Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до до [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивований тим, що [INFO] року на сторінці соціальної мережі Facebook [PERSON] опубліковано наступну інформацію: «Звернення до Трускавчан та Світової громадькості!!! В першій санітарній зоні, де заборонено знаходження будь-яких споруд не пов`язаних з обслуговуванням джерела « Нафтуся » - побудували готель « Жива Роса » без будь-яких дозволів та узгоджень!!! Хоча, згідно Закону надати такий дозвіл і узгодити будівництво НЕМОЖЛИВО!!! В першій санітарній зоні в попередні роки були ліквідовані корпуси військового санаторію та підліткового санаторію, знесено ряд приватних садиб і людям надано житло за рахунок громади Трускавця. У наш «патріотично - націоналістичний» час найшлись терористи, які хочуть знищити м. Трускавсць, адже виникає загроза зникнення цілющого джерела «Нафтуся» через побудову готелю - боюсь, що залишиться тільки готель « Жива Роса », який нікому не буде потрібний, як і інші готелі та санаторії міста курорту!!! В занепаді буде не тільки Трускавець. а і навколишні міста та села - тисячі залишаться без роботи і засобів до існування!!! В Трускавець перестануть їхати відпочивальники, можливо приїдуть туристи подивитись на терористів - упирів, які знищили таке привабливе МІСТО. Вимушений названі цих терористів-упирів - це «всечесні» попи-злодії, диригентом і куратором якого був «всечесний» вихованець патріарха Московського і всія Руси Кирила - батюшка - [PERSON] , якому «сердобольні» дупутати разом з керівннтвом виконкому хочуть додати 20 кв.м. землі для обслуговування іншого готелю «СОНЦЕ», яке буде світити тільки [PERSON] і попам, але вже не в Трускавці . як і дупутатам...хоча можливо вони цього і не усвідомлюють....» (далі - Інформація від [INFO] року «[INFO]». [INFO] року на сторінці соціальної мережі Facebook Шиха З .Т . опубліковано наступну інформацію: « [INFO] р.-субота. батюшка "всечесннй" [PERSON] разом з "предводителем" Трускавецького дворянства - інтелегенції греко-католицької церкви "добродієм" [PERSON] крали черговий шматочок землі для "все чесного, але тут нагрянула поліція і зафіксувала проведення без дозволу та проекту земляних робіт, яким, "всечесннй", бетоном і залізними стовпцями огорожував Вкрадене. Перед тим батюшка, разом із владою вкрав 102 кв.м. від сусіднього будинку, а також по [ADDRESS] 06. 06.16р.- понеділок "всечесннй" швиденько подає в реєстраційний відділ заяву про надання йому шматочка земельки - шукає Кришу в міського голови і дупутатів, адже він вважає, що криша на ГОРІ - БОГА у нього вже Є ! Батюшка хоче з допомогою дупутатів УЗАКОНИТИ ВКРАДЕНЕ!!! 24.06.16р., несподівано "всечесннй" отримує ПРИПИС інспекції з благоустрою "про демонтаж самовільно змонтованого фундаменту і стовпців для огорожі" - [PERSON] "всечесного" ПРИПИС.' у його присутності отримав "добродій" [PERSON] . Станом на 07.07.16р. ПРИПИС не був виконаний!!! 30.06.16р. о 9 годині ранку, перед сесією до сусідів прибігли міський голова і голова земельної комісії уговорити їх УЗАКОНИТИ ЗЛОДІЙСТВО "всечесного", пообіцяли, шо батюшка частину Вкраденого віддасть - поділиться, адже на сесію міської Ради винесено питання про "УЗАКОНЕННЯ" Вкраденого "всечесним" батюшкою. Криша зі сторони [PERSON] і Стародуба гарантується!!!, а інші дупутатн "врахують" їхню "КРИШУ" і найшлись дупутати, які постарались узаконити вкрадене, серед них: кульчинський. стародуб, стасик, сазонова, савченко, пономаренко, кіселичник, карпин, мицько...інші утрималися, були проти і рішення не набрало необхідної кількості голосів.але [PERSON] намятає слова І. Франка "лупайте сю скалу - нехай ні жар, ні холод..." не спинить Злодіїв і вони отримають ще 20 кв. м. до 900кв.м.. які вже мас "всечесний"... В 2012р. будинок з гостьовими кімнатами - 24 номерами, тобто готель з двома барами здано в експлуатацію.."Всечесний-батюшка" -комерсант-бізнесмен вже в думці підраховує бариші!!! Готель площою біля 1000 кв. м. - коштує біля 5 мільйонів гривнів!!!, а "скромний" будиночок в [ADDRESS] 109/1 має площу 366.7 кв.м. І КОШТУЄ біля 2 мільйонів гривень!!! Можна заробити стільки грошей не вкравши їх??? НЕ МОЖНА!!! Можна доїти знедолених парафіян!!!, так батюшка дав команду збирати гроші но 300-500грн. з носа на дах церкви - гроші зібрали, а "ВСЕЧЕСНИЙ" повісив перед входом, зліва габличку з подякою "ФУНДАТОРУ" цього храму-добродію [PERSON] за гроші надані на дзвіницю і ДАХ???!!! Церква була побудована в 1889р. в честь тисячиліття хрешення Київської Русі, а Чебаненко родився в 1947р. І НЕ МІГ БУТИ "ФУНДАТОРОМ" - "всечесннй" слово зафондувати - попутав з ФУНДАТОРОМ, але нічого дивного він все життя живе тим. шо ЗАФУНДУВАЛИ!!! Я. [PERSON] . ПОПЕРЕДЖАЮ " дупутатів фундаторів" за УЗАКОНЕННЯ - "беззаконня". Я заставлю вас ВІДПОВІДАТИ перед ЗАКОНОМ і ВСЕВИШНІМ!!! Міська Влада для попів передала 7 споруд, в т. ч. готель Карпати, Читальню, де батюшка влаштував БІСТРО - "Рідний Край"!!! Бістро, видно від слова "БІСТРО" - БАБЛО робиться, а РІДНИЙ - ОЧЕВИДНО від того, шо власниця Бістро - рідна племінниця!!! ЛЮДИ ВВАЖАЮТЬ.шо в бюджет ні за землю, ні за бізнес не сплачується НІ КОПІЙКИ!!!» (далі - Інформація від [INFO] року « [INFO] -субота...». [INFO] року на сторінці соціальної мережі Facebook [PERSON] опубліковано наступну інформацію: « Я зробив в інтернеті ряд публікацій , про те, що в першій санітарній зоні терористи - попи побудували готель "жива роса", який знищить цілюще джерело "Нафтусю", що приведе до знищення курорту Трускавець, навколишніх міст і сіл, з купою безробітних!!! Зробив безліч заяв в різні державні установи, звертався до громадськості, дупутатів, "націоиатістів", "патрійотів". Всі глухі.сліпі!!! Хоча більшість знає про трагедію, яка може статись, або вже сталася!!!. Один з цих терористів "священнослужитель" - [PERSON] полав на мене в суд про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн.для розумового задоволення його потреб - свій розум "святий" оцінює в таку суму!!! Суд спочатку залишив його заяву без руху, так як не сплачено судові витрати і "священнослужитель" просить відтермінувати сплату, так як його майновий стан не позволяє йому цього зробити??? "Святий" подає довідку в суд про те. що його пенсія становить 949грн., тоб-то зарплата у нього була біля 1000грн. Це той, який побудував житловий будинок плошою 366,7кв.м. і два готелі по 1000кв.м.!!!???, куди пускають "здихлів". Я, ламав голову, як дістати довідку про зарплату "святого", а він сам її приніс - це нахабство, або безмежна тупість!!!??? Розраховує, шо він "святий", син суддя - "криша" - БОГ і суд прийме " боже" і "законне" рішення. В позовній заяві "святий" разом із сином - суддею посилаються на закон - ч. 3 ст. 277 ЦК, який вилучений 2,5роки тому - хотіли суд намахати і відповідача. Звертаюсь до світової громадськості - скиньтесь знедоленому пароху хоч но "червонцю" на " пропітаніє ", ні він, ні син не мають чим заправити машини, голодують??? Як же вони бідні будуть службу правити без " дєнєг "??? Сльози на очі накочуються....Зараз йде психічна атака на суддів, шоб підмяти їх під себе, а попи живуть "не хило" прикриваючись Всевишнім , але Бог - це ВИЩИЙ РОЗУМ і добре бачить таких попів, як і інших злодіїв - БОГ їх давно ІДЕНТИФІКУВАВ, хоча нам не зрозумілий БОЖИЙ ПРОМИСЕЛ, але всім ВОЗДАСЬТЬСЯ...Хочеться нагадати попу про сповідь, про відпущення гріхів, про Молитву ОТЧЕ НАШ...Мені навіть погрожують вбивством, але ПРАВО, ЗАКОН, БОГ НА МОЇЙ СТОРОНІ!!!» (далі - Інформація від [INFO] року «[INFO]»). При цьому [PERSON] усвідомлював, що після розміщення публікації на «стіні» своєї сторінки вона автоматично з`являється у стрічці новин користувачів, які є його друзями та підписниками. У такий спосіб він вчинив розповсюдження матеріалів з поливання його брудом. Розповсюджена відповідачем інформація є негативна, її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Недостовірна Інформація від [INFO] року «[INFO]» та Інформація від [INFO] року «[INFO]-субота...» не може вважатися особистими оціночними судженнями або критикою, оскільки містить фактичні дані про події, які мали місце, але відомості про них, поширені відповідачем, не відповідають дійсності. Те саме стосується Інформації від [INFO] року «[INFO]». Просить визнати інформацію, поширену відносно нього від 10 та [INFO] року, від [INFO] року у публікаціях на сторінках Facebook [PERSON] такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію; зобов`язати [PERSON] спростувати поширену ним інформацію шляхом публікацій на своїй сторінці Facebook резолютивної частини рішення суду у 15-денний термін з часу набрання рішенням законної сили тим самим шрифтом повідомлення про спростування; стягнути з [PERSON] на його користь 25000 грн. моральної шкоди, судовий збір та витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи. Відповідач [PERSON] звернувся з запереченням на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволення позову, оскільки позивач не виклав обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину. У запереченні відповідач зазначає, що опублікована ним інформація є достовірною. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутності та задовольнити заявлені ним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Пленум Верховного Суду України в п. п. 1, 19 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що беручи до уваги положення ст. ст.32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Європейський Суд у своїх рішеннях вказав, що «існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень доведенню не підлягає. Що стосується оціночних суджень, то цю вимогу задовольнити неможливо, до того ж вона обмежує свободу дотримуватися своїх поглядів, котра лежить в основі права, що захищається статтею 10 Конвенції. Навіть тоді, коли твердження є справді оціночним судженням, пропорційність втручання може залежати від наявності достатньої фактичної основи для оскаржуваного твердження, оскільки навіть оціночне судження, якщо під ним немає щонайменшого фактичного підґрунтя, може бути визнано таким, що переходить межу» («Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), 1986р.; «Єрусалем проти Австрії» (Jerusalem v. Austria), 2001р.; «Діханд та інші проти Австрії» (Dichand and Others v. Austria), 2002р.). Пунктом 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Отже, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому, у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 роз`яснено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього порушено його особисті немайнові права. Отже, тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з роз`ясненнями п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Отже, з наведеного вбачається, що при розгляді справ про захист гідності та честі, ділової репутації фізичної особи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність наступних юридично важливих обставин: поширення інформації, наявність особи стосовно якої поширена інформація, недостовірність поширеної інформації, порушення особистих немайнових прав особи. Так, поширенням інформації, зокрема, є її опублікування на сторінці соціальної мережі Facebook. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За правилами, встановленими частиною третьою статті 277 ЦК, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року на сторінці соціальної мережі Facebook [PERSON] . [INFO] року опубліковано Інформацію від [INFO] року «[INFO]-субота...», [INFO] - Інформацію від [INFO] року «[INFO]», [INFO] року - Інформацію від [INFO] року «[INFO]». У ході розгляд справи було призначено комплексну судову лінгвістично-психологічну експертизу, за результатами проведення якої експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 11 жовтня 2019 року № 20190/20756/16-61. Складеним висновком встановлено наступне: 1. Викладена [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікація (інформація) містить негативну інформацію щодо [PERSON] 2. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, викладена в дослідницькій частині цього висновку. 3. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, здатна негативно вплинути на сприйняття особистості [PERSON] 4. Дана інформація мати здатність потенціювати формування і розповсюдження негативного ставлення до соціально-психологічних характеристик та особистих якостей [PERSON] та заподіяти шкоди його діловій репутації. 5. Вищезазначена інформація по відношенню до [PERSON] визначається як стресова подія, що психологічно травмує (здатна спричинити страждання) та спричиняє моральну шкоду, конкретні вияви якої залежать від індивідуально-психологічних особливостей [PERSON] 6. Викладена [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікація (інформація) містить негативну інформацію щодо [PERSON] 7. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, викладена в дослідницькій частині цього висновку. 8. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, здатна негативно вплинути на сприйняття особистості [PERSON] 9. Дана інформація мати здатність потенціювати формування і розповсюдження негативного ставлення до соціально-психологічних характеристик та особистих якостей [PERSON] та заподіяти шкоди його діловій репутації. 10. Вищезазначена інформація по відношенню до [PERSON] визначається як стресова подія, що психологічно травмує (здатна спричинити страждання) та спричиняє моральну шкоду, конкретні вияви якої залежать від індивідуально-психологічних особливостей [PERSON] 11. Викладена [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікація (інформація) містить негативну інформацію щодо [PERSON] 12. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, викладена в дослідницькій частині цього висновку. 13. Негативна інформація щодо [PERSON] , що міститься у викладеній [INFO] року у фейсбуці на сторінці [PERSON] публікації, здатна негативно вплинути на сприйняття особистості [PERSON] 14. Дана інформація мати здатність потенціювати формування і розповсюдження негативного ставлення до соціально-психологічних характеристик та особистих якостей [PERSON] та заподіяти шкоди його діловій репутації. 15. Вищезазначена інформація по відношенню до [PERSON] визначається як стресова подія, що психологічно травмує (здатна спричинити страждання) та спричиняє моральну шкоду, конкретні вияви якої залежать від індивідуально-психологічних особливостей [PERSON] . Таким чином, експерти дійшли висновку, що за змістом публікації є образливими для [PERSON] і такими, що містять у собі негативний зміст, який принижує його честь і гідність, а також спотворює його професійний та особистісний імідж, а також причиняє моральну шкоду. Такі висновки стосуються кожної публікації: Інформації від [INFO] року «[INFO]», Інформації від [INFO] року «[INFO]-субота...» та Інформації від [INFO] року «[INFO]». У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не перевірив достовірність інформації перед її поширенням. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, твердження відповідача не носять характеру оціночного судження, а містять фактичні твердження. Твердження відповідача у його публікаціях є неправдивими. Відповідачем не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була розповсюджена у в мережі інтернет щодо позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем. Суду доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, які не відповідають дійсності чи перекручені. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена інформація є недостовірною. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 4. ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема у: приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Позивач у своїй позовній заяві визначила розмір заподіяної їй моральної шкоди у сумі 25000 гривень, мотивуючи тим, що поширення недостовірної інформації про неї привело до погіршення стану його здоров`я, завдало істотної моральної шкоди, негативної вплинуло на ділову репутацію. Факт заподіяння моральних страждань підтверджується висновком комплексної судової лінгвістично-психологічної експертизи від 11 жовтня 2019 року № 20190/20756/16-61. В даному випадку публікації від 10 та [INFO] року, від [INFO] року здійснено із застосуванням образливих слів, розповсюджених в соціальній Інтернет-мережі, що могло бути доведено до необмеженого кола осіб, зміст образливих тверджень викликав певний негативний суспільний резонанс, тобто образа набула суспільного характеру. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, внаслідок чого порушений його нормальний уклад життя, характер та обсяг його страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, те що, негативні (образливі) публікації побачили особи, які є безпосередньо родичами, близькими, знайомими для позивача, враховуючи його вік, позитивну характеристику, ступінь вини відповідача, та, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди стягнути із відповідача на його користь 500 гривень. З огляду, на викладене позовна вимоги до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення з іншої сторони стягуються понесені і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено 1653,63 грн. судового збору та 6620 грн. за проведення експертизи, а тому понесені ним витрати у ході розгляду справи слід стягнути з відповідача [PERSON] . Позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, тому з огляду на часткове задоволення цієї позовної вимоги з відповідача слід стягнути у користь держави пропорційно до розміру задоволення вимоги - у розмірі 27,56 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial