Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

17.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 12.02.1994 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №1. Від подружнього життя у них народилось четверо двітей, а саме: [INFO] дочка - [PERSON], [INFO] син - [PERSON], [INFO] син-[PERSON] та [INFO] син-[PERSON], які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Із відповідачем вирішила розірвати шлюб через те, що протягом шести років спільно із відповідачем не проживає. Причиною розпаду сім"ї послужило те, що відповідач зловживав спиртними напоями, не дбав про сім"ю, матеріально не забезпечував, не цікавився вихованням дітей. Вона неодноразово мала розмову із відповідачем та просила змінити свою поведінку та відношення до сім"ї, однак жодних висновків він не зробив. Це призвело до втрати любові та поваги один до одного. Чотири роки відповідач живе у фактичному шлюбі з іншою жінкою. За таких обставин вважає, що сім"я існує формально, а тому шлюб просить розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, про що подав суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільської ради Жидачівського району Львівської області 12.02.1994 року, вбачається, що цього дня уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]"(а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 12.02.1994 року, [PERSON] народилась [INFO] року та її батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 15.03.1996 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 10.02.1997 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 04.08.1999 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON].(а.с.7). Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із травня 2007 року не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Відовідач чотири роки живе у фактичному шлюбі з іншою жінкою. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона вправі надалі іменуватись цим прізвищем.

Outcome: approved