Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо присвоєння гуртожитку по [ADDRESS] статусу гуртожитку для студентів вищих навчальних закладів та скасувати цей статус. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Міністерством освіти і науки України всупереч вимог законодавства України було вчинено дії щодо зміни статусу гуртожитку по [ADDRESS] , у якому мешкає [PERSON] та її сім`я, а саме що гуртожиток призначений не для проживання сімей, а для проживання студентів, чим порушено житлові права [PERSON] та її сім`ї, та унеможливлено реалізацію їхнього права на приватизацію житла, у якому вони проживають. Міністерство освіти і науки України та Державний вищий навчальний заклад "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права" проти позову заперечили та просять відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] з членами своєї сім`ї вже зверталась до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з аналогічних підстав з позовом до Міністерства освіти і науки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бердичівська міська рада Житомирської області, Державний вищий навчальний заклад "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", про зобов`язання вчинити дії, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2020\~р. у справі №\~272477/19 у задоволенні позву було відмовлено. Це рішення було залишено в силі постановою Житомирського апеляційного суду від 12.08.2020\~р. Під час розгляду зазначеної справи досліджувалось питання передачі гуртожитку, щодо якого виник спір, з комунальної до державної власності, статус цього гуртожитку тощо, будь-яких порушень виявлено не було. Також було встановлено відсутність правових підстав для видачі ордерів для проживання у гуртожитку заводом "Прогрес". [PERSON] не довела що гуртожиток, щодо якого виник спір, або ж його частина мають інший статус, ніж гуртожиток для студентів вищих навчальних закладів. Ухвалою від 22.06.2020\~р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснено [PERSON] , що вона має право звернутись вказаними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства. Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.07.2020\~р. скасовано ухвалу від 22.06.2020\~р. та направлено справу для продовження розгляду. Ухвалою від 03.09.2020\~р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою від 25.01.2021\~р. відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Судом з`ясовано, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] з 1989\~р. проживають у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на даний час вони проживають у кв.\~ [ADDRESS] та [ADDRESS] та 9) секції №\~2, що підтверджується матеріалами справи та встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2020\~р. у цивільній справі №\~274/2477/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Міністерства освіти і науки України, треті особи, яки на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бердичівська міська рада Житомирської області, Державний вищий навчальний заклад "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", про зобов`язання вчинити дії, яке було залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12.08.2020\~р. (далі Судові рішення у справі №\~274/2477/19) (а.\~с.\~168 175, 175 181). З матеріалів справи, зокрема, листа від 12.09.2019\~р. Міністерства освіти і науки України (а.\~с.\~72 73) випливає, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , за даними автоматизованої системи "Юридичні особи" рахується як "Будівля гуртожитку" та має статусу "Гуртожитки для студентів вищих навчальних закладів" за Класифікатором державного майна (а.\~с.\~72 73), ця обставина також встановлена Судовими рішеннями у справі №\~274/2477/19. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона вважає, що такий статус гуртожитку було присвоєно незаконно, наявність цього статусу порушує її житлові права та житлові права членів її сім`ї, а також унеможливлює реалізацію їхнього права на приватизацію житла, у якому вони проживають. Між тим, правомірність цього статусу встановлена Судовими рішеннями у справі №\~274/2477/19, у яких зазначено, що, зокрема, будівля гуртожитку, що розташована у [ADDRESS] , перебуває у державній власності, органом управління є Міністерство освіти і науки України, вказаний гуртожиток відповідно до Класифікатора державного майна є гуртожитком для студентів вищих навчальних закладів, його збудовано Бердичівським машинобудівним технікумом, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", таким чином будівля гуртожитку є майном державного закладу освіти, доказів на спростування цієї обставини не надано, позивачами не надано доказів, які б свідчили, що гуртожиток або його частина має інший статус, зокрема саме гуртожиток сімейного типу, та призначений для проживання сімей викладачів і працівників, а не є гуртожитком для проживання студентів (а.\~с.\~174, 180). [PERSON] не подано будь-яких доказів, які б спростовували наведені обставини, поданий нею позов направлений на перегляд встановлених Судовими рішеннями у справі №\~274/2477/19 обставин та зроблених висновків, однак здійснення таких дій не належить до компетенції Суду та суперечить нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок перегляду судових рішень. Також Суд зазначає, що навіть задоволення позову [PERSON] не призведе до виникнення в неї та членів її сім`ї права на приватизацію квартир, у яких вони проживають, розташованих у гуртожитку, що стосується предмету спору, оскільки у такому разі гуртожиток не перестане перебувати у державній власності та бути майном державного закладу освіти. Приватизація ж такого майна або складових його частин прямо заборонена частиною четвертою статті 80 Закону України "Про освіту", якою передбачено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed