Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], , 6-ї Харківської державної нотаріальної контори, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи : Приватна фірма "Харківське агентство нерухомості " ,КП "Харківське міськБТІ" про визнання договору іпотеки № 6769624 від 29 серпня 2008 року недійсним. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 29 серпня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № 6769624. Згідно п. 1.1 Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит у розмірі 40000 доларів США на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, обумовлені цим Договором; 1.1.1. Позичальник несе усі валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим Договором. 1.2. Цільове призначення кредиту: кредит надається Позичальнику для використання на розсуд Позичальника, відповідно до чинного законодавства України. 1.3.Проценти за користування кредитом : процентна ставка за користування кредитом становить 13, 99% процентів річних. 1.4. Строк кредиту: кредит надається Позичальнику строком до 28.08.2023 року. Протягом цього строку Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та строки , визначені цим Договором. 1.5. Забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором є іпотека об'єкту нерухомості, який належить Позичальнику на праві власності, та/або інше забезпечення за домовленістю Сторін та/або в силу закону, у тому числі забезпечення у формі поруки чи майнової поруки, яке надається Банку відповідно до договору,укладення яких передбачено цим Договором. У забезпечення кредитного договору № 6769624 він, погодившись с [PERSON], підписав договір іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. (майнової поруки ) між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ним, як майновим поручителем, який на час його підписання вже був оформлений нотаріусом, де вже містилась печатка та підпис Публічного акціонерного товариства, при підписанні вказаного договору представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» був відсутній. Згідно підписаного договору іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. (майнової поруки) на підставі п.1.2.1.1.предметом іпотеки є будівля , реєстраційний номер 533812 , загальною площею 88.7 кв. м., житловою площею 58.3 кв. м., яке знаходиться за адресою : м. Харків, [ADDRESS] та належить на праві приватної власності йому, [PERSON], вартість якої на день підписання договорів, відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 21.07.2007 року, виконаного ПФ «Харківське агентство нерухомості» складала 548 100 грн. Вказаний договір він вважає недійсним та незаконним, так як при його підписанні відповідачами порушені вимоги ч.ч.1-2,5,6 ст.203, ч.2 ст..207 та ст..215 ЦК України. Недійсність договору іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. , як він вважає, витікає з наступного : він посвідчений нотаріусом 6-ої Харківської державної нотаріальної контори без участі представника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» ; на час підписання ним вказаного договору в ньому вже містилась печатка та підпис вказаного банку; у нього є сумнів, що вказаний договір підписано саме представником банку, [PERSON]; при складенні та посвідченні договору нотаріусом не вірно визначені істотні умови договору, а саме : житлова площа будівлі вказана 58,3 кв. м. замість 28,4 кв. м., як це визначено у свідоцтві на право власності, що є порушенням ст..18 Закону України « Про іпотеку»; не об'єктивно вказана оцінка будівлі у сумі 548100,00 грн.; до договору додаються Додаток №1, який є невід'ємною частиною договору, у якому визначено суми погашення тіла кредити та відсотків за користування кредитом, але згідно трьох додаткових угод №№ 7497518 від 20 березня 2009 року, 8104325 від 28 вересня 2009 року, 8893696 від 26 березня 2010 року по кредитному договору змінена процентна ставка з 13,99% до 16%; вказані додаткові угоди ним не підписувались, у нього їх не має і вин з ними не погоджується; він підписав вказаний договір будучи у борговій залежності від [PERSON], тобто підписав його під психологічним тиском зі сторони [PERSON], а слід його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. Все вказане ним вище є, як він вважає, підставою для визнання договору іпотеки недійним, про що і просить суд. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свій позов, надавши вищевказані пояснення. Відповідач [PERSON] та її представник позовом визнали. [PERSON] звернулась до суду зі зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк ", [PERSON], 6-ї Харківської державної нотаріальної контори, треті особи: Приватна фірма "Харківське агентство нерухомості ", КП "Харківське міськБТІ" про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 29 серпня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та нею був підписаний кредитний договір № 6769624 в офісі Філіалу Банку за адресою м. Харків , вул.. Артема . б 25, а договір іпотеки № 6769624 від 29 серпня 2008 року в 6-ій нотаріальній конторі. При цьому, спочатку був підписаний договір іпотеки, а потім договір кредиту. Кредитний договір № 6769624 від 29 серпня 2008 р., підписаний між нею та договір іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. (майнової поруки) між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] є пов'язаними договорами. Позивач за зустрічним позовом вважає, що вказаний договір кредиту є недійсним та незаконним з тих підстав, що відповідачем, Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» , були в односторонньому порядку змінені умови договору шляхом підписання додаткових угод №№ 7497518 від 20 березня 2009 року, 8104325 від 28 вересня 2009 року, 8893696 від 26 березня 2010 року з підвищенням відсотків з 13,99% до 16%;, які вона підписала тричі під впливом тиску банка без відома та згоди поручителя, та після підвищення яких вона стала не в змозі їх сплачувати. Недійсність вказаного договору вона обґрунтовує ще і тим, що додаткова угода №8893696 від 26 березня 2010 року є, на її думку, також недійсною, так як не підписана представником банку, спочатку був надрукований текст додаткової угоди, потім нанесений відтиск печатки банку, а потім виконаний підпис від імені [PERSON], що підтверджено висновком експертного технічного дослідження документа №11592 від 30.11.2001 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. професора М.С. Бокаріуса. Щодо незаконності оформлення договору іпотеки № 6769755 від 29.08.2008 року, то підставами його незаконності, як вона вважає, є ті самі підстави, на які посилався позивач за первісним позовом [PERSON], з якими вона повністю погоджується та підтримує. Відповідач за зустрічним позовом,[PERSON], проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» проти задоволення первісного і зустрічного позовів заперечував, надав суду письмові заперечення ( т.2 а.с.22- 23), в яких вказав, що підстав для визнання кредитного договору та договору іпотеки не має, так як кредитний договір та додаткові угоди до кредитного договору були підписані [PERSON], додаткові угоди укладені вже після укладення оспорюваних правочинів; договір іпотеки містить опис Предмету іпотеки, достатній для його ідентифікації, згідно відомостей, які містилися в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, тобто порушення вимог закону , допущені стороною після правочину не можуть спричиняти його недійсність; крім того представник відповідача вважає, що [PERSON] на протязі тривалого часу визнавала договір та додаткові угоди, так як сплачувала заборгованість та проценти, вона мала можливість довідатися про порушення свого права саме з дати підписання договорів , тому вона пропустила строк позовної давності. Представник відповідача, 6-ї Харківської державної нотаріальної контори , у судове засідання з'явилась , проти задоволення як первісного, так і зустрічного позову заперечувала, посилаючись на те, що нотаріусом, якій вчиняв нотаріальні дії щодо оспорюваних договорів, порушень закону України « Про вчинення нотаріальних дій» не вбачається, вказані договори посвідчені відповідно до норм чинного законодавства. Надала суду для огляду «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій шостої нотаріальної контори ( т.3) та журнал обліку викликів нотаріусів шостої ХДНК, які судом були оглянуті у судовому засіданні. Представник третьої особи Приватна фірма "Харківське агентство нерухомості " спочатку у судове засідання з'являвся, поти задоволення позовів заперечувала, в останні судові засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Приватна фірма "Харківське агентство нерухомості " ,КП "Харківське міськБТІ в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заяви про слухання справи у їх відсутність ( т.1 а.с.85,210). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Так, судом встановлено, що 29 серпня 2008 р. за адресою м. Харків вул. Артема б. 25 у офісі Філіалу Банку між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № 6769624. У забезпечення цього договору № 6769624, одночасно був підписаний договір іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. (майнової поруки) між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] ( т.1 а.с.15-20, 21-25). На підставі договору іпотеки № 6769755 від 29 серпня 2008 р. згідно п.1 [PERSON] виступає майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON] Між Банком та [PERSON] були підписані три додаткові угоди: додаткова угода № 7497518 від 20 березня 2009 р., додаткова угода №8104325 від 28 вересня 2009 р., додаткова угода №8893696 від 26 березня 2010 р. ( т.1 а.с.26-28). Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59. ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог на заперечень. Згідно ст. 61 ЦК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2011 року по справі № 2018/2-3540/11 за позовом [PERSON] до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON], третя особа 6-ої Харківської державної нотаріальної контори про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними, яке набрало законної чинності, всі обставини щодо підписання вказаних додаткових угод були встановлені та в позову [PERSON] у визнанні вказаних додаткових угод з підстав, наведених ним у позові, та які також вказані [PERSON] в зустрічному позову, було відмовлено. Тому не має підстав і для визнання недійсним кредитного договору № 6769755 від 29 серпня 2008 р. та відповідно договору іпотеки з цих підстав. Всі посилання як [PERSON] так і [PERSON] на висновки експертного технічного дослідження документа №№ 2666 від 24.03.2011 року, 4946 від 19.05.2011 року, 8162 від 19.08.2011р., 11592 від 30.11.2011 року , 5818 від 25.06.2012 року, які виконані Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. професора М.С. Бокаріуса, судом не можуть бути прийняти до уваги, оскільки вони є неналежними доказами, так як судом по вказаній справи експертизи не призначались і не проводились. Що стосується тверджень позивача про порушенні відповідачем ПАТ «ПУМБ» вимог ст.ст. 203, 207, 215, ЦК України, то суд приходить до наступних висновків. При вирішенні спорів щодо правомірності укладених договорів, слід виходити з того, що сторони діяли відповідно до умов підписаного ними Кредитного договору № 6769624 від 29 серпня 2008 р., додаткових угод до нього та договору іпотеки №6769624 від 29 серпня 2008 року, тобто діяли в межах своєї дієздатності, добровільно і на власний розсуд реалізуючи власні права, розуміючи наслідки укладення цих угод. Це також підтверджується тим, що вони виконували умови укладених договорів, а,слід погоджувалися з ними. Крім того, згідно ст..654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі , що й договір, що змінюється або розривається. Чине законодавство не передбачає, що при внесенні змін до кредитного договору потрібна згода іпотекодавця (майнового поручителя). Закон України « Про іпотеку» не вимагає обов'язкового внесення змін до договору іпотеки у разі внесення змін до основного зобов'язання, оскільки ст..18 цього Закону взагалі не вимагає обов'язкового детального опису основного зобов'язання, достатньо лише посилання на правочин , в якому встановлено основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, порушення вимог закону, допущені стороною після укладення правочину , не можуть спричиняти його недійсність, а призводять до інших правових наслідків, передбачених законом. Що стосується доводів [PERSON] та [PERSON] про внесення до договору іпотеки даних про предмет іпотеки, який не відповідає Свідоцтву про право власності, то суд не може прийняти їх також до уваги, так як ідентифікаційні дані Предмету іпотеки ( в тому числі щодо загальної житлової площі )біли отримані з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №19987983 від 22.08.2008 року, в якому і зазначена площа 58,3 кв .м. Щодо посилання позивачів як за первісним позовом так і за зустрічним на тиск з боку відповідача [PERSON] щодо [PERSON] та ПАТ « Перший Український Міжнародний банк», то вони також судом не приймаються до уваги, оскільки не підтверджується доказами, що суперечить вимогам ст. 60 ЦПК України. Також суд не вбачає порушень вчинення нотаріальних дій нотаріусом, який посвідчував як кредитний договір так і договір поруки, так як в оглянутому судом у судовому засіданні наряді - «Реєстру для реєстрації нотаріальних дій шостої Харківської державної нотаріальної контори з 29.052008 року по 08.10.2008 року ( т.3 реєстру а.с.186); справі 2-03 «Договір про заставу майна та документи, на підставі яких вони посвідчені» шостої ХДНК за період 24.03.2008 - 29.08.2008 року ( а. с. вказаної справи 49-113) є всі наявні документи, які необхідні для вчинення нотаріальних дій. Оскільки, нотаріус, який посвідчував оспорювані позивачами договори, не міг бути допитаний у судовому засіданні у зв'язку зі смертю, представник шостої Харківської державної нотаріальної контори дав у суді пояснення, що дії вказаного нотаріуса при її житті не оскаржувалися, при вчинені нотаріальних дій Закон України « Про нотаріат» нотаріусом не був порушений, а технічні помилки, які є у справі, не є підставою для визнання їх незаконними. Таким чином, у суду немає підстав для визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки №6769755 від 29 серпня 2008 р., тому в задоволенні позовів суд відмовляє як позивачу за основним позовом так і позивачу за зустрічним позовом. У зв'язку з чим судові витрати відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стягненню на користь позивачів не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed