Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2007р., о 08 год. 05 хв., в районі перехрестя вулиць Миру та 17-го Партз'їзду м. Харкова сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 2113, д/н [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху України та призвів своїми діями до зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA», д/н [NUMBER], який належить Управлінню Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, в результаті чого автомобіль Позивача скоїв наїзд на дерево та зіткнувся з автомобілем «Фольксваген - Пассат», д/н [NUMBER], внаслідок чого зазнав значних механічних ушкоджень. Постановою прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова від 12.11.2007р. в порушені кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.10.2007р. за участю автомобілів Шкода-Фабія, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], ВАЗ 2113, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], Фольксваген-Пассат, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України відмовлено у зв'язку із відсутністю складу злочину. Відповідно до висновку спеціаліста-автотехніка від 14.07.2008р. №3990 [PERSON] дії відповідача не відповідали вимогам п.п. 3.2, 10.1 та 16.13 ПДР та послугували причиною виникнення ДТП, тобто: 1) перед початком руху, зміною напрямку руху Відповідач не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху; 2) перед поворотом ліворуч відповідач був зобов'язаний дати дорогу автомобілю Позивача, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку; 3) коли наближався автомобіль Позивача з увімкнениними синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом водій Відповідача, який створював йому перешкоду для руху, був зобов'язаний дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Шкода-Фабія, д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження у зв'язку з чим позивачу заподіяний значний матеріальний збиток на суму 49905,31 грн., що підтверджується звітом спеціаліста-автотоварознавця № 316 від 05.11.2007р., також позивачем були понесені витрати з оплати за проведення товарознавчого дослідження у сумі 600 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а саме стягнути з [PERSON] на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20 (р/р 26004014014 в ПАТ СУБ "Грант" м. Харкова, МФО 351607, код ЄДОРОУ 08597026) 44 145 грн. 67 коп. (сорок чотири тисячі сто сорок п'ять гривень шістдесят сім копійок) майнової шкоди завданої у ході дорожньо-транспортної пригоди, 600 грн. 00 коп. (шістсот гривень нуль копійок) витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, а також судові витрати по справі у сумі 529 грн. 05 коп. (п'ятсот двадцять дев'ять гривень п'ять копійок), а всього 45 274 грн. 72 коп. (сорок п'ять тисяч двісті сімдесят чотири гривні сімдесят дві копійки). Відповідач - [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку відповідача та просив у позові відмовити у повному обсязі, оскільки вважав, що вина [PERSON] не доведена та у ДТП брали участь декілька водіїв, які теж винні у цій пригоді. Третя особи - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, згідно якої просила у позові відмовити у повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факти викладені у позові, проти позову не заперечували, покладались на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). В судовому засіданні було встановлено, що 09.10.2007р. о 08год. 05хв. в районі перехрестя вулиць Миру та 17-го Партз'їзду м. Харкова сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів: Шкода-Фабія, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], ВАЗ 2113, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], Фольксваген-Пассат, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобіль Позивача скоїв наїзд на дерево та зіткнувся з автомобілем «Фольксваген - Пассат», д/н [NUMBER], внаслідок чого зазнав значних механічних ушкоджень. Постановою прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова від 12.11.2007р. в порушені кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.10.2007р. за участю автомобілів Шкода-Фабія, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], ВАЗ 2113, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], Фольксваген-Пассат, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України відмовлено у зв'язку із відсутністю складу злочину. Розмір завданої матеріальної шкоди підтверджується висновком спеціаліста-автотехніка ХНДІСЕ ім. Бокаріуса № 3990 від 14.07.2008р., яка становить 49 305,31 грн. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.07.2010р. задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто з відповідача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у розмірі 49 305 грн. 31 коп., а також судові витрати у сумі 529 грн. 00 коп. Згідно ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 10.10.2012р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.07.2010р. залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.02.2013р. касаційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.07.2010р. та ухвалу судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 10.10.2012р. були скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно вищевказаної ухвали ВССУ під час нового розгляду справи, суду першої інстанції необхідно з'ясувати характер спірних правовідносин, права та обов'язки сторін, фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, наявність чи відсутність страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів - учасників ДТП, та ухвалити у справі законне та обґрунтоване судове рішення. Згідно матеріалів справи та наданих доказів, учасники ДТП не мали страхових полісів у відповідності до вимог ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про що було також наголошено в письмових поясненнях представника позивача. 03 березня 2011 року Позивачем було складено Акт технічного стану транспортного засобу про недоцільність його використання у службовій діяльності у зв'язку з необхідністю значних витрат на приведення його до технічно справного стану. 13 березня 2011 року НДЕКЦ ГУМВС України в Харківській області стосовно Автомобіля було складено Висновок автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу № 99, відповідно до якого ринкова вартість службового автомобіля, який потрапив в ДТП була визначена експертом в сумі 5159,64 грн. Листом Департаменту ДСО при МВС України від 06.04.2011р. № 11/11-1502/Ал, Позивачу було надано дозвіл на приведення балансової вартості Автомобіля до реальної ринкової, визначеної вказаним вище висновком НДЕКЦ ГУМВС України в Харківській області. Листом Департаменту ДСО при МВС України від 27.05.2011р. № 11/11-2206/Гр, Позивачу було надано дозвіл на реалізацію (продаж) залишків Автомобіля, відновлення якого було економічно недоцільним. Аукціон з продажу Автомобіля було проведено 07.06.2011р. Харківською товарною біржею (протокол аукціону № 1-65/11), по підсумках якого право на укладання договору купівлі-продажу залишків Автомобіля за ціною 5159,64 грн. отримав гр. [PERSON]. 10.06.2011р. між Позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу Автомобіля за ціною 5159,64 грн., який було посвідчено нотаріусом ХМНО [PERSON] 16.06.2011р. [PERSON] перерахував на рахунок Позивача 5159,64 грн. і між Позивачем та [PERSON] було складено акт приймання-передачі Автомобіля. Таким чином, Починаючи з 16.06.2011р. Автомобіль (його залишки) перебуває у власності іншої особи і його передача Відповідачу є неможливою. Відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця Харківського філіалу ЗАТ Український центр після аварійного захисту "Експерт-Сервіс" [PERSON] від 05.11.2007 № 316, розмір збитків Позивача було визначено у сумі 49305,31 грн. Після проведення реалізації залишків Автомобіля по договору купівлі-продажу від 10.06.2011р. позивачем, від [PERSON] було отримано 5159,64 грн. Таким чином розмір шкоди, завданої Відповідачем Позивачу у наслідок ДТП становить 49305,31 - 5159,64 = 44145,67 грн. Також в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт скоєння ДТП за участю водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] В матеріалах справи міститься висновок судової автотехнічної експертизи № 2525 від 22.05.2014р., проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса - Ковкіним В.М., відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21113 [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1 і 16.13 ПДРУ і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частин 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Також, в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до норм частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що: - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до норм статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, судом встановлено, що особою, яка на момент завдання шкоди позивачу джерелом підвищеної небезпеки керувала їм на відповідній правовій підставі та вчинила ДТП, є відповідач по справі - [PERSON] (довіреність на право керування транспортним засобом); судом також достовірно встановлена наявність прямого причинного зв'язку між протиправними діями відповідача, яким було порушено встановлені правила дорожнього руху, та завданням позивачу матеріальної шкоди, тому суд вважає матеріальну шкоду такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, а позов в цій частині обґрунтованим та підлягаючім задоволенню. Також суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 14.07.2008р. вартість якого склала 600 грн. 00 коп., оскільки вказані витрати позивач вимушений був здійснити у зв'язку з визначенням розміру завданої йому матеріальної шкоди, спричиненої діями відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved