Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

02.02.2015 року виконувач обов"язків прокурора Виноградівського району Закарпатської області звернувся до суду з позовом (в порядку ст. 45 ЦПК України) в інтересах держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Зокрема, прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації 2069,44 грн. грошових коштів, витрачених на лікування [PERSON] Позовні вимоги мотивовано тим, що Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014070080000270 за фактом спричинення середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON] Зокрема, встановлено, що 06 квітня 2014 року близько 18 годин 30 хвилин [PERSON] в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, керуючи легковим автомобілем марки "Ауді-80" реєстраційний номер [NUMBER] на ділянці проїжджої частини вул. Шевченка в с. Матієво Виноградівського району, де навпроти будинку № 57, здійснюючи маневр - задній хід поперек проїжджої частини дороги, не впевнився у безпечності руху, допустив наїзд задньою частиною свого автомобіля марки "Ауді-80" реєстраційний номер [NUMBER] на пішохода [PERSON], яка стояла на краю лівого (по напрямку руху с. Руська Долина Виноградівського району) узбіччя, повернутою передньою поверхнею тіла. Потерпіла в той же день невідкладно була доставлена в травматологічне відділення Виноградівської районної лікарні. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток гомілки в нижній третині з вивихом ступні, які згідно висновку судово-медичного експерта № 117 від 16.04.2014 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. У зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні у період з 06.04.2014 року по 25.04.2014 року. Витрати, пов"язані з наданням медичної допомоги [PERSON] складають 2069,44 грн., що стверджується довідкою Виноградівської РЛ № 41/13-05 від 22.01.2014 року, та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв"язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України. В результаті вчинення кримінального правопорушення [PERSON] державою в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації затрачено кошти на лікування потерпілої [PERSON], чим спричинено шкоду державним, що є відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської райдержадміністрації в суді. Прокурор, будучи належним чином, в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився. До суду поступив лист відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації від 18.02.2015 року № 126/01-04, згідно якого відділ повністю підтримує позовну заяву прокурора та просить розглянути справу без участі уповноваженого представника. Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, своєчасно, про що свідчить судове повідомлення, наявне в матеріалах справи, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, оскільки прокурор проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06 квітня 2014 року близько 18 годин 30 хвилин [PERSON] в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, керуючи легковим автомобілем марки "Ауді-80" реєстраційний номер [NUMBER] на ділянці проїжджої частини вул. Шевченка в с. Матієво Виноградівського району, де навпроти будинку № 57, здійснюючи маневр - задній хід поперек проїжджої частини дороги, не впевнився у безпечності руху, та не переконавшись, що позаду немає пішоходів, під час руху допустив наїзд задньою частиною свого автомобіля на пішохода [PERSON], яка стояла на краю лівого (по напрямку руху с. Руська Долина Виноградівського району) узбіччя, повернутою передньою поверхнею тіла. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток гомілки в нижній третині з вивихом ступні, які згідно висновку експерта № 117 від 16.04.2014 року спричинили розлад здоров"я понад 21 день, не являються небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п. 2.2.1 "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Наведені обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, а саме: ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року. Даною ухвалою суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв"язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Після описаних вище подій 06 квітня 2014 року потерпіла [PERSON] невідкладно була доставлена в травматологічне відділення Виноградівської районної лікарні. Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 22.01.2015 року № 41/13-05 у період з 06.04.2014 року по 25.04.2014 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні з діагнозом: Відкритий 2-х кісточковий перелом лів. гомілки зі зміщенням уламків. Обширна рвано-розчавлена рана н/з лів. гомілки з дефектом мяк.тканин, вартість лікування становить 2069,44 грн. (а.с. 8). Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано. Суд констатує, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, зокрема, правовідносини з відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, які врегульовані ст. 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як встановлено судом потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Виноградівській районній лікарні з приводу середньої тяжкості тілесного ушкодження, завданого їй під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача. Оскільки перебування потерпілої на лікуванні є наслідком дій відповідача, останній зобов"язаний відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого. З огляду на те, що лікування потерпілої проводилось Виноградівською районною лікарнею, яка є у державній власності, то кошти на відшкодування витрат на лікування підлягають стягненню на користь держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved