Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 2500 кв.м., розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Криволуцької сільської ради) [ADDRESS]. Право власності заявника на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Однак, у зазначеному документі його прізвище вказано «[PERSON]», у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявника, його прізвище «[PERSON]». 07 вересня 2018 року заявник звернувся до державного реєстратора для реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Клименко О.Ю. від 07 вересня 2018 року йому було відмовлено у реєстрації права власностві на земельну ділянку, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам, тобто у документах, що встановлюють право власності на на земельну ділянку (державному акті) прізвище заявника записане як "[PERSON]", а за паспортом його прізвище "[PERSON]". Тому заявник звернулася до суду та просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON], належним чином повудомлений про час та місцерозгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Клименко О.Ю., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без їїучасті, рішення ухвалити на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого Криволуцькою сільською радою 03 травня 1995 року, належить земельна ділянка площею 2500 кв.м., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку заявник звернувся до державного реєстратора, однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Клименко О.Ю. від 07 вересня 2018 року йому було відмовлено у реєстрації права власностві на земельну ділянку, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам, тобто у документах, що встановлюють право власності на на земельну ділянку (державному акті) прізвище заявника записане як "[PERSON]", а за паспортом його прізвище - "[PERSON]" (а.с. 12). Державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку, кадастровий № [NUMBER], площею 2500 кв.м., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] дійсно був виданий Криволуцькою сільською радою 03 травня 1995 року на ім"я [PERSON] (а.с. 7). Однак, відповідно до даних, що містяться у посвідці на постійне проживання серії [NUMBER], виданої 14 січня 2016 року (а.с. 6), прізвище заявника "Курілов". Факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 2500 кв.м., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], підтверджується наданою заявником копією Рішення виконавчого комітету Криволуцької сільської ради народних депутатів № 39.3 від 30 листопада 1994 року, згідно з яким земельна ділянка, площею 2500 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS], передана у приватну власність заявника, прізвище, ім"я та по батькові якого зазначено російською мовою "[PERSON] Александр Дмитриевич") (а.с. 8). Згідно наданої заявником копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403622952018, сформованого 31 серпня 2018 року, власником земельної ділянки кадастровий № [NUMBER], площею 2500 кв.м., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], вказаний [PERSON] (а.с. 9). Крім того, згідно наданої заявником копії його паспорту часів СРСР серії [NUMBER] (а.с. 28), та копії паспорту громадянина Російської Федерації [NUMBER], виданого 19 вересня 2014 року (а.с. 5), прізвище заявника російською мовою зазначено як "Курилов". З наданих заявником доказів вбачається, що при оформленні Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] було невірно перекладено прізвище заявника з російської на українську мову та допущено помилку у прізвищі власника земельної ділянки. Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Тобто, внести виправлення у держвний акт не є можливим. За таких обставин, встановлення факту належності Держаного акту про право приватної власності на землю [PERSON] породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності йому правовстановлюючого документу. Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі [PERSON] Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку кадастровий, площею 2500 кв.м., призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], було допущено помилку в написанні прізвища власника. Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved