Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,0000 га., кадастровий номер [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем за заповітом він в установлений ст.1270 ЦК України строк, подав заяву про прийняття спадщини до Миронівської районної державної нотаріальної контори. Проте належним чином оформити спадщину на земельну ділянку не має змоги у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на неї на ім"я [PERSON], оскільки остання розпочала процес приватизації земельної ділянки, проте завершити його не встигла. У судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про час та день розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують. Представник Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов ними визнається. Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У поданих письмових запереченнях проти задоволення позову заперечує. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, наявні у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтями 1270 ч. 1 та 1272 ч. 1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Так, відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом установлено, що [INFO] року в селі Зеленьки Миронівського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі у вигляді земельної ділянки (паю) площею 1,0000га., (пай [NUMBER]), яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]. Єдиним спадкоємцем за заповітом є син померлої, позивач у справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, що підтверджується її заявою №635 від 03 вересня 2013 року, яка знаходиться в спадковій справі. Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач в установлений законом строк звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не має змоги, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на вказану земельну ділянку на ім"я [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до ст.1269 ЦК України у строки, визначені ст.1270 ЦК України подав заяву до Миронівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], що підтверджується спадковою справою. За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна,що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв?язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] мала право на отримання у власність земельної ділянки цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства площею 1,000га. на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, що підтверджується рішенням Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області від 25 вересня 2008 року № 324-26-У та розпорядженням Миронівської РДА від 14 січня 2010 року №7 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання документів,які посвідчують право власності на земельні ділянки громадян-працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа на території Зеленьківської сільської ради"(а.с.18-25). На підставі розпорядження Миронівської РДА від 14 січня 2010 року №7 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам-працівникам соціальної сфери та пенсіонерам з їх числа на території Зеленьківської сільської ради" [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки площею 1,000га. за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області від 27 серпня 2015 року №10-2434/36-15-СГ був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], але на той час остання вже померла, а тому правовстановлюючий документ на земельну ділянку не отримала. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Оскільки до позивача, як спадкоємця за заповітом, перейшли права і обов'язки від його померлої матері на завершення приватизації вказаної земельної ділянки, суд вважає безпідставними і необґрунтованими доводи представника ГУ Держгеокадастру в Київській області про необхідність відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно п.9 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до Законів України "Про державний земельний кадастр" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. На підставі ст.ст.1216-1218, 1221, 1225, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved