Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

16 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача послуг, у якій зазначив, що 27 травня 2015 року через Інтернет він знайшов оголошення про продаж двигуна на автомобіль "Опель кадет". У телефонному режимі домовився з продавцем ФОП [PERSON] про купівлю двигуна за 4000 грн., продавець у свою чергу повідомив, що йому потрібно заплатити аванс у розмірі 2000 грн. 28 травня 2015 року він, позивач, перерахував на рахунок ФОП [PERSON] кошти в сумі 2000 грн. Продавець пообіцяв наступного дня вислати двигун та повідомити номер поштової декларації, однак, протягом 15 днів не відправляв замовлення. Після звернення до служби підтримки сайту ФОП [PERSON] повідомив номер поштової декларації. 19 червня 2015 року він (позивач) прибув до служби "Інтайм" щоб забрати своє замовлення, проте працівники служби повідомили, що він має заплатити суму переказу 6270 грн., замість 2000,00 грн. З огляду на це він одразу звернувся до продавця, однак йому було повідомлено, що двигун коштує саме стільки. Така сума його (позивача) не задовольнила, тому він просив продавця повернути аванс, однак продавець відмовився повертати кошти. У зв'язку з цим, позивач остаточно уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ФОП [PERSON] на свою користь суму внесеного авансу 2000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 8, 11, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв'язку. Засоби дистанційного зв'язку це телекомунікаційні мережі, поштовий зв'язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: ціну продукції, включаючи плату за доставку, та умови оплати. З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі продажу через мережу Інтернет, за умовами якого відповідач ФОП [PERSON] зобовязувався передати у власність позивачу [PERSON] двигун на автомобіль "Опель кадет", а останній мав прийняти цей товар та сплатити за нього кошти в сумі 4000 грн. 28 травня 2015 року позивач [PERSON] перерахував на рахунок відповідача ФОП [PERSON] кошти в сумі 2000 грн., як аванс за вказаним договором купівлі продажу, що підтверджується копією чека № 28052015134509 від 28 травня 2015 року.(а.с.8) Разом із тим, відповідач свої зобовязання за договором не виконав та не надав позивачу обумовлений договором товар за визначеною ціною. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно з ч. 1 ст. 665 ЦК України\~у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аналіз норм цивільного законодавства дозволяє прийти до висновку, що авансом є сплата в рахунок майбутніх платежів за договором. На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, якау разі порушення умов договору підлягає поверненню. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним авансу. Судові витрати слід стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved