Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач в судовому засіданні вимоги, висловлені в своєму позові, підтримав та просить суд договір купівлі продажу нежитлових будівель від 18 червня 2013 року, укладеного між [PERSON] в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» та [PERSON] в інтересах Господарчого товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробниче підприємство «Содружество» - визнати недійсним; скасувати державну реєстрацію права власності Господарчого товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробниче підприємство «Содружество» на нежитлові приміщення: будівля майстерні та побутові приміщення літ. «А-2», площею 733,7 кв. м., які розташовані за адресою: м. Покров (Орджонікідзе), вул. Партизанська , буд. 1-а; будівля арматурного цеху літ. «Б» площею 1492,1 кв. м.; будівля цеху закладних деталей літ. «В» площею 1275,8 кв. м.; будівлі складів готової продукції літ. «Г», «Д» загальною площею 1355,7 кв. м.; будівля складу готової продукції літ. «Е» площею 286,6 кв. м.; будівля майстерні деревообробна літ. «Ж» площею 575,4 кв. м.; будівля цех по виготовленню залізобетону літ. «З» площею 2504,8 кв. м.; будівля адміністративного цеху літ. «К» площею 1331,4 кв. м.; будівля бункерної літ. «Л», галерея літ. «Л-2», бункерна літ. «Л» загальною площею 131,8 кв. м., які розташовані за адресою: м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, вул. Партизанська, буд. 1-А; не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Представник відповідача Господарче Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробниче підприємство «Содружество» в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2013 року до [PERSON] звернулась відповідач [PERSON] з пропозицією придбати в нього частину нерухомого майна, яке на той час було зареєстроване за ТОВ «Стройпрогрес». [PERSON] пообіцяла оформити нерухомість на ГТОВ ТВП «Содружество», так як відповідно до своєї уставної діяльності вона є директором цього товариства. Враховуючи той факт, що в 2013 році позивач попав у скрутне фінансове становище, то вирішив продати частину свого нерухомого майна, яке належало йому на праві приватної власності, так як було зареєстроване на його приватну фірму ТОВ «Стройпрогрес» на підставі договорів купівлі - продажу між двома юридичними особами від 18.01.2002 року та від 21.01.2002 року, а тому вирішив продати [PERSON] наступне майно: 1. Будівля майстерні та побутові приміщення літ. «А-2», площею 733,7 кв. м., які розташовані за адресою: м. Орджонікідзе, вул. Партизанська, буд. 1-а. 2. Будівля арматурного цеху літ. «Б» площею 1492,1 кв. м.. 3. Будівля цеху закладних деталей літ. «В» площею 1275,8 кв. м.. 4. Будівлі складів готової продукції літ. «Г», «Д» загальною площею 1355,7 кв. м.. 5. Будівля складу готової продукції літ. «Е» площею 286,6 кв. м.. 6. Будівля майстерні деревообробна літ. «Ж» площею 575,4 кв. м.. 7. Будівля цех по виготовленню залізобетону літ. «З» площею 2504,8 кв.м.. 8. Будівля адміністративного цеху літ. «К» площею 1331,4 кв. м.. 9. Будівля бункерної літ. «Л», галерея літ. «Л-2», бункерна літ. «Л» загальною площею 131,8 кв. м., які розташовані за адресою: м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, вул. Партизанська, буд. 1-А. Разом на 506300,40 грн. за оціночною вартістю (у тому числі НДС 84383,40 грн.). Нежилі приміщення за № 1 (майстерня та побутові приміщення літ. «А-2» по вул. Партизанська, буд. 14 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області) належали TOB «Стройпрогрес» на підставі договору купівлі - продажу від 18.01.2002 року, укладеного на підставі постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.08.2000 року. Інші нежилі приміщення за № 2 - 9 належать TOB «Стройпрогрес» на підставі договору купівлі - продажу від 21.01.2002 року, укладеного на підставі постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.08.2000 року. Право власності на усі вказані об'єкти нерухомості позивачем особисто було зареєстровано за відповідачем КП «МБТІ» м. Нікополь 22.04.2002 року. Відповідно до цього, 18.06.2013 року між ГТОВ ТВП «Содружество» в особі [PERSON] з одного боку та між позивачем [PERSON], так як він представляв інтереси TOB «Стройпрогрес» з іншого боку був укладений у письмовій формі договір купівлі - продажу вказаного вище нерухомого майна, який [PERSON]В, зобов'язалася посвідчити нотаріально, після чого [PERSON] повинна була здійснити державну реєстрацію права власності на придбане ним за цим договором майно. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, продаж вчинено за погоджену сторонами суму: 506300 грн. 40 коп., яку позивач вважав вигідною для товариства, так як її розмір був пов'язаний із збігом важких фінансових обставин. Вказану суму відповідач [PERSON] зобов'язалася сплатити протягом трьох місяців з дня підписання вказаного договору сторонами, при цьому вона зобов'язалась посвідчити договір купівлі-продажу нотаріальну на протязі трьох днів, але вказаної обставини не виконала по теперішній час. Відповідно до п.13 умов укладеного сторонами договору, договір вважається дійсним після повного розрахунку за договором і здійснення його державної реєстрації. Тобто укладеним між сторонами вказаним вище договором передбачено, що право власності на відчужуване приміщення переходить до покупця після нотаріального посвідчення договору та його державної реєстрації. Подати договір на державну реєстрацію покупець має право з моменту нотаріального посвідчення цього договору незалежно від факту оплати. Передача об'єктів нерухомості відповідно до умов договору здійснюється на підставі Акту (Актів) прийому - передачі майна. Чинним законодавством України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Цивільний кодекс України передбачає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, за домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчу вального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим законодавством, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а сам правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Недодержання сторонами правочину вимоги закону про його обов'язкове нотаріальне посвідчення, тягне за собою визнання такого правочину нікчемним. Чинним законодавством України чітко визначено, які правочини підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а саме: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна відповідно до положень статей 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 Цивільного кодексу України; іпотечні договори згідно із вимогами статті 18 Закону України "Про іпотеку" та статті 577 Цивільного кодексу України; договори про спільну часткову власність на земельну ділянку; про купівлю-продаж земельних ділянок, про перехід права власності та про передачу права власності на земельні ділянки; про обмін земельними ділянками, які виділені єдиним масивом у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) відповідно до статей 88, 128, 132, 142 Земельного кодексу України та статті 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"; договори про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; про надання утримання; про припинення права утримання взамін набуття права на нерухоме майно або одержання одноразової грошової виплати; шлюбні договори; договори між подружжям про розмір та строки виплати аліментів на дитину; договори про припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно відповідно до статей 69, 78, 89, 94, 109, 189, 190 Сімейного кодексу України; договори найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше згідно з вимогами статті 793 Цивільного кодексу України; договори управління нерухомим майном згідно статті 1031 Цивільного кодексу України; До нотаріального посвідчення правочину нотаріус зобов'язаний здійснити перевірку дієздатності та правоздатності сторін правочину. При перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов'язаний ознайомитися з установчими документами, свідоцтвом про державну реєстрацію і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців цієї юридичної особи і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності. Копії зазначених документів залишаються в справах нотаріуса. У випадках, передбачених законодавством, нотаріус перевіряє наявність спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення юридичною особою окремого виду діяльності. При посвідченні правочинів нотаріус встановлює дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Дотримання відповідності правочинів дійсним намірам сторін і вимогам законності пов'язано не тільки з можливістю визнання укладеного правочину недійсним, а й з відповідальністю нотаріуса за наслідки вчинюваної нотаріальної дії відповідно до Закону України «Про нотаріат», яким передбачено, що нотаріус повинен відмовляти у вчиненні нотаріальної дії, яка суперечить закону. Недотримання вимог закону є підставою для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю. Нотаріус, виявивши під час вчинення нотаріальної дії порушення законодавства, негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус управі затримати цей документ і направити його до експертної установи для проведення відповідного дослідження, оплата якого здійснюється в установленому порядку. При посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника юридичної особи нотаріус встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про нотаріат" а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей, за винятком довіреностей, які складено за кордоном з участю іноземних властей або які від них виходять, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. Нотаріус не вимагає подання довіреностей на вчинення правочинів та інших дій від осіб, уповноважених на це установчими документами юридичної особи, законом або іншими актами цивільного законодавства. У цих випадках від представників вимагаються документи, які передбачають зазначені повноваження та посвідчують їх службове становище. Якщо від імені юридичної особи діє орган його управління, нотаріусу подається документ, в якому закріплено повноваження даного органу та розподіл обов'язків між його членами. Оригінал довіреності, а в окремих випадках її копія, а також копії інших документів, що підтверджують повноваження представників, залишаються в справах нотаріуса. Окрім зазначеного, нотаріус має право витребувати від сторін правочину додаткові необхідні для вчинення нотаріальної дії документи, наприклад акти цивільного стану, згоди, дозволи та заяви зацікавлених осіб, тощо. Правочини щодо відчуження та обтяження майна, що підлягає обов'язковій реєстрації (нерухоме майно, автотранспортні засоби), посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, та за наявності на них запису про реєстрацію. Правочини щодо майна, для якого законодавством не встановлена обов'язкова реєстрація, посвідчуються без витребування правовстановлюючих документів. Договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору оформляється шляхом складання окремого договору, який додається до примірника основного договору, що міститься в справах державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса. Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх примірниках основного договору робиться відмітка про його зміну або розірвання. Всі примірники правочину мають бути підписані сторонами правочину власноруч перед вчиненням посвідчу вального напису. Підпис сторони правочину на примірнику зіставляється з його підписом у паспорті. При вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина. Слід зазначити, що відповідно положень ст. 640 Цивільного кодексу України правочин, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації, з моменту державної реєстрації. Відповідно до норм ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами 1 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити; договір купівлі продажу нежитлових будівель від 18 червня 2013 року, укладеного між [PERSON] в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройпрогрес» та [PERSON] в інтересах Господарчого товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробниче підприємство «Содружество» - визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності Господарчого товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробниче підприємство «Содружество» на нежитлові приміщення: будівля майстерні та побутові приміщення літ. «А-2», площею 733,7 кв. м., які розташовані за адресою: м. Покров (Орджонікідзе), вул. Партизанська, буд. 1-а; будівля арматурного цеху літ. «Б» площею 1492,1 кв. м.; будівля цеху закладних деталей літ. «В» площею 1275,8 кв. м.; будівлі складів готової продукції літ. «Г», «Д» загальною площею 1355,7 кв. м.; будівля складу готової продукції літ. «Е» площею 286,6 кв. м.; будівля майстерні деревообробна літ. «Ж» площею 575,4 кв. м.; будівля цех по виготовленню залізобетону літ. «З» площею 2504,8 кв. м.; будівля адміністративного цеху літ. «К» площею 1331,4 кв. м.; будівля бункерної літ. «Л», галерея літ. «Л-2», бункерна літ. «Л» загальною площею 131,8 кв. м., які розташовані за адресою: м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, вул. Партизанська, буд. 1-А.

Outcome: approved