СК. Право керування даним транспортним засобом має його\~ дружина [PERSON]. 18.01.2017 року приблизно о 11.00 год., на ділянці автодороги Т 14-02 «Східниця-Пісочне» з 58 км+500 м до 61 км сталася дорожньо-транспортна\~ пригода\~ під керуванням\~ [PERSON], яка керувала автомобілем марки «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілем марки «ВАЗ-2107-40» д.р.н.0982, під керуванням [PERSON], та внаслідок ДТП їхні транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. Відповідно до висновку №12/17 експертного автотоварознавчого дослідження від 13.03.2017р., складеного судовим експертом [PERSON], вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, автомобіля марки «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER], що був пошкоджений в результаті ДТП, яка відбулася 18.01.2017р. становить 192658,09грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Тойота Ауріс» реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент огляду в цінах на дату ДТП, що відбулася 18.01.2017р. становить 111689,50грн. Згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №145652 від 23.01.2017р., складеного інспектором СРПП №3 Дрогобицького ВП [PERSON], прийнято рішення про застосування до начальника філії «Дрогобицький райавтодор» [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді 1020 грн. та згідно постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2017 року , постанову відносно [PERSON] було скасовано, оскільки посадові особи філії " Дрогобицький райавтодор" ДП " Львівський облавтодор " не є відповідьними особами органу, упоповноваженого державою на управління автодорогами загального коритсування, якими є Укравтодор. Згідно Постанови про закриття кримінального провадження від 30.01.2017р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42017140000000021 від 19.01.2017р. закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв»язку із відсутністю в діях оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON], складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, у вищевказаній Постанові від 30.01.2017р. було зазначено основною причиною ДТП - ожеледиця, дорожнє покриття на даній ділянці дороги не було оброблено протиожеледними та протибуксуючими сумішами. \~Відповідно до ч.2 ст.7, ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року за\~ №2862-IV, автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба\~ автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої\~ органи\~ управління на місцях. \~\~Служба автомобільних доріг у Львівській області є органом управління Держслужбами\~ автодоріг\~\~ України на місцях. \~\~Положеннями ст.ст. 11 і 13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено основні обов»»язки органу державного управління автомобільними дорогами, як-от: реалізація заходів з безпеки\~ дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобі» впровадження заходів з ліквідації аварійно небезпечних місць (ділянок) автомобільних доріг; забезпечення сталого функціонування автомобільних доріг у зимовий період) та відповідальність цього органу, зокрема: за стан автомобільних доріг; за якість робіт з ремонту m утримання автомобільних доріг, відповідальність нормативно-правовим актам розміщення\~ технічних\~ засобів організації дорожнього руху. \~\~Згідно ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг та залізничних переїздів або уповноважених ним органів сфери дорожнього руху належить, зокрема, компенсація\~ витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо транспортні події сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних\~ доріг, вулиць та залізничних\~ переїздів, за рішеннями судових органів, забезпечення учасників\~ дорожнього руху інформацією з\~ питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорогічних та інших умов; своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, а\~ у разі\~ неможливості невідкладне позначення\~ дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. \~\~\~Відповідно до ст.24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або повноважні ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов\~ руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. \~\~\~Згідно\~ п.1.2. Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, така є організацією, що належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України, підвідомча їй та здійснює функції управління автомобільними дорогами загального користування\~ і є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг\~ загального користування,\~ мостів\~ та інших штучних споруд, створення умов для безпечного руху транспорту на них (п.2.1. Положення). Предметом діяльності Служби автомобільних\~ доріг у Львівській області серед іншого є організація будівництва, ремонту та утримання\~ автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних\~ комунікацій і\~ споруд. \~Відповідно до ст.1 Закону України «Про джерела фінансування дорожнього господарства України «\~ від 18.09.1991 року (зі змінами та доповненнями) автомобільні дороги загального користування та сільські дороги України - це дороги державного та місцевого значення, які і забезпечують внутрішньодержавні та міжнародні перевезення пасажирів і вантажів із врахуванням адміністративно-територіального поділу держави, з»єднають населені пункти і є\~ складовою частиною єдиної транспортної системи держави. \~\~З письмових заперечень долучених до матеріалів справи\~ Дочірного підприємства\~ Львівський Облавтодор « Відкритого акціонерного товариства Державна\~ акціонерна компанія Автомобільні\~ дороги України, вбачається, що\~ воно\~ не є власником\~ чи балансоутримувачем будь-яких доріг, воно є лише підприємством, що здійснює роботи по ремонту\~ та утриманню автодоріг виключно на договірній\~ ( контрактній\~ основі) за\~ замовленням Служби автомобільних доріг у\~ Львівській\~ області , що вбачається із п.21.2.2 статуту\~ ДП «Львівський\~ облавтодор». Про що свідчить , що останній перебуває\~ із\~ Службою автомобільних доріг у\~ Львівській\~ області, лише і виключно у договірних відносинах та саме посадові Служби автомобільних доріг у Львівській області (балансоутримувача автомобільних доріг), як розпорядники бюджетних коштів у сфері закупівлі підрядних робіт на здійснення, зокрема зимового утримання доріг, у повній мірі несуть відповідальність за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджуються із положенням ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги». Згідно ч.3 ст.1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Таким\~ чином оскільки\~ ДТП, внаслідок якої належному позивачу [PERSON] транспортному засобові було завдано шкоди, сталося через неналежне утримання вулично-дорожньої мережі, відтак\~ суд\~\~ вважає, що розмір заподіяної\~ шкоди\~ позивачу слід стягнути з\~\~ Служби\~ автомобільних доріг у\~ Львівській\~ області. Крім того судом взято до уваги той факт, що між Службою автомобільних доріг (замовник) і ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) було укладено договір №03-03/14, за умовами якого Служба автомобільних доріг доручила підряднику і зобов'язалася прийняти і оплатити виконання робіт з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області протяжністю 1866,1 км згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікацій робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування». У свою чергу, ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зобов'язалось на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником. Крім того, частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 \~ \~ \~ \~Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно з ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуаталії дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди позивачам слід стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор «Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України». Крім того, суд\~ вбачає підстави\~ і для\~\~часткового задоволення позовних вимог\~ в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди саме зі\~ Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор «Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України». При цьому, суд враховує,\~ вимоги частини\~ 3 статті 23 ЦК України, якою передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином ,\~ враховуючи\~ обставини\~ даної\~ справи, слід стягнути з відповідача моральну\~ шкоду\~ в розмірі\~ 10000 грн., що відповідає характеру моральних страждань позивача, завданих внаслідок порушення його прав, що передбачено ст.23 ЦК України, а також з урахуванням принципів розумності та справедливості. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved