Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Миколаївгаз», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», про захист прав споживачів, в якому посилався на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . 01.04.2016 року між ним на відповідачем було укладено договір з газопостачання та відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Фактично він проживає в квартирі [ADDRESS] . Будинок пустує, тільки інколи він буває там та користується газовими приладами короткий час. 10.01.2018 року сусід по будинку зателефонував йому та сповістив, що до будинку приїхали працівники газової служби. Він приїхав до будинку, але працівників відповідача вже не було, а пізніше йому було видано акт про порушення № 00016126 від 10.01.2018 року, в якому зазначено, що на газовому стояку на вводі зірвана пломба та таким чином має місце несанкціоноване відновлення газопостачання до будинку. Крім того, йому було надано розрахунок не облікованих об`ємів природного газу, нарахованих за несанкціоноване відновлення газоспоживання за період з 10.07.2017 року по 09.01.2018 року на суму 25215,08 грн. Вважає складений акт недійсним, оскільки він складений за його відсутності, підпис на ньому йому не належить, його не було проінформовано про право внести до акту зауваження та заперечення, пломбу він не зривав, покази лічильника, які зазначені в акті - 22790,61 - це вигадка контролера, оскільки згідно записів розрахункової книжки станом на листопад-грудень 2017 року зазначені покази лічильника 22401-22792. На комісію по розгляду актів його не запрошували, копію протоколу засідання комісії він отримав у вересні 2018 року. Крім того його не повідомили про припинення газопостачання за три дні. Просив скасувати акт про порушення від 10.01.2018 року та розрахунок не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості. Зобов`язати відповідача відновити розподіл природного газу за адресою будинок [ADDRESS] . У відзиву на позов відповідач зазначив, що скасування акту про порушення є неналежним способом захисту, а стосовно відновлення газопостачання зазначив, що відключення від газопостачання було проведено відповідно до пп. 6 п. 1 глави 7 розділу V1 Кодексу Газорозподільних систем. У січні 2019 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, в якому посилався на те, що між ним та [PERSON] існують договірні відносини щодо постачання газу до будинку [ADDRESS] . 03.08.2016 року газопостачання до вказаного будинку було припинено у зв`язку із заборгованістю. 10.01.2018 року під час здійснення перевірки відключеного стану газопостачання до вказаного будинку було виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання шляхом зриву пломб, про що складено акт перевірки від 10.01.2018 року, крім того було складено акт про порушення № 00016126, яким відповідача було викликано на розгляд акту на засіданні постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення. 02.02.2018 року на засіданні комісії було вирішено задовольнити акт про порушення. Крім того комісією було складено акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості на загальну суму 25215,22 грн. Просив вказану суму стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. За клопотанням [PERSON] ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019 року цивільна справа за позовом ПАТ «Миколаївгаз» про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу була об`єднана з цивільною справою за позовом [PERSON] до ПАТ «Миколаївгаз» про захист прав споживачів. В судовому засіданні кожен учасник справи підтримав доводи заявленого ним позову та просив його задовольнити, відмовивши у задоволенні зустрічних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини. Сторонами не заперечується, що між ними існують договірні відносини з газопостачання відповідно до договору, укладеному 01.04.2016 року. [PERSON] є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ по газопостачанню та газифікації « Миколаївгаз» до будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності. В будинку встановлена газова плита, газова колонка, опалювальний прилад. Згідно даних особового рахунку мешкає 1 особа. Факт припинення розподілу природного газу до вказаного будинку шляхом установлення пломби № С29497993 з причині наявної заборгованості з оплати за спожитий газ в сумі 2480,64 грн. підтверджено копією акту № 1212 від 03.08.2016 року. Згідно акту покази газового лічильника становлять 22298 куб.м. [PERSON] вказаний акт не оспорений. Актом перевірки від 17.01.2017 року встановлено, що пломба не порушена, але покази лічильника становлять 22322 куб.м. (при включенні плити поступає газ). В той же день складено акт про порушення № 0000015848, яким встановлено несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом приоткриття крану на вводі. Актом перевірки від 10.01.2018 року встановлено зрив пломби на вводі, покази лічильника - 22790,61 куб.м. В той же день складено акт про порушення № 00016126, в якому встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зриву пломби на вводі, покази лічильника - 22790,61 куб.м. Акт перевірки та акт про порушення від 10.01.2018 року складено працівниками позивача в присутності споживача [PERSON] , акт про порушення містить відомості про дату, час та місце розгляду вказаного акту комісією оператора ГРМ - 02.02.2018 року, про що відповідач ознайомлений особисто. Покази лічильника, номер якого відповідає номеру, зазначеному в акті перевірки, зафіксовано на фото, доданих до справи. Доказів на спростування вказаних обставин [PERSON] не надано. Згідно з протоколом засідання комісії від 02.02.2018 р. №5 по розгляду актів про порушення кодексу ГРС, акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, комісією, на підставі акту про порушення від 10.01.2018 року № 00016126, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та визначено об`єм не облікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 2942,22 куб.м. вартістю 25215,08. При цьому, згідно положень п. 11 ч. 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, вартість природного газу визначено за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу. 11.01.2018 року [PERSON] сплатив 2580,60 грн. за спожитий природний газ в розмірі 391 куб.м. за листопад 2017 року, зазначивши в квитанції показники лічильника на час сплати 22792 куб.м. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ по газопостачанню та газифікації « Миколаївгаз» відповідно до ліцензії до об`єкту, розташованому за адресою: будинок [ADDRESS] . 03.08.2016 року в зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості за спожитий ним газ, ПАТ «Миколаївгаз» було здійснено відключення вказаного об`єкта від системи газопостачання, а 10.01.2018 року виявлено факт несанкціонованого відновлення газопостачання відповідачем, вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу визначена в розмірі 25215,08 грн. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем - ГРС), Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є: несанкціонований відбір природного газу; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання (частина 1, пункти 2, 7, 8 частини 2 статті 59 Закону "Про ринок природного газу"). Таким чином вказаним Законом визначено, що для кваліфікації наявності правопорушення на ринку природного газу слід встановити: а) факт правопорушення; б) у разі скоєнні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 59 встановити наслідки правопорушення у вигляді впливу на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання. Слід зазначити, що Закон не містить тлумачення вказаних термінів (несанкціонований відбір природного газу; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури). Кодексом ГРС у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що несанкціоноване відновлення газоспоживання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Таким чином, аналіз наведених термінів, встановлених Кодексом ГРС - несанкціоноване відновлення газоспоживання, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу та несанкціонований газопровід - дозволяє прийти до висновку про те, що вони тоді кваліфікуються як правопорушення на ринку газу, коли наслідком таких дій стало безоблікове споживання природного газу. У підпункті 2 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС «Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування» визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого відновлення газоспоживання. Крадіжка це - таємне викрадення чужого майна (ст.185 КК). Відповідно до ч.1 ст. 188-1 КК викрадення гарячої або питної води, електричної або теплової енергії шляхом її самовільного використання без приладів обліку, результати вимірювання яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків (якщо використання приладів обліку обов`язкове), або внаслідок умисного пошкодження приладів обліку чи у будь-який інший спосіб, якщо такими діями завдано значної шкоди, Аналізуючи наведені норми КК України та зміст пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, слід дійти висновку, що у разі коли спожитий газ враховувався лічильником газу, то такі дії не можуть кваліфікуватися як крадіжка, а перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту несанкціонованого відновлення газоспоживання, внаслідок чого здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, що є предметом доказування по справі. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В справі відсутні докази того, що внаслідок несанкціонованого відновлення газоспоживання до будинку, який належить [PERSON] , здійснювалося необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу. Навпаки, порівняння показів лічильника, зазначених в акті про припинення розподілу природного газу від 03.08.2016 року - 22298 куб.м., з показами лічильника, зазначеними в акті про порушення № 00016126 від 10.01.2018 року - 22790 куб.м., говорить про те, що споживання газу обліковувалось. Інших доказів з цього приводу не надано. За такого суд приходить до висновку про безпідставний перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу в кількості 2942,22 куб.м. на суму 25215,08 грн., а тому в задоволенні позову ПАТ «Миколаївгаз» про стягнення з [PERSON] вказаної суми як заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу слід відмовити, а позов [PERSON] до ПАТ «Миколаївгаз» про скасування розрахунку не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості задовольнити. Щодо позовних вимог [PERSON] про скасування акту про порушення від 10.01.2018 року № 00016126, та доводів відзиву про те, скасування акту та розрахунку є неефективним способом захисту. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13. Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Таким чином, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку. Вимога [PERSON] про скасування нарахованої заборгованості за необліковані об`єми природного газу, є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки рішення відповідача щодо визначення розміру заборгованості та припинення газопостачання до його будинку безпосередньо впливають на його права та обов`язки, як споживача послуг з газопостачання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) вказано, що «предметом позову у справі № 522/12901/17-ц є скасування протоколу засідання комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» від 29 червня 2017 року № 67 щодо розгляду акта про порушенняПКЕЕ від 16 травня 2017 року № 036296 та визнання дій комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними. При розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Оскільки у справі № 910/17955/17 предметом позову є скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, а у справі № 522/12901/17-ц питання щодо скасування рішення комісії не було предметом розгляду, то підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), відсутні. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача». Висновок щодо застосування норм права Вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача. (постанова ВС від 17.06.2020 № 658/3048/17) Враховуючи наведене в задоволенні позову про скасування акту про порушення від 10.01.2018 року №00016126 слід відмовити. Щодо вимог про зобов`язання відновити розподіл природного газу. Доводи [PERSON] про відсутність підстав для відключення будинку від системи газопостачання 10.01.2018 року, оскільки його не було попереджено за 3 дні до відключення, спростовуються наступним. У пункті 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Тобто припинення природного газу у випадку несанкціонованого відновлення газоспоживання проводиться Оператором ГРМ без повідомлення про припинення газопостачання. Крім того слід врахувати, що відключення будинку, що належить [PERSON] на праві власності, відбулося з підстав наявності заборгованості за спожитий газ. Докази того, що заборгованість погашена, в справі відсутні. Щодо судових витрат. Витрати, понесені ПАТ «Миколаївгаз» у зв`язку зі сплатою судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України йому не компенсуються з причини відмови в задоволенні позову. [PERSON] судових витрат не поніс відповідно до положень Закону «Про захист прав споживачів». Його позовні вимоги задоволені частково, тому з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь держави згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 728,40 грн. На підставі ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: partial