Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

23.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 21.04.2012 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 111. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні відповідача [PERSON]. В вересні 2013 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню та місцю проживання дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо, просив позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 17) Відповідач [PERSON]., який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просив справу розглянути без його участі ( а.с. 16). Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами 21.04.2012 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 111 (а.с. 11). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, проживає та знаходиться на утриманні відповідача [PERSON].(а.с 6, 20-22). В вересні 2013 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. 16 березня 2015 року сторони уклали договір, яким визначили місце проживання дитини з батьком (а.с.23-26). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову, не суперечить закону, и не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача и вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "[PERSON]", її клопотання слід задовольнити відповідно до положень ст. 113 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved