Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. 29 листопада 2013 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І. М. було відкрито спадкову справу №55400926, номер у нотаріуса 64/2013. На момент відкриття спадкової справи приватним нотаріусом Зіньківським І.М. було здійснено перевірку наявності в державному спадковому реєстрі відомостей про складені померлим заповітів або спадкових договорів. За результатами цієї перевірки було встановлено, що померлий [PERSON] заповітів або спадкових договорів не укладав. 17 лютого 2012 року секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] було посвідчено заповіт від імені її батька [PERSON], номер у реєстрі нотаріальних дій 01. Після відкриття спадкової справи 29.11.2013 року, посадові особи Охтирської районної державної нотаріальної контори не маючи статусу Реєстратора для органів місцевого самоврядування, яким є виключно Держінформюст та його філії, протиправно внесли 04 грудня 2013 року спірний заповіт до Спадкового реєстру. Як пояснив представник Староіванівської сільської ради, після посвідчення ним оспорюваного заповіту його реєстрація в спадковому реєстрі не була здійснена в день вчинення самої нотаріальної дії через те, що заповідач виявив бажання самостійно зареєструвати заповіт у Філії Держінформюст. Після смерті заповідача до сільської ради звернулась колишня дружина померлого, повідомила, що заповіт у Спадковому реєстрі не зареєстрований та вимагала, щоб заповіт негайно було внесено до реєстру. Після цього секретар сільської ради [PERSON] особисто звернувся до Охтирської державної районної нотаріальної контори з проханням зареєструвати посвідчений ним заповіт у Спадковому реєстрі та подав нотаріусу власноручно написану заяву про державну реєстрацію заповіту. У заяві заявник не вказав всіх необхідних даних заповідача, не подав копію паспорту та коду заповідача, а його підпис на заяві як представника взагалі не було посвідчено нотаріально. Не зважаючи на ці порушення закону, заява про державну реєстрацію заповіту була прийнята до виконання, а сам заповіт було незаконно зареєстровано Охтирською районною державною нотаріальною конторою 04.12.2013 року у Спадковому реєстрі за № 55422818. Заява про реєстрацію заповіту може бути подана реєстратору безпосередньо заповідачем. У разі подання заяви представником заповідача, підпис заповідача на такій заяві посвідчується нотаріально. [PERSON] не був уповноважений виконавчим органом Староіванівської сільської ради на вчинення нотаріальних дій. Позивач 30.12.2014 року звернулась до Охтирської державної нотаріальної контори з заявою, у якій просила внести до Спадкового реєстру України відомості про скасування запису про державну реєстрацію заповіту. Завідувач Охтирської державної районної нотаріальної контори листом повідомив про те, що внести до спадкового реєстру України відомості про скасування запису про державну реєстрацію заповіту можливо буде лише за наявності судового рішення де вказано про необхідність внесення нотаріальною конторою змін до Спадкового реєстру. Тому позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати неправомірними дії Охтирської районної державної нотаріальної контори щодо внесення 04.12.2013 року запису до державного спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів про державну реєстрацію заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] за номером реєстрації у спадковому реєстрі - 55422818; скасувати та виключити з державного спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів запис про державну реєстрацію заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 17 лютого 2012 року секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] від 04.12.2013 року за номером реєстрації у спадковому реєстрі - 55422818. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві. Крім цього пояснив, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина. Остання звернулась до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І. М. з заявою про прийняття спадщини. На той час будь - яких відомостей про наявність заповіту не було. Пізніше стало відомо про те, що 04 грудня 2013 року нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори було внесено в Спадковий реєстр відомості про посвідчення заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON]. Вважає, що в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретарем сільської ради було посвідчено заповіт, тобто особою, яка не є уповноваженою, так як не було відповідного рішення виконавчого комітету про покладення на нього обов'язку вчиняти нотаріальні дії. Крім того, було порушено вимоги щодо оформлення та посвідчення заповіту, а саме не було внесено відомості про посвідчення заповіту до Спадкового реєстру, хоча заява про реєстрацію заповіту повинна була бути подана в день складання документу. Заповідач не забажав реєструвати заповіт, а [PERSON], всупереч волі померлого, звернувся з заявою про внесення відомостей про заповіт до Спадкового реєстру. Крім цього, відомості про посвідчення заповіту повинен був внести орган Держінформюст або його філії, а не Охтирська районна державна нотаріальна контора. Нотаріус не є реєстратором для заповітів, посвідчених органами місцевого самоврядування. Виключити із спадкового реєстру відомості про заповіт має та особа, яка їх внесла. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позові. Крім цього пояснила, що нотаріус не є реєстратором для заповітів, посвідчених органом місцевого самоврядування. Заповіт не є архівним. Також нотаріусом було вчинено ряд порушень, зокрема, є дві заяви [PERSON] під одним номером різного змісту, заява не містить всіх необхідних даних, тому у реєстр внесені неправдиві дані. Заповідач мав право сам зареєструвати заповіт у Спадковому реєстрі, проте чомусь цього не зробив. Також Головним управлінням юстиції в Сумській області було проведено перевірку та вказано нотаріусу на недопущення порушень вимог чинного законодавства. Тому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Представник відповідача - Завідувач Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Крім цього пояснив, що секретарем Староіванівської сільської ради було подано нотаріусу заяву про державну реєстрацію заповіту згідно з додатком № 1 Положення «Про спадковий реєстр» 04.12.2013 року за вх.. № 144. Нотаріусом, як реєстратором, було внесено відомості до Спадкового реєстру № 637. [PERSON] спочатку надав заяву старого зразка, яка була передбачена Положенням до 01.09.2011 року. Стара заява була перекреслена, бо не відповідала вищевказаному додатку № 1. До заяви ніяких документів не додавалось, бо вони не вимагаються законодавством. Державне мито не справлялось, оскільки заповіт посвідчувався не нотаріусом. Представник Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області до суду не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у відсутності представника. В письмових поясненнях зазначив, що рішенням Староіванівської сільської ради від 16 листопада 2010 року було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON], який в свою чергу 17 лютого 2012 року посвідчив заповіт, складений від імені громадянина [PERSON]. Після посвідчення заповіту його реєстрація в Спадковому реєстрі не була здійснена в день вчинення нотаріальної дії через те, що громадянин [PERSON] наполягав, що особисто поїде реєструвати свій заповіт в Держінформюст до м.Суми. [INFO] року [PERSON] помер. Через місяць до сільської ради звернулась колишня дружина померлого, повідомила, що заповіт у Спадковому реєстрі не зареєстрований та вимагала, щоб заповіт негайно було внесено до реєстру. Після цього секретар сільської ради [PERSON] особисто звернувся до Охтирської державної районної нотаріальної контори з проханням зареєструвати посвідчений ним заповіт у Спадковому реєстрі. Після цього, заповіт було зареєстровано Охтирською районною державною нотаріальною конторою у Спадковому реєстрі 04.12.2013 року за № 55422818. Представник вважає, що провини з боку сільської ради щодо невнесення до Спадкового реєстру заповіту в день вчинення нотаріальної дії немає. Позов представник відповідача визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності. У своїх письмових поясненнях зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви. Рішенням Староіванівської сільської ради від 16 листопада 2010 року на нього, як секретаря сільської ради було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій. 17.02.2012 року до нього звернувся [PERSON] та попросив скласти заповіт. Він йому порадив звернутися до нотаріуса, але [PERSON] наполіг на складанні заповіту, тому він, як секретар сільської ради, склав та посвідчив заповіт. Посвідчений заповіт було зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій сільської ради за №01. Після посвідчення заповіту його реєстрація в Спадковому реєстрі не була здійснена ним, як секретарем сільської ради в день вчинення самої нотаріальної дії через те, що заповідач [PERSON] повідомив, що сам особисто поїде реєструвати свій заповіт до філії Держінформюсту в м. Суми. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті до сільської ради зателефонувала його колишня дружина [PERSON], яка запитала, чому заповіт, посвідчений 17 лютого 2012 року секретарем сільської ради [PERSON] від імені її колишнього чоловіка не було зареєстровано в Спадковому реєстрі. Тому він на вимогу колишньої дружини [PERSON] - [PERSON] особисто звернувся до Охтирської районної державної нотаріальної контори та попросив зареєструвати заповіт у Спадковому реєстрі. Після цього зазначений заповіт було зареєстровано у Спадковому реєстрі - 04 грудня 2013 року за №55422818. Вважає, що провини з боку сільської ради щодо невнесення до Спадкового реєстру заповіту в день вчинення нотаріальної дії немає. Також зазначив, що 11.07.2014 року Староіванівська сільська рада Охтирського району розглянувши подання Охтирського міжрайонного прокурора, скасувала своє рішення про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON] Рішенням тієї ж ради від 25.07.2014 року на [PERSON] було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на території органу місцевого самоврядування, як на секретаря виконавчого комітету. Законний представник третьої особи [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], суду пояснила, що має на руках оригінал заповіту. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] суду пояснив, що вважає, що даний спір слід розглядати в адміністративному порядку. Проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що реєстрація заповіту у Спадковому реєстрі для органу місцевого самоврядування є обов'язком, а для заповідача - правом. Дані, зазначені в заяві про реєстрацію заповіту і у витягу за Спадкового реєстру є правдиві, відповідають дійсності. Представник третьої особи Головного управління юстиції в Сумській області Шульженко Н.В. в судовому засіданні зазначила, що проведена ретельна перевірка дій нотаріуса [PERSON], з витребуванням документів, номенклатури, пояснень. За наслідками перевірки, нотаріусу наголошено про необхідність неухильно дотримуватись Інструкції. Вимог щодо перевірки факту смерті заповідача при внесенні відомостей про заповіт до Спадкового реєстру - не вимагається. Заповіти підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру. Нотаріус також є державним реєстратором і йому не заборонено вносити відомості про заповіт, посвідчений органом місцевого самоврядування, до Спадкового реєстру. Порушення порядку реєстрації заповіту не є підставою для виключення заповіту із Спадкового реєстру. Неважливо ким він був туди внесений. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Головного управління юстиції в Сумській області Стеценко О.В. в судовому засіданні пояснила, що спеціалістами відділу з питань нотаріату управління за зверненням [PERSON] була проведена перевірка. Виявлені порушення державним нотаріусом п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, але ці порушення не є значними. До управління дійсно була надана заява про реєстрацію заповіту старого зразка, але зміст заяви, відповідає тій, на підставі якої нотаріус [PERSON] вніс відомості до Спадкового реєстру. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи ДП «Інформаційний центр» Міністерства України в Сумській області в особі Сумської філії в судове засідання не з'явився, але надав суду листа, в якому просив справу розглядати без його участі. В письмових поясненнях зазначив, що відповідно до п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі Держінформюст та його філії виконують повноваження реєстратора Спадкового реєстру щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування. Реєстраторами щодо посвідчених нотаріусами заповітів є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси. П. 8 Порядку також визначено, що посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінфорюсту або його філіям заяв про реєстрацію. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації заповіту, посвідченого органом місцевого самоврядування, також зазначена у ч. 2 п. 2.3 Положення про Спадковий реєстр. Вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 40) є дітьми [PERSON]. 17 лютого 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати і на яке за законом він буде мати право заповів [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчено секретарем Староіванівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №01 (а. с. 7). Частина 3 статті 1247 Цивільного кодексу України встановлює, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1251 Цивільного кодексу України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 4 статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. [INFO] року [PERSON] помер у віці 57 років м. Охтирка Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Охтирською районною державною нотаріальною конторою 04.12.2013 року внесено відомості про заповіт до Спадкового реєстру за № 55422818 (а.с. 9). На звернення позивачки про внесення відомостей до Спадкового реєстру, завідувачем державної нотаріальної контори [PERSON] було надано інформацію про те, що державна реєстрація заповітів, змін до них та скасування заповітів, спадкових договорів, змін до них та їх розірвання, здійснюються шляхом внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо: заповідача, відчужувача, посвідчення заповіту, спадкового договору як документа, видачі дубліката заповіту, спадкового договору, документа, який змінює або скасовує заповіт, документа, який змінює або на підставі якого розірвано спадковий договір, визнання заповіту, спадкового договору недійсним, реєстрація заповіту в іноземних державах. Та рекомендовано надати рішення суду про визнання заповіту недійсним і визнання реєстрації заповіту неправомірною, де вказано про необхідність внесення нотаріальною конторою змін до Спадкового реєстру. Відомості про заповіт до Спадково реєстру були внесені на підставі заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів (а.с. 60б), поданої Староіванівською сільською радою Охтирського району. Заява відображена у журналі вхідних документів Охтирської районної державної нотаріальної контори за № 637 від 04.12.2013 року (а.с. 80-81) та передана на зберігання у справу № 01-09. Відповідно до номенклатури справ державної нотаріальної контори на 2013 рік (а.с. 123-124) у справі (наряді) 01-09 зберігаються: документи (запити, вимоги, заяви, витяги, інформаційні довідки тощо) щодо внесення відомостей до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України та надання інформації за даними Єдиних та Державних реєстрів. Під час реєстрації заповіту, мала місце також інша заява (а.с. 104, оригінал на а.с. 122), яка спочатку була написана секретарем Староіванівської сільської ради, але дана заява не була прийнята нотаріусом, як він пояснив у судовому засіданні, так як була старого зразка і не відповідала Додатку № 1 Положення про спадковий реєстр. В подальшому ця заява старого зразка помилково була направлена нотаріусом до Головного управління юстиції в Сумській області для проведення перевірки за скаргою позивачки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 61-70) з заявами про прийняття спадщини звернулись діти померлого: [PERSON], [PERSON], та в інтересах неповнолітнього [PERSON] - його мати [PERSON]. Як вбачається з листа Головного управління юстиції у Сумській області на адресу [PERSON] (а.с. 99-101), за її скаргою було проведено перевірку, за наслідками якої, було встановлено, що посадовою особою органу місцевого самоврядування помилково було подано заяву про реєстрацію заповіту до Охтирської районної державної нотаріальної контори. Проте це не є підставою для внесення до Спадкового реєстру запису про скасування заповіту, оскільки дійсність заповіту не залежить від того, яким реєстратором були внесені відомості. Відомості про зміну чи скасування заповіту вносяться одночасно з реєстрацією документа, який змінює або скасовує заповіт, або у разі визнання заповіту недійсним. За результатами перевірки звернуто увагу завідувача Охтирської районної державної нотаріальної контори (а.с. 125) на порушення п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі та обов'язок неухильного дотримання Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, Положення про Спадковий реєстр. Відповідно до п. 5 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Мінюсту України № 3306/5 від 11.11.2011 року Реєстраторами Спадкового реєстру щодо: посвідчених (складених та/або прийнятих на зберігання) нотаріусами заповітів і спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін'юсту; заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування; заповітів і спадкових договорів, посвідчених консульськими установами України; заповітів, посвідчених (складених та/або прийнятих на зберігання) і зареєстрованих в іноземних державах згідно з Конвенцією, запити про реєстрацію яких в Україні на прохання заповідача подані Мін'юсту, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є Держінформ'юст та його філії. Відповідно до п. 8 Порядку, посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінформ'юсту або його філіям заяв про реєстрацію. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації заповіту, посвідченого органом місцевого самоврядування, також зазначена у ч. 2 п. 2.3 Положення про Спадковий реєстр. Таким чином, Охтирською районною державною нотаріальною конторою було порушено п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі. В даному випадку реєстратором для органів місцевого самоврядування є виключно Держінформ'юст та його філії, а не нотаріальна контора. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача в цій частині заслуговують на увагу, та підлягають задоволенню. Що стосується доводів позивача про небажання заповідача реєструвати заповіт у Спадковому реєстрі та відсутність у зв'язку з цим права Староіванівської сільської ради на подання заяви про реєстрацію заповіту у Спадковому реєстрі, то відповідно до вищевказаних Порядку та Положення, реєстрація заповіту у Спадковому реєстрі для органу місцевого самоврядування є обов'язком, а для заповідача - правом. Наявність заяви Староіванівської сільської ради про реєстрацію заповіту старого зразка, висновків суду не спростовує, зміст заяви, відповідає тій, на підставі якої нотаріус [PERSON] вніс відомості до Спадкового реєстру, дані, зазначені в заяві про реєстрацію заповіту і у витягу за Спадкового реєстру є правдиві, відповідають дійсності. Що стосується посилання позивача на те, що заповіт було зареєстровано у Спадковому реєстрі після смерті заповідача, то в даному випадку порушень вимог закону суд не знаходить, оскільки перевірки факту смерті заповідача при внесенні відомостей про заповіт до Спадкового реєстру - не вимагається. Що стосується вимоги щодо скасування та виключення з Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів запису про державну реєстрацію заповіту, то ця вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до розділу ІІІ пункту 1.10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органами місцевого самоврядування (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 р. № 3306/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за № 1298/20036, відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Відповідно до пунктів 4, 10 Порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року №491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі" державній реєстрації у Спадковому реєстрі підлягають заповіти і спадкові договори, посвідчені нотаріусами, консульськими установами України, посадовими та службовими особами, що зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", а також зміни до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів. Згідно з вимогами пунктів 1.6, 2.3, 2.6, 2.9 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1810/5 від 07 липня 2011 року передбачено, що відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру. Відповідно до розділу ІІ Положення про Спадковий реєстр, відомості про зміну чи скасування заповіту вносяться одночасно з реєстрацією документа, який змінює або скасовує заповіт(п. 2.1.4, 2.1.5), або у разі визнання заповіту недійсним (п. 2.1.6). Даних про наявність будь-якого документа, який змінює або скасовує заповіт в судовому засіданні не здобуто. Питання щодо недійсності (нікчемності)правочину ще не вирішено (а.с. 10). Таким чином заповіт на час розгляду даної справи є дійсним, тому підстав для скасування та виключення запису про його реєстрацію на даний час з Спадкового реєстру немає. Порушення порядку реєстрації заповіту не є підставою для виключення заповіту із спадкового реєстру. Що стосується позовних вимог до Староіванівської сільської ради, то в межах заявлених позовних вимог остання не є належним відповідачем. Оскарження дій Староіваніської сільської ради мають місце в іншій справі, яка на даний час розглядається Охтирським міськрайонним судом (а.с. 130-133). Тому позовні вимоги до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати з Охтирської районної державної нотаріальної контори за одну задоволену вимогу в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial