Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

В жовтні 2019р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити між нею та відповідачем придбане під час шлюбу майно, а саме: стоматологічне обладнання, інші побутові речі, що були придбані у 2003, 2004 та в 2009р., а також кошти, що знаходились на депозитному рахунку, стягнувши з відповідача компенсацію Ѕ частини вартості майна в розмірі 714 000грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.07.1987р. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2015р. шлюб між ними було розірвано. За час сумісного проживання протягом 2003-2009р.р. ними було придбано рухоме майно, а саме: набір стоматологічних інструментів та майно для обладнання стоматологічного кабінету на загальну суму 361 857грн. Крім того, поділу підлягають і кошти в розмірі 500 000грн., що знаходились на депозитному рахунку в АКБ «Східно-Європейський банк, які були набуті під час шлюбу з відповідачем. Тому в порядку поділу спільного майна подружжя просить стягнути з відповідача компенсацію вартості Ѕ частини вказаного майна. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 2.12.2019р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 32). 12.03.2020р. позивачка збільшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача також компенсацію ринкової вартості 1/2 частини автомобіля марки VOLVO ХС90, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску в розмірі 150 000 грн., компенсацію ринкової вартості Ѕ частини автомобіля марки Lexus GX 470, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2006 року випуску в розмірі 200 000грн., компенсацію ринкової вартості Ѕ частини автомобіля марки Lexus RX 300, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2000 року випуску в розмірі 100 000 грн., компенсацію ринкової вартості Ѕ частини автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску року випуску в розмірі 150 000 грн. (а.с. 67-70). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 97-98). Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.1987р., який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2015р. розірвано (а.с. 106-107). Згідно рахунків фактури та накладних, протягом 2004-2009р.р. на ім`я СПД-ФО [PERSON] було придбано стоматологічне обладнання те меблі для стоматологічного кабінету на загальну суму 361 857грн. (а.с. 17-23). Також згідно відомостей Головного сервісного центру МВС за [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачкою були зареєстровані транспортні засоби, а саме: автомобіль марки VOLVO ХС90, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на підставі Довідки-рахунку № ВІА338827 від 19.02.2014 року, який подальшому перереєстрований на підставі Довідки-рахунку №ВІА944122 від 16.12.2014 року, виданої ФОП [PERSON] на нового власника - [PERSON] (новий реєстраційний номер [NUMBER] ); автомобіль марки Lexus GX 470, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який в подальшому перереєстрований на підставі Довідки-рахунку № [NUMBER] від 28.08.2013 року, виданої ТОВ "ГЛОБАЛ-АВТО" на нового власника - [PERSON] (новий реєстраційний номер [NUMBER] ); автомобіль марки Lexus RX 300, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на підставі Довідки-рахунку № [NUMBER] від 18.06.2013 року, який в подальшому перереєстрований на підставі Довідки-рахунку №ВІА337003 від 11.02.2014 року, виданої ТОВ "ОРЕОН-ТРЕЙД" на нового власника - [PERSON] автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на підставі Довідки-рахунку№ [NUMBER] від 11.06.2004 року, який в подальшому перереєстрований на підставі Довідки-рахунку №ВІА847659 від 20.09.2014 року, виданої ФП "А.Е.Ремізов"; Акту пр-здачі № 401/28 від 23.09.2014 року, виданого ТОВ "АВТОГАЗ-1" на нового власника - [PERSON] (новий реєстраційний номер [NUMBER] ) (а.с. 137-145). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення містить стаття 368 ЦК України. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (стаття 61 СК України). У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (стаття 65 СК України). Подібні за змістом положення щодо здійсненні співвласниками спільної сумісної власності закріплені статтями 364, 369 ЦК України. Автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, набуті під час шлюбу та відчужені відповідачем, що вбачається з реєстраційних карток транспортних засобів. За таких обставин, виходячи зі змісту статті 65 СК України, згода іншого із подружжя на його відчуження повинна надаватися письмово, чого у цій справі не встановлено. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства про право на шлюб, розірвання шлюбу та визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на день розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України). Як вбачається зі звіту про оцінку транспортного засобу від 28.07.2021р., ринкова вартість КТЗ VOLVO ХС90, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 310 700грн., згідно звіту про оцінку від 14.07.2021р. ринкова вартість КТЗ Lexus GX 470, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 487 700грн., згідно звіту про оцінку від 5.07.2021р. ринкова вартість КТЗ Lexus RX 300, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 214000грн., згідно звіту про оцінку від 20.07.2021р. ринкова вартість КТЗ TOYOTA LAND CRUISER, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] становить 322 000грн. (а.с. 122-125). Таким чином, враховуючи відсутність згоди позивачки на відчуження придбаних під час шлюбу транспортних засобів, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація в розмірі вартості Ѕ частини зазначених транспортних засобів, що становить 667 200грн. ((310 700+487700+214000+322000) : 2). Разом із тим, позивачкою суду не було надано будь-яких доказів вартості стоматологічного обладнання та меблів для стоматологічного кабінету, а також їх наявності на час розгляду справи, не заявлялося клопотань про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості спірного майна. Наявні в матеріалах справи копії рахунки фактури та накладні підтверджують вартість майна відповідно на 2003, 2004, 2009р.р., а не на час розгляду справи, а аналітична довідка складена без виконання оціночних процедур (а.с. 12-13, 17-23), відтак не можуть вважатися належними доказами при встановленні даних обставин. За наведених обставин суд вважає, що позивачка не виконала процесуального обов`язку щодо доведення вартості вказаного майна, а тому законних підстав для задоволення позову в цій частині немає. Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення коштів в розмірі 250 000грн., що знаходились на депозитному рахунку в АКБ «Східно-Європейський банк», оскільки доказів їх наявності позивачка не надала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного ст.ст. 57, 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 206 , 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial