Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 квітня 2017 року у Миколаївському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Вказує, що з січня 2020 року з чоловіком припинили спільне проживання. Причиною розпаду сім"ї є різні погляди на життя та різні характери. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи двічі повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 29 квітня 2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 208); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 квітня 2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 20 червня 2017 року, виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі актового запису № 475 (а.с. 6). З січня 2020 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства; дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї, виданої Широківською сільською радою Миколаївської області 11.01.2019 р. за № 43 (а.с. 9). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не не відбулося, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved