Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У січні місяці 2016 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що 21 серпня 2012 року о 18 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено» номерний знак [NUMBER] в порушення пункту 11.4 Правил дорожнього руху, по Хмельницькому шосе у м. Вінниця допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та автомобілем [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 07.11.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено стягнення у виді штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] та згідно звіту за № 12/47 від 21.09.2012 року про оцінку означеного транспортного засобу матеріальний збиток завданий власникові внаслідок його пошкодження в ДТП складає 23 869,44 грн. Завдана шкода власнику автомобіля винуватцем пригоди відшкодована не була. У зв»язку із настанням події відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих здійснило виплату страхового відшкодування 13 лютого 2013 року в розмірі 23 869,44 грн. Тому відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Просить відшкодувати матеріальні збитки в порядку регресу із заподіювача шкоди в сумі 23 869,44 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про розгляд справи у визначеному законом порядку. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 21 серпня 2012 року о 18 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи транспортним засобом належним на праві власності [PERSON], марки «Рено» державний реєстраційний знак [NUMBER] по Хмельницькому шосе у м. Вінниця, порушивши вимоги пункту 11.4 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ДЕУ» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та автомобілем [NUMBER]. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушень, передбачених статтями 130 частиною 1 та 124 КУПАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 2 550 грн. Відповідно до звіту № 12/47 від 21.09.2012 року розмір матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, завданий власникові автомобіля, [PERSON] в результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді складає 23 869,44 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована не була, і завдана шкода [PERSON], власнику автомобіля [NUMBER] винуватцем пригоди відшкодована не була. У звязку із настанням події відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих наказом моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) за № 411 від 11.02.2013 року постановлено відшкодувати шкоду з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 23 869,44 грн. та платіжним дорученням № 822 від 13.02.2013 року перераховане та виплачене страхове відшкодування згідно цього наказу потерпілому [PERSON] Тому у відповідності до вимог ст. 38,41 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»" та ст. 1191 ЦК України до страховика переходить право вимоги відшкодування за завдані збитки, і стягненню з відповідача в порядку регресу підлягає розмір завданої шкоди 23 869,44 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Разом з тим, відшкодуванню не підлягають витрати на оплату послуг аварійного комісара в сумі 876,0 грн., оскільки доказів понесених таких витрат позивач не надав, а суд таких відповідно не встановив. Крім того, витрат на оплату понесених юридичних послуг представник позивача не надав, тому суд відмовляє у їх відшкодуванні. На підставі викладеного та

Outcome: partial