Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про захист прав споживачів та стягнення коштів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 26 грудня 2014 року між позивачем та АТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі відділення №29 філії "Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір №331832/275690/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 місяць в іноземній валюті. Відповідно до п. 1. Договору позивач передав, а відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.5.080097.013 грошові кошти у сумі 44832 доларів США на умовах договору. Договір був укладений на строк з 26 грудня 2014 року по 26 січня 2015 року. Відповідно до п. 3 Договору відповідач був зобов'язаний повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним позивачу, в день закінчення строку визначеного п. 1 даного договору. Відповідно до п.6 договору - після закінчення строку, визначеного в п. 1 договору, вклад повертається вкладникові в порядку та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" затверджених наказом голови правління АТ "Банк "Фінанси та Кредит" №630-о від 08.08.2013 року зі змінами та доповненнями. В зв'язку з тим, що по закінченню даного договору позивачем не було надіслано повідомлення про припинення дії даного договору та повернення вкладу, то на виконання п.5.2 Основних умов термін дії даного договору було пролонговано на той самий термін, тобто на 1 місяць. 28.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою - претензією про розірвання договору та видачу коштів. В зв'язку з чим строк даного договору з урахуванням попередньої пролонгації закінчився 26 лютого 2015 року. Після спливу строку договору, позивач 20.02.2015 року звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску та нараховані за користування ним проценти, але в порушення п.5.2 основних умов відповіді банк не надав та кошти не повернув. Відповідно до п. 4.1.3. Основних умов, які відповідно до п. 9 договору заяви є його невід'ємною частиною - нарахування процентів за вкладами проводиться від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який, передує його поверненню вкладнику або списанню з вкладного рахунка. Таким чином, 27.02.2015 року відповідач на вимогу позивача мав би повернути відповідну суму внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачу. Отже, відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачеві. Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі цієї позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами в розмірі 44832 долари США, що були внесені позивачем як депозит. Оскільки відповідач, всупереч волі позивача, продовжує користування депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму депозиту. Відповідно до п. 4.1.3 Основних умов і розмір процентної ставки становить 10.00 % річних. Виходячи із вищенаведеного сума грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування Депозитом, за період його дії складає - 773,64 доларів США, а починаючи із 27.02.15 року і до дня подачі позову становить - 392,96 доларів США, а разом до сплати відсотків 1166,6 доларів США. Відповідно до п.7.2. та п.8.5 Основних умов суперечки у яких позивачем та відповідачем не досягнуто згоди, вирішуються у порядку, передбаченому чинним законодавством України, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги в частині стягнення процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в сумі 1424,48 доларів США та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі до суду двічі не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд у їх відсутність чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини невяки визнані поважними суду невідомі, але їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідачів. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, виходячи із того, що дійсно 26.12.2014 між позивачем та АТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі відділення №29 філії "Полтавське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір №331832/275690/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 місяць в іноземній валюті. Відповідно до п. 1. Договору позивач передав, а відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.5.080097.013 грошові кошти у сумі 44832 доларів США на умовах договору. Договір був укладений на строк з 26.12.2014 по 26.12.2015. Відповідно до п. 3 Договору відповідач був зобов'язаний повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним позивачу, в день закінчення строку визначеного п. 1 даного договору. Відповідно до п. 6 договору - після закінчення строку, визначеного в п. 1 договору, вклад повертається вкладникові в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2. Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" затверджених наказом голови правління АТ "Банк "Фінанси та Кредит" №630-о від 08.08.2013 зі змінами та доповненнями. В зв'язку з тим, що по закінченню даного договору позивачем не було надіслано повідомлення про припинення дії даного договору та повернення вкладу, то на виконання п.5.2 Основних умов термін дії даного договору було пролонговано на той самий термін, тобто на 1 місяць. 28.01.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою - претензією про розірвання договору та видачу коштів. В зв'язку з чим строк даного договору з урахуванням попередньої пролонгації закінчився 26.02.2015. Після спливу строку договору, позивач 20.02.2015 звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску та нараховані за користування ним проценти, але в порушення п. 5.2 основних умов відповіді банк не надав та кошти не повернув. Відповідно до п. 4.1.3. Основних умов, які відповідно до п. 9 договору заяви є його невід'ємною частиною - нарахування процентів за вкладами проводиться від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який, передує його поверненню вкладнику або списанню з вкладного рахунка. Таким чином, 27.02.2015 року відповідач на вимогу позивача мав би повернути відповідну суму внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачу. Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі цієї позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами в розмірі 44832 долари США, що були внесені позивачем як депозит. Оскільки відповідач, всупереч волі позивача, продовжує користування депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму депозиту. Відповідно до п. 4.1.3 Основних умов і розмір процентної ставки становить 10.00 % річних. Виходячи із вищенаведеного сума грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування. Депозитом, за період його дії складає - 773,64 доларів США, а починаючи із 27.02.15 року і до дня подачі позову становить - 392,96 доларів США, а разом до сплати відсотків 1166,6 доларів США . Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов"язання. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, в даному випадку 3% складає 119,95 доларів США. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог вимог і заперечень. Суд, враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги, що відповідачі не повернули позивачу повністю суму банківського вкладу на день постановлення рішення, тобто станом на 22.09.2015 року, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про повернення суми вкладу в розмірі 2165,64 Євро, відсотків в розмірі 25,54 Євро, відсотків річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 160,91 Євро та 3% річних в розмірі 7,20 Євро, підлягають задоволенню. Також з відповідачів солідарно відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved