Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 31.03.2014 між ним та відповідачем ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" було укладено договір фінансового лізингу №000425 відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався придбати та передати позивачу на умовах фінансового лізингу в користування майно, а саме міні трактор FOTONFT244, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 90000,00 грн., а позивач зобов`язувався прийняти вказаний вище трактор та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов укладеного між сторонами договору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що виконав покладені на нього договором фінансового лізингу №000425 та додатковою угодою №1 обов`язки, а саме здійснив передбачені договором платежі на рахунок відповідача, та 10.12.2016 між ним та відповідачем ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" було укладено договір №000425/01 купівлі - продажу міні трактору FOTON FT244, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого положень якого позивач мав набути права власності на вказаний вище міні трактор. Однак позивач невзмозі реалізувати свої права на вказаний міні трактор Foton FT244, оскільки він перебуває в арешті, накладеному приватним виконавцем Корольовим Вадимом Вячеславовичем, та на даний час рахується ще за відповідачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.07.2019. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд зняти арешт з трактора FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; Визнати за ним, [PERSON] , право власності на трактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач та його представник адвокат Яремчук О.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява в якій останній розгляд справи просить провести у його відсутність та у відсутність позивача. Позовні підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Представник відповідача ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду, відзиву, не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець Корольов В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 16.08.2019 від представника третьої особи - адвоката Іванченко А.В. на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву в яких представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що договори фінансового лізингу №000425 та купівлі - продажу укладені між ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" та [PERSON] укладені в простій письмовій формі, не посвідчені нотаріально та є нікчемними. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач та його представник проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" Еталон" та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу №000425, відповідно до положень якого лізингодавець зобов`язувався придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (предмет лізингу визначений у п.3.1 цього договору - мінітрактор), а лізингоодержувач зобов`язувався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с.8-13). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] від 24.06.2014 вбачається, що за ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" зареєстровано право власності на мінітрактор FOTONFT244, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , заводський № [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] (а.с.20). Актом приймання - передачі предмета лізингу від 27 червня 2014 року підтверджується факт передачі лізингодавцем ТОВ "Лізингова компанія" Еталон" лізингоодержувачу [PERSON] предмету лізингу, а саме мінітрактору FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] (а.с.14). Додатком №2/1 від 27 червня 2014 року до договору фінансового лізингу №000425 від 31 березня 2014 року встановлено графік сплати другого лізингового платежу щодо міні трактору FOTONFT244 (а.с.15). 10 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" Еталон" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №000425 від 31 березня 2014 року, відповідно до положень якої сторони досягнули домовленості щодо того, що лізингоодержувач [PERSON] здійснить остаточні розрахунки за договором фінансового лізингу не пізніше 11 грудня 2016 року в сумі 32805,00 грн., з яких: 31455,00 грн. - відшкодування платежів відповідно до додатку №2/1 від 27 червня 2014 року до основного договору, 1350,00 грн. - викупна вартість відповідно до додатку №2/1 від 27 червня 2014 року до основного договору (а.с.21). Згідно квитанції №7 від 09 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] здійснив оплату за договором фінансового лізингу №000425 в розмірі 32805,00 грн. (а.с.17). Відповідно до п.11.1 та п.11.3 договору фінансового лізингу №000425 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" Еталон" та [PERSON] вбачається, що в разі належного виконання протягом усього строку дії договору зобов`язань щодо сплати всіх лізингових платежів, та інших зобов`язань, визначених договором, лізингоодержувач має право набути у власність предмет лізингу. Набуття у власність (викуп) предмета лізингу відбувається не раніше сплати лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених п.11.1 та 11.2 даного договору, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв`язку з переходом права власності щодо предмета лізингу (а.с.12). Крім того, 10 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу №000425/01 відповідно до п.11.2 договору фінансового лізингу №000425 від 31 березня 2014 року, згідно якого, продавець ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" зобов`язується передати належний йому транспортний засіб у власність [PERSON] , а покупець зобов`язується прийняти товар (мінітрактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ) та сплатити за нього 90000,00 грн. (дев`яносто тисяч гривень 00 копійок). Актом приймання - передачі транспортного засобу (машини) №000425/01 від 10 грудня 2016 року підтверджується той факт, що ТОВ "Лізингова компанія" Еталон" було передано, а [PERSON] було прийнято у власність транспортний засіб, а саме: мінітрактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , разом з актом приймання - передачі транспортного засобу №000425/01 від 10.12.2016, та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.06.2014 (а.с.23). Довідкою виданою директором ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" від 12.12.2016 підтверджується, що [PERSON] дійсно викупив транспортний засіб, що був предметом лізингу відповідно до договору фінансового лізингу №000425, а саме мінітрактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а також те, що у [PERSON] відсутня заборгованість перед ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" (а.с.24). Постановою приватного виконавця Корольова Вадима Вячеславовича від 26.09.2018 серії ВП №57276637 було накладено арешт на все рухоме майно, окрім того, що не підлягає державній реєстрації згідно законодавства, в тому числі на всі транспортні засоби, що належать/зареєстровані за боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" з забороною відчуження вказаного майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.18-19). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Моментом набуття права власності за договором, згідно із вимогами ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України, у набувача майна виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», частини другої статті 806 ЦК України відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються цим законом, положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Положеннями ст.8 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов`язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі - продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше. Предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача. Відповідно до ст.9 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач (сублізингоодержувач) має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу. Згідно з положеннями ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідач - ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" визнав, що позивач [PERSON] належно виконав всі умови договору фінансового лізингу №000425 від 31 березня 2014 року, на підставі чого в подальшому, а саме 10 грудня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі - продажу №000425/01, відповідно до положень якого відповідач ТОВ "Лізингова компанія" Еталон" продав, а позивач [PERSON] прийняв та оплатив предмет лізингу -мінітрактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Таким чином, право власності на транспортний засіб, який був предметом вищевказаного договору фінансового лізингу та предметом договору купівлі - продажу між сторонами - перейшло позивачу [PERSON] , хоча й не було належним чином зафіксовано у реєстраційних органах з незалежних від позивача причин. Враховуючи те, що позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі,разом з тим позбавлений права безперешкодного користування та володіння своїм майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання права власності на спірний транспортний засіб та зняття арешту з даного майна. Твердження представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного виконавця Корольова Вадима Вячеславовича - адвоката Іванченко Т.А. щодо нікчемності укладеного між сторонами договору купівлі - продажу судом відхиляються, оскільки відповідно до ч.1 ст.209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Однак, в даному випадку ані законом, ані домовленістю сторін не встановлено обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу транспортного засобу. Позивачем [PERSON] в даному випадку ставиться питання про визнання за ним права власності на транспортний засіб, а саме мінітрактор FOTONFT244, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та зняття з нього арешту з огляду на набуття даного транспортного засобу у власність внаслідок реалізації права викупу предмету лізингу та укладення договору купівлі - продажу. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір", ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1668,40 грн. (з яких: 900,00 грн. - за позовну вимогу про визнання права власності, та 768,40 грн. - за позовну вимогу про зняття арешту на майно).

Outcome: approved