Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності до польської національності та внесення у зв'язку з цим змін до актового запису про народження. В обґрунтування своєї заяви заявник послався на те, що він народився [INFO], про що зроблено актовий запис № 131 від 25.10.1951 року національністю «українець». Даний запис не відповідає дійсності. Так, відповідно до архівної довідки від 08.09.2016 року № Г/2958, батьками мого батька були: [PERSON] (поляк) та [PERSON] (полячка). Даний запис вчинявся 29 липня 1926 року. Відповідно до вищезазначеного за родиною батька має польське походження. При зверненні до Новоукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби із заявою про внесення змін до актового запису про народження мені в частині зміни національності батька з «українець» на «поляк» було відмовлено. На теперішній час представництвами республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв'язків, спрощеного порядку в'їзду до Польщі, але зазначені можливості стосуються, здебільшого, етнічних поляків, а саме осіб, які отримали так звану «Карту поляка», тому на даний час заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне польське та отримати Карту поляка. На даний час заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження, просить встановити факт приналежності до національності «поляк» та внести зміни у актовий запис про народження, змінивши національність з «українець» на «поляк». В судове засідання заявник не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділ РАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Тому суд розглядає заяву без участі представника заінтересованої особи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Батьком заявника записаний [PERSON], [INFO], в графі "національність" вказано "українець", що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (а.с.5). Згідно копії архівної довідки № Г/2958 від 08.09.2016 р. національність діда заявника, [PERSON] і баби [PERSON] указано "поляки" (а.с.6). Відповідно до висновку від 04.11.2016р. у актовому записі про народження №305 від 25.10.1951 року, складеного відділом РАЦС Новоукраїнського РУЮ, національність дитини указана "українець" (а.с.7). У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Частиною 2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Відповідно до ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статті 1 та 3 ЗУ "Про національні меншини в Україні", гарантують громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст.11 ЗУ "Про національні меншини в Україні", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту дасть можливість відновити національність та встановити національну приналежність, а відтак підтвердити польське походження заявнику, тому вважає заяву про встановлення факту, приналежності його до національності «поляк» обґрунтованою. Відповідно до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання. Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Тому суд вважає за необхідне зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського РУЮ внести зміни до актового запису про шлюб № 305 від 25.10.1951 року в частині запису національності [PERSON], зазначивши в графі національність «поляк», замість «українець».

Outcome: approved