Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання спільною сумісною власністю майна, а саме: гаража з підвалом [ADDRESS] та автомобіля марки "Фіат" Брава, реєстраційний номер [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано вказане майно, а саме: гараж з підвалом [ADDRESS] та автомобіль марки "Фіат" Брава, реєстраційний номер [NUMBER] і вона як дружина має право на 1/2 частину зазначеного майна. Відповідач [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] із зустрічним позовом про визнання майна: гаража з підвалом [ADDRESS] та автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] особистою приватною власністю, стягнувши із нього на користь позивача [PERSON] 1/2 частину вартості атомобіля та стягнення із позивача 1/2 частину витрат - 15000 грн. витрачених на ремонт автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER]. Свої зустрічні вимоги відповідач обгрунтовує тим, що гараж з підвалом [ADDRESS] був придбаний за рахунок подарованих йому грошових коштів в сумі 16000 грн., які були набуті його матір»ю внаслідок відчуження власного гараж [ADDRESS], а отже є його особистою приватною власністю. Легковий автомобіль марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] дійсно був придбаний під час шлюбу із позивачем [PERSON] і є спільною сумісною власністю, проте зважаючи на те, що остання не має права на керування транспортними засобами і як наслідок ніколи самостійно не користувалася автомобілем, зумовлює недоцільність розподілу цього майна на ідеальні частки. Крім того, зважаючи на те, що спірний автомобіль піддавався ремонту на суму 30000 грн., які ним були позиченні, тому просить стягнути із позивача [PERSON] 1/2 частину цих витрат на суму 15000 грн. витрачених на ремонт автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER]. У судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених позовній заяві та просять позов задовольнити. Зустрічний позов позивач та його представник не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Відповідач та його представник з приводу задоволення позовних вимог [PERSON] заперечили та просять у їх задоволенні відмовити, з мотивів викладених в запереченні на позовну заяву. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Із Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 29.04.2011 р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] в якому вони перебували з 10.08.1991 року розірвано. Із витягу №16512113 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 02.11.2007 р. реєстраційний номер №20301787 та технічного паспорта складеного 02.11.2007 р. ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що [PERSON] являється власником гаража з підвалом [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу серії ВЕХ 982154 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №6393.. Автомобіль марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] кузов [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 19.03.2008 р. зареєстрований за [PERSON] жителькою [ADDRESS], яка посвідчення водія не отримувала та станом на 10.01.20114 р. не значиться серед осіб, які позбавленні права на керування транспортними засобами, що стверджується повідомленням Управління Державтоінспекції в Тернопільській області №13/9732 від 30.12.2013 р. та Довідкою Тернопільського центру ДАІ №6101 УМВС України в Тернопільській області. 11.01.2013 р. та 10.01.2014 р. р. між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] укладалися Договори обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/8881296) (поліс №АС/4761790), відповідно до умов якого, ПАТ «Страхова компанія «Провідна» взяло на себе обов»язок, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] кузов [NUMBER], а також за умови настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] здійснити виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб, яким під час ДТП заподіяна шкода. Із рахунку на оплату від 02.04.2013 р. , видаткових накладних до заказу наряду №ПРБ0001069 від 02.04.2013 р. вбачається, що відповідачем [PERSON] виконано ремонт автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] кузов [NUMBER] на суму 18107 грн. Із акту здачі - прийому виконаних робіт від 27.12.2013 р. вбачається, що [PERSON] провів ремонт автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER] кузов [NUMBER] на суму 8350 грн. 09.01.2014 р. відповідач [PERSON] придбав підшипник 175/70R13 за ціною 1360 грн. Із договору купівлі - продажу гаража серії ВЕХ №861406 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила гараж з підвалом [ADDRESS] за 9979 грн. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що являється матір»ю відповідача [PERSON] та подарувала йому 16000 грн., набутих за рахунок продажу власного гаража [ADDRESS], для придбання відповідачем гаража [ADDRESS] за місцем його тодішнього проживання. Свідок [PERSON] показав, що відповідач [PERSON] є його рідним братом та підтвердив факт дарування останньому їх матір»ю [PERSON] грошових коштів в сумі 16000 грн. для придбання гаража [ADDRESS]. Таким чином, твердження позивача про те, що спірний гараж є його особистою приватною власністю, так- як придбаний за кошти подарувані його матір»ю [PERSON], суд до уваги не бере, оскільки відповідачем не подано належних доказів того факту, що зазначенні грошові кошти йому були подаровані і що саме за ці кошти він придбав спірний гараж. Розпискою від 06.04.2011 р. стверджується, що відповідач [PERSON] отримав від громадянина [PERSON] в позику 30000 грн. для ремонту автомобіля марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER], які зобо»язувався повернути останньому на першу ж вимогу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив зобов»язання відповідача [PERSON] за договором позики від 06.04.2011 р. на суму 30000 грн. Зазначив, що автомобіль марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER], на ремонт якого надавалися кошти перебуває у справному стані, проте борг в сумі 30000 грн. йому відповідачем не повернуто. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона являється матір»ю позивача [PERSON] та за її кошти в сумі 8000 доларів США наданих позивачу був придбаний автомобіль "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що позивач [PERSON] є її рідною сестрою та підтвердила факт дарування останній їх матір»ю [PERSON] грошових коштів в сумі 8000 доларів США для придбання автомобіля "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER]. Свідок [PERSON] підтвердила факт дарування [PERSON] позивачу грошових коштів для придбання автомобіля. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Твердження відповідача, з приводу того, що грошова сума в розмірі 30000 грн. була позичена за договором позики ним у гр.[PERSON] на ремонт їх спільного автомобіля дійсно відповідає дійсності, проте з огляду на те, що зазначенні зобов»язальні правовідносини носять індивідуальний характер, були укладенні виключно між відповідачем [PERSON] та [PERSON] та містять зобов»язання з приводу повернення боргу власне [PERSON], а не позивачем включно, враховуючи, що відповідачем не подано доказів оплати коштів за проведений ремонт спірного автомобіля, суд приходить до переконанн6я у що у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про стягнення із позивача 1/2 частини витрат - 15000 грн. витрачених на ремонт автомобіля марки "Фіат" Брава, реєстраційний номер [NUMBER]. слід відмовити. Крім того, Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і при цьому вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи викладені обставини, з огляду на те, що вказане майно набуте сторонами під час шлюбу, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право приватної власності на 1/2 частину гаража з підвалом [ADDRESS] та 1/2 частину автомобіля "Фіат" Браво, реєстраційний номер [NUMBER]. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі та стягнути з нього 229,40 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved