Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Сторони по справі мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки остання досягла повноліття, продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, бо навчається на денній формі навчання та потребує коштів на придбання одягу, взуття та їжі, а батько матеріально нічим не допомагає, а тому [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для прецездатної особи щомісяця, на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Враховуючи, що відповідно до ухвали суду розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, і сторони проти такого порядку не заперечують, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності сторін по матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи та матеріали відзиву на позов, направленого відповідачем на адресу суду, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.,ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 16.05.2001 року) [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького за вих. № 1172/07-04 від 09.01.2019 року [PERSON] є студенткою Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького денної форми навчання, держзамовлення, за спеціальністю 013 Початкова освіта, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (наказ від 07.08.2018 року № 278-с). За твердженням позивача, яке не оспорюється відповідачем, дочка перебуває на утриманні позивача. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є дочкою відповідача по справі, досягла повноліття та навчається у вищому навчальному закладі за денною формою навчання. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі і в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, за загальними принципами норм чинного законодавства, суд при визначені розміру аліментів має враховувати матеріальний стан обох батькі, наявність у них інших утриманців та інші обставини, які так чи інакше впливають на матеріальний стан сторін та визначають реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Як вбачається з довідки, виданої головою квартального комітету № 18 м. Золотоноші від 16.04.2019 року відповідач проживає та має на утриманні сина [PERSON] , 2002 року народження, та батька [PERSON] , 1943 року народження. Відповідно до довідки, виданої ДНЗ "Золотоніський професійний ліцей" за вих. № 192 від 16.05.2019 року [PERSON] навчаєтьсяз 01.09.2018 року на 1 курсі ДНЗ "Золотоніський професійний ліцей" на базі 9 класів за професією "Тракторист-машиність с/г виробництва категорії "А1", "D1", "G1", слюсар з ремонту с/г машин та устаткування, водій автотранспортних засобів категорії "С". Згідно з довідкою ЛКК від 17.04.2019 року № 97 [PERSON] , 1943 року народження, хворіє (діагноз зазначений) та потребує стороннього догляду. Отже, при вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач на своєму утриманні має двох непрацездатних осіб, а тому позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку є, на думку суду, не справедливим. Суд вважає, що аліменти на утримання дочки підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку (доходу), виходячи з принципів розумності та справедливості, та враховуючи можливість відповідачасплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини всіх видів доходів, суд стягує аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, враховуючи, що норми СК України не передбачають гарантованого мінімального розміру аліментів на утрмання дитини, що продовжує навчання, в частині прожиткового мінімуму для працездатної особи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Суд, враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, що ствердив посвідченням серії [NUMBER] 236989, виданим 03.07.2015 року, судові витрати відносить за рахунок держави. На підставі зазначеного та

Outcome: partial