Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 21 серпня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № CSRKAE00000028, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 26184,59 дол. США на термін до 20 серпня 2012 року, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до договору, погашення здійснюється щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрати згідно кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 26184,59 доларів США. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 8 серпня 2014 року має заборгованість - 57434,67 доларів США, що є еквівалентом 723 676 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 8030,19 доларів США - заборгованість за кредитом; 17246,13 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1162,56 доларів США. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30995,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язаннь за договором. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Просив суд стягнути з відповідача на заборгованість у розмірі 57434,67 доларів США, що станом на 8 серпня 2014 року є еквівалентом 723676 грн. 84 коп. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" борг за кредитним договором в сумі 57434,67 доларів США, що станом на 8 серпня 2014 року є еквівалентом 723676 грн. 84 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ „Приватбанк" судові витрати в сумі 3654 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2015 року заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2014 року скасоване, а справа призначена до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачем пропущено трирічний строк звернення до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. 21 серпня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № CSRKAE00000028. Відповідно до п.7.1. кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти на строк з 21 серпня 2007 року по 20 серпня 2012 року включно у вигляді не поновлювальної лінії в сумі 26184,59 доларів США на наступні цілі: 18298,60 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6,81 доларів США для сплати за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2, на сплату страхових платежів за договором страхування, договором особистого страхування на строк до 20 серпня 2008 року у сумі 1282, 70 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 182,99 доларів США, та у розмірі 6413, 50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору. Періодом плати вважати період з «21» по «25» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти в сумі 449,9 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, що кошти, отриманні від позичальника для погашення заборгованості за кредитним договором, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з пп. 2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі - пеня згідно з розділом 4 цього договору, далі - простроченої комісії за кредитом, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суми щомісячного платежу), направляється для погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8), далі-комісія, далі-винагорода, далі-відсотки, далі-кредиту. Як вбачається з заяви на видачу готівки від 21 серпня 2007 [PERSON] отримав у позивача 18298,60 доларів США. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передавання грошей. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 8 серпня 2014 року становить 57434,67 доларів США, що є еквівалентом 723 676 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 8030,19 доларів США - заборгованість за кредитом; 17246,13 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1162,56 доларів США. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30995,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Відповідно до п.12 вказаної постанови, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Вирішуючи, яку саме суму заборгованості слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд враховує наступне. Як встановлено в судовому засіданні кредитний договір між сторонами був укладений на строк з 21 серпня 2007 року по 20 серпня 2012 року. Отже, 21 серпня 2012 року строк дії договору закінчився. З позов позивач звернувся до суду 8 жовтня 2014 року, що вбачається із штампу вхідної кореспонденції Придніпровського районного суду м. Черкаси №23414. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальний строк позовної давності становить три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). У своєму рішенні від 06.11.2013р. по справі №6-116цс13 Верховний Суд України зробив обов'язковий для всіх судів правовий висновок про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно висновку ВСУ перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення, і позовна давність, відповідно, обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню тільки в межах позовної давності по кожному із платежів. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивач необхідно було стягнути заборгованість за кредитним договором в межах трирічного строку позовної давності, тобто, починаючи з 8 жовтня 2011 року, а за період до 8 жовтня 2014 року відмовити, оскільки поза межами трирічного строку. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку. За аналізом даної правової норми, у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Як вбачається з прибуткового касового ордеру від 21 жовтня 2013 року відповідач частково погасив заборгованість за кредитним договором, сплативши відповідачу 4000 доларів США, що є еквівалентом 31972 грн. За таких обставин суд вважає, що перебіг строку позовної давності є перерваним, оскільки відповідачем вчинено дії, які свідчать про визнання ним свого боргу. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 8 серпня 2014 року становить 57434,67 доларів США, що є еквівалентом 723 676 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 8030,19 доларів США - заборгованість за кредитом; 17246,13 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1162,56 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30995,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. При цьому суд враховує, що з закінченням дії договору до дня подачі позову відсутні правові підстави нарахування і стягнення пені та комісії, оскільки договір припинив свою дію. Крім того, згідно з ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, а ст.266 ЦК України передбачає, що після закінчення позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на закладене майно і так далі). Виходячи з цього включення для розрахунку пені по прострочених платежах, які мали місце за межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для виводу про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), в якому вона нараховується, в межах терміну позовної давності по основній вимозі. Оскільки строк дії договору сплив 20 серпня 2012 року, а позивач звернувся в суд з позовом 8 жовтня 2014 року, суд вважає, що не може бути задоволена вимога позивач про стягнення з відповідача на його користь 1162,56 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом та 30995,79 доларів США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № CSRKAE00000028 від 21 серпня 2007 року в сумі 25276,32 доларів США, що станом на 8 серпня 2014 року є еквівалентом 318481 грн. 63 коп. і складається з наступного 8030,19 доларів США - заборгованість за кредитом; 17246,13 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3184 грн. 81 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial