Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

17.06.2014 року Охтирський міжрайонний прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та відповідачем, в зв'язку з несплатою ТОВ «Лотуре - Агро» орендної плати за землю. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,70 га, розташованої на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Зазначена земельна ділянка використовується відповідачем на підставі договору оренди від 10.06.2010 року, який передбачає оплату за оренду в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки та сплачується в грошовому еквіваленті один раз на рік до 31 грудня поточного року. Однак, порушуючи умови договору, відповідач не сплатив орендну плату за 2011-2013 роки, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 8126,24 грн. Крім того, земельні ділянки оброблялись з порушенням сівозміни, природних технологій та із псуванням родючості, без проектів сівозмін, що є порушенням вимог Закону України «Про охорону земель», у відповідача відсутній паспорт родючості земельної ділянки, тому заходи щодо збереження родючості землі та підтримання її якісного стану відповідачем не вчиняється, що створює загрозу порушення якісного стану землі та її родючості. У 2014 році земельна ділянка позивача не засіяна взагалі, що є нецільовим використанням земельних ділянок. Доповнивши підстави позову, додатковою підставою розірвання спірного договору оренди землі прокурор вказує передачу відповідачем у користування земельну ділянку позивача у користування іншій юридичній особі, оскільки після подання позову до суду з'ясувалося, що 01.10.2013 року між Спільним українсько - німецьким підприємством "Магдон", ТОВ "Лотуре - Агро" та ПАТ "Банк Камбіо" було укладено договір про обробіток, відповідно до якого СУНП "Магдон" зобов'язується на території сільськогосподарських угідь ТОВ "Лотуре - Агро" виконувати сільськогосподарські роботи по посіву, обробці, вирощуванню та збиранню врожаю, а також зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості перед орендодавцями сум земельного податку та орендної плати. В зв'язку з наведеним просить розірвати договір оренди землі. Старший прокурор Охтирської міжрайонної прокуратури Хащина Л.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надав, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України на підставі доказів, які маються у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2,70 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території В'язівської сільської ради Охтирського району, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 382 від 16.09.2002 року та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106 (а.с. 5). Вказана земельна ділянка передана в оренду відповідачу, що підтверджується договором оренди землі від 10.06.2010 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 05.08.2011 року за № 592030004002046 (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 409 Цивільного Кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктами 9-11 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1122,65 грн., що становить 3 % від грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься в грошовому еквіваленті один раз на рік до 31 грудня поточного року. З відомості заборгованості орендної плати за земельні паї по В'язівській сільській раді Охтирського району відділення 009 Охтирської філії ТОВ «Лотуре - Агро» вбачається, що за відповідачем мається заборгованість перед позивачем з оплати орендної плати за 2011-2013 роки в сумі 8126,24 грн. (а.с. 8 на звороті). Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.05.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Лотуре-Агро» та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого. Відповідно до довідки від 18.07.2014 року, наданої В'язівською сільською радою Охтирського району, земельна ділянка [PERSON] за цільовим призначенням з боку ТОВ «Лотуре-Агро» станом на 16.07.2014 року не використовується, упродовж 2014 року ТОВ «Лотуре-Агро» господарську діяльність на території сільської ради не здійснює. В матеріалах справи мається копія договору від 01.10.2013 року між Спільним українсько-німецьким підприємством "Магдон", ТОВ "Лотуре-Агро" та ПАТ "Банк Камбіо", відповідно до якого до Спільного українсько-німецького підприємства "Магдон" перейшли всі права та обов'язки щодо виконання сільськогосподарських робіт без погодження з ТОВ "Лотуре-Агро" по посіву, обробці, вирощуванню, збиранню врожаю сільськогосподарської продукції та проведення погашення заборгованості перед орендодавцями суми земельного податку та орендної плати за спірним договором оренди земельної ділянки, хоча сам позивач згоди на це не давав. Як вбачається з Акту обстеження земельної ділянки позивача (а.с.76) та додатку №1 до договору від 01.10.2013 року (а.с.72), земельна ділянка позивача знаходиться на полі №3, яке фактично передано для виконання сільськогосподарських робіт Спільному українсько-німецькому підприємству "Магдон". Згідно повідомлення Охтирської ОДПІ від 28.08.2014 року ТОВ "Аграрна компанія "Форвард" 20.08.2014 року здійснило перерахування податку на доходи фізичних осіб (за паї) згідно договору 53 від 01.07.2014 року за ТОВ "Лотуре - Агро" (а.с.74). З наведеного вбачається, що відповідач припинив використовувати орендовану земельну ділянку за її цільовим призначенням і без згоди орендодавця передав право використання землі іншій юридичній особі. Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» та пунктом 32 договору оренди від 10.06.2010 року передбачений обов'язок орендаря приступити до використання земельної ділянки, а статтею 24 вказаного Закону встановлено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки згідно її цільового призначення. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. При вирішенні даної справи суд керується правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13) предметом якої був спір про розірвання договору оренди землі і зробив правовий висновок, про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-ХІV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Тому позовні вимоги Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягають задоволенню. З матеріалів справи також вбачається порушення з боку орендаря обов'язку сплачувати орендну плату, що тривало на протязі 2011 - 2013 років. У постанові від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12 Верховним Судом України висловлена правова позиція про те, що договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Оскільки з боку орендаря допущена систематична несплата орендної плати на протязі 2011 - 2013 років, договір оренди підлягає розірванню також і з підстави, передбаченої п."д" - систематична несплата орендної плати. Щодо підстави розірвання договору оренди, передбачених п. "г" (використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам) ч. 1 ст. 141 ЗК України, на яку посилається прокурор як на підставу розірвання договору оренди, то суд виходить з наступного. Вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України. Зокрема, п.п. "г", "ґ" та "д" ст. 141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, пов'язані з порушенням землекористувачами норм земельного законодавства України. Згідно п. "г" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам. З аналізу вказаних норм закону слідує, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, а не наявність обставин, які можуть призвести до цього. До використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, можна віднести зокрема, невикористання прогресивних технологій, порушення технологічних режимів застосування мінеральних та органічних добрив, заростання сільськогосподарських угідь чагарниками, забруднення земель відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами, випадки використання земельних ділянок способами, які ведуть до зниження родючості ґрунтів, а також погіршення екологічної обстановки, що призвело до зменшення врожайності сільськогосподарських культур відносно кадастрових оцінок. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На підтвердження своїх вимог сторона позивача надала докази, а саме: акти перевірки та приписи Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, якими підтверджуються допущені відповідачем порушення вимог земельного законодавства, а саме: використання земельної ділянки без розробленого та затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Проте, таке використання не відноситься до способів використання земельної ділянки, які суперечать екологічним вимогам, а інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували цей факт, нею не надано, в зв'язку з чим не доведено наявність підстав, передбачених п. "г" ч. 1 ст. 141 ЗК України для припинення права оренди. Таким чином, така підстава для розірвання договору оренди, як використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а з підстави припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю без його згоди та з підстави систематичної несплати орендної плати - договір оренди слід розірвати. Питання про судові витрати у справі підлягають вирішенню на підставі ст. 88 ЦПК України шляхом стягнення з відповідача на користь держави судових витрат в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved