Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач у жовтні 2014 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття на користь особи, в сім'ї якої проживають та утримуються діти [PERSON], [INFO] В ході розгляду справи позовні вимоги уточнювалися. В обґрунтування своїх позивних вимог позивачка у позовній заяві, уточненій позовній заяві посилалася на те, що відповідачка [PERSON], яка є її рідною донькою, не цікавиться своїми дітьми, не приймає участі їх вихованні, періодично залишає місце проживання та зникає безслідно, кидає дітей самих, вживає алкоголь, наркотики, веде розпусний спосіб життя, що і стало підставою звернення до суду. Вказала, що відповідачка [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-нарколога [PERSON], діагноз: психічний і поведінковий розлад внаслідок вживання психоактивних речовин, що підтверджується довідкою № 18 від 06.02.2014 року КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер"Дніпропетровської обласної ради". Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Третя особа: Прокурор прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська в судове засідання з'явився, просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] та просив позов задовольнити. Позивач не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши позивача, прокурора та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON] ( серія [NUMBER], видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №424 від 11.05.2011 року) батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження малолітньої [PERSON] (серія [NUMBER], видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №423 від 11.05.2011 року) батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідок Індустріального відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 21.03.2014 року, відомості про батька до актового запису про народження дітей внесено на підставі заяви матері у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітні діти проживають разом з бабусею - позивачкою [PERSON], 1954 року народження, та дідусем [PERSON], 1951 року народження, весь цей час позивачка з чоловіком займалися дітьми, доглядали їх, забезпечували задовільними умовами проживання та розвитку, діти забезпечені одягом, взуттям, добрим та якісним харчуванням, мають окрему кімнату для мешкання, в той час, як Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Діти відвідують Комунальний заклад освіти « Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) №149 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради. Мати дітей, [PERSON], не займається вихованням дітей, залишає їх без догляду, вона не цікавиться дітьми, не приймає участі в їх вихованні, кидає дітей самих, вживає алкоголь, наркотики, веде розпусний спосіб життя. Відповідачка перебуває на обліку у нарколога, що підтверджується довідкою від 06.02.2014 року виданою лікарем-наркологом КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер"Дніпропетровської обласної ради" [PERSON] Відповідно з висновком виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 26.01.2015 року №18/5-45, про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] [INFO], Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1,2,3,4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків. В матеріалах справи є наявні численні докази винної поведінки відповідачки, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] . Ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітніх дітей їх матір'ю, підтверджено в ході судового розгляду, тому позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ін. Згідно до ст. ст.180,181,184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, таким чином суд вважає, що з [PERSON], необхідно стягнути аліменти на користь особи в якої проживають та утримуються малолітні діти [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved