Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій 48» звернулося до суду з позовом до Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, [PERSON] про скасування п.2 рішення Бистрицької сільської ради № 45 від 01 березня 2016 року . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27 червня 2013 року обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій 48» на підставі ст. 42 та ч. 6 ст. 118 ЗК України звернулося до Бистрицької сільської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення обєднанню у власність прибудинкової території земельної ділянки по вул. Надслучанська, 242 за рахунок землі, що знаходиться у їх користуванні орієнтовною площею 0,31 га.Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України рішенням № 264 від 25 липня 2013 року Бистрицька сільська рада задовольнила дану заяву та надала дозвіл ОСББ «Обрій 48» на складання проекту відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.28 серпня 2013 року позивачем із товариством із обмеженою відповідальністю «Березне-землемір» укладено договір про виготовлення останнім проекту землеустрою щодо передачі ОСББ «Обрій 48» вищеописаної земельної ділянки.Водночас, при проведенні передбаченої ст. 198 ЗК України кадастрової зйомки земельної ділянки щодо визначення спільних меж суміжних земельних ділянок та складанні акту прийому-передачі межових знаків суміжним землекористувачам на зберігання у землевпорядної організації та адміністрації ОСББ «Обрій 48» виникла проблема, що відповідач 2 суміжний землекористувач [PERSON] відмовилася погоджувати спільні неоспорювані по суті межі.У звязку із цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 158 ЗК України позивачі звернулися до Бистрицької сільської ради із заявою про врегулювання даного земельного спору.Актом комісії Бистрицької сільської ради з питань регулювання земельних відносин від 09 лютого 2016 року комісією встановлено, що [PERSON] не оспорюючи фактичних меж землекористування в принципі заперечує проти передачі даної земельної ділянки співвласникам квартир будинку, оскільки сама бажає користуватися даною прибудинковою територією для проїзду до власного будинку необхідної їй автотранспортної техніки. Враховуючи описане згідно абзацу 2 вищезазначеного акту комісія сільської ради прийшла до висновку, що сама погодить межі спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового багатоквартирного будинку ОСББ «Обрій 48» при умові накладання земельного сервітуту [PERSON] для проїзду через земельну ділянку обєднання до належного їй будинку. Відповідно до положень п. 34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» даний акт земельної комісії був розглянутий на 4 сесії VII скликання Бистрицької сільської ради та за результатами його розгляду прийняте рішення № 45 від 01 березня 2016 року, пунктом 1 якого затверджено складений 09 лютого 2016 року акт земельної комісії «про погодження меж земельної ділянки» та п. 2 якого накладено сервітут на частину земельної ділянки ОСББ «Обрій 48» для проїзду до господарства [PERSON] Співвласники багатоквартирного будинку не можуть погодитися із таким прийнятим Бистрицькою сільською радою рішенням, оскільки вважають обтяження своїх прав користування землею порушеними без достатніх для того підстав, а вимоги [PERSON] і рішення сільської ради протиправними . 26 вересня 2016 року\~\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до\~ об"єднання\~ співвласників\~ багатоквартирного\~ будинку "Обрій-48", Бистрицької\~ сільської Ради Березнівського району Рівненської області про\~ усунення перешкод\~ в користуванні\~ земельною ділянкою і визнання\~ незаконними\~ рішення\~ органу самоврядування. Вказує, що згідно генерального плану і виготовленої технічної документації на земельну ділянку, яка перебуває у її власності, встановлено проїзд до її домоволодіння по вул. Надслучанській,264, в акті про встановлення сервітуту не зазначено конкретну її адресу земельної ділянки, якої вона стосується. Крім того, адреса позивача не відповідач адресі у виписці з ЄДР, а саме Надслучанська,242, а у виписці з погосподарської книги- Надслучанська, 266, у заяві на приватизацію зазначено Надслучанська, 242, рішенні № 264 від 25 липня 2013 року- Надслучанська,242, в рішенні № 45 від 01 березня 2016 року, а актах, висновку Держземагенства , технічній документації - Надслучанська, 266. В акті земельної комісії від 19 жовтня 2015 року зазначено іншу адресу а її адреси не зазначено, немає її погодження, технічна документація на її земельну ділянку виготовлена згідно генерального плану забудови територій села, а акт і рішення винесено всупереч генерального плану і без внесення змін у нього, без громадських слухань,без проведення експертизи, а також рішення на виготовлення технічної документації надано сільською радою і погоджено держземагенством на земельну ділянку, на якій знаходяться самовільно збудовані споруди. Крім цього позивачем вчинено перешкоди у користуванні проїздом до успадкованого нею будинковолодіння по вул. Надслучанська, 264 в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області, а саме заборонено їй проїзд, без дозволу зведено надвірні споруди. Представники позивача в судовому засіданні позов об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій 48» до Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, [PERSON] про скасування п.2 рішення Бистрицької сільської ради підтримали з підстав, викладених в позові, просять задовольнити позов. В задоволенні позову [PERSON] до\~ об"єднання\~ співвласників\~ багатоквартирного\~ будинку "Обрій-48", Бистрицької\~ сільської Ради Березнівського району Рівненської області про\~ усунення перешкод\~ в користуванні\~ земельною ділянкою і визнання\~ незаконними\~ рішення\~ органу самоврядування просять відмовити, позовні вимоги не визнали. Представник відповідача- Бистрицьккої сільської Ради Березнівського району Рівненської області позовну вимогу позивача визнали, позовні вимоги відповідача [PERSON] визнали частково, не заперечують щодо задоволення позовної вимоги в частині визнання незаконним і скасування рішення № 45 від 01 березня 2016 року про накладення сервітуту, решту позовних вимог не визнали. Зазначили, що сервітут рішенням сільської ради не встановлюється . Щодо решти позовних вимог , то вказали на доцільність вирішення даного спору між самими сусідами- позивачем та відповідачем по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій 48» до Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області, [PERSON] про скасування рішення Бистрицької сільської ради не визнав, просить\~ відмовити в задоволенні позову. Позовні вимоги [PERSON] до\~ об"єднання\~ співвласників\~ багатоквартирного\~ будинку "Обрій-48", Бистрицької\~ сільської Ради Березнівського району Рівненської області про\~ усунення перешкод\~ в користуванні\~ земельною ділянкою і визнання\~ незаконними\~ рішення\~ органу самоврядування просить задовольнити.\~\~ Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів,\~свідків, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги об»єднаного співвласників багатоквартирного будинку «Обрій 48» про скасування рішення Бистрицької сільської ради підлягають до задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] по усунення перешкод\~ в користуванні\~ земельною ділянкою і визнання\~ незаконними\~ рішення\~ органу самоврядування підлягають частковому задоволенню. Нормами п. "б" ч. 1 ст. 99 ЗК України закріплено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту у вигляді проїзду на транспортних засобах виключно «по наявному шляху». В ч. 1 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» зазначено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів і вказаний режим є обовязковим для врахування під час розроблення землевпорядної документації. Як встановлено в судовому засіданні до господарства [PERSON] понад тридцять років був і є по даний час наявний проїзд із вул. Шевченка с. Бистричі Березнівського району Рівненської області, як зображено у викопіюванні із плану меж землекористувань, що додається до матеріалів позову. Існування і стан цього ж шляху підтверджується фотографічними матеріалами, зробленими позивачем, про його виникнення, строк і порядок багаторічного користування надали пояснення свідки- співвласники багатоквартирного будинку. Відповідно до положень цієї ж ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, прийняттям оскаржуваного рішення Бистрицька сільська рада Березнівського району Рівненської області діяла не у спосіб, що передбачений Земельним кодексом України, оскільки згідно зі ст. 100 ЗК України сервітут рішенням сільської ради не встановлюється . Згідно висновку експерта № 170704/1 від 11 квітня 2017 року встановлення проїзду щодо земельної ділянки ОСББ " Обрій-48" по вул. Надслучанська,266 в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області з земельної ділянки [PERSON] по вул. Надслучанська,264 в с.Бистричі Березнівського району Рівненської області можливий. Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення Бистрицької сільради № 264 від 25 липня 2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд ОСББ «Обрій-48», то підставою незаконності даного рішення [PERSON] зазначає порушення сільською радою Закону України «Про планування і забудову територій», «Порядку проведення громадських слухань» і «Порядку проведення експертизи містобудівної документації» і Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, дані нормативно-правові акти у даних правовідносинах не застосовуються, оскільки дані нормативно-правові акти стосуються і враховуються при розробленні містобудівної документації, плануванні та забудові територій, в той час як [PERSON] оскаржується рішення сільської ради, яким реалізується право жителів багатоквартирного будинку на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у володінні та користуванні власника будинку із моменту побудови будинку у 1985 році. Дані правовідносини регулюються статтями 42, 116 та 118 ЗК України, якими на дату винесення Бистрицькою сільською радою рішення № 264 від 25 липня 2013 року було закріплено, що ч.ч. 1-4 ст. 42 ЗК України «Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації». Порядок набуття зазначених земельних ділянок у власність передбачено 116 та 118 ЗК України, вказані норми при прийнятті рішення були дотримані, тому рішення Бистрицької сільської ради № 264 від 25 липня 2013 року винесене у відповідності до вимог земельного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. Позовна вимога про усунення перешкод [PERSON] у користуванні домоволодінням по вул. Надслучанська, 264 в с. Бистрині Березнівського району Рівненської області шляхом зобовязання позивача і членів ОСББ Обрій-48, не чинити перешкод користуватися спільною дорогою загального користування до належного їй домоволодіння по вул. Надслучанська, 242 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області не підлягає до задоволенн,я оскільки через прибудинкову територію ОСББ «Обрій 48» жодної «спільної дороги загального користування» не було і немає на даний час, а також вона не передбачена у новому Генеральному плані с. Бистричі Березнівського району Рівненської області, затвердженому у встановленому законом порядку у 2014 році. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України , жодного належного доказу на спростування долучених ОСББ «Обрій 48» документів , а саме відповіді архітектора району начальника відділу містобудування та архітектури Березнівської районної державної адміністрації і управління Держземагентства у Березнівському районі щодо відсутності передбаченої до будинку [PERSON] дороги у Генеральних планах с. Бистричі за 1985 рік та за 2014 рік , а також відсутності можливості влаштування такої дороги через прибудинкову територію ОСББ «Обрій 48» - [PERSON] не надано. Крім цього, факт відсутності дороги не може бути спростований тими доказами, на які покликається сторона позивача, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Не підлягають ці ж вимоги [PERSON] до задоволення і з огляду на інше: позивачем негаторного позову може бути титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Тобто, необхідною умовою для застосування норм щодо зобовязання відповідача усунути порушення у користуванні майном має бути: наявність законного права користування чи розпорядження майном; доведеність факту здійснення відповідачем перешкод у реалізації позивачем права користування та розпоряджання своїм майном, а також обґрунтування в чому полягають такі перешкоди. Тому, за відсутності права [PERSON] на користування чужим майном земельною ділянкою, що належить до прибудинкової території ОСББ «Обрій 48», вимагати усунення порушень у користуванні майном [PERSON] підстав немає. Вимога [PERSON] про зобовязання ОСББ «Обрій-48» знести самовільно збудовані споруди на земельній ділянці і дорозі (проїзду) спільного користування по вул. Надслучанська, 266 в с. Бистричі Березнівського району Рівненської області, згідно технічного паспорту на багатоквартирний будинок від 30 квітня 2013 року ОСББ «Обрій-48» схематичного плану земельної ділянки позначені літерами ж - сарай, з - сарай, и - сарай, і - сарай, є - навіс, д - сарай задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч. 4 та 7 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво підлягає знесенню лише у двох випадках якщо власник забудованої земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка його здійснила чи здійснює або у випадках істотного відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб. [PERSON] не є ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки , а тому вона повинна довести наявність факту порушення її прав, однак жодних доказів про порушення прав [PERSON] в судове засідання не надано. Як зазначено у предявленому до суду позові єдиним порушенням її прав з боку співвласників спільного майна ОСББ «Обрій 48» є обставина, що дані будівлі побудовані на «дорозі загального користування», однак ці твердження спростовуються відповідями відділу містобудування та архітектури Березнівської районної державної адміністрації, управління Держземагентства у Березнівському районі, викопіюваннями із Генерального плану с. Бистричі, а також фотографічними матеріалами, які підтверджують, що жодної «дороги загального користування» через прибудинкову територію ОСББ «Обрій 48» не було, немає і на майбутнє не передбачено. Наведене підтверджується п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.12 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», де зазначено, що «у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва належить таким особам лише за умови, що вони доведуть наявність порушеного права». Із судової практики , а саме ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2016 року та 14 грудня 2015 року недоведення позивачами обєктивності факту порушення самочинним будівництвом їх прав є самостійною та достатньою підставою для відмови у їх позові. Зокрема, згідно п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» - знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та усунення допущених забудовником порушень. Із акту перевірки інспекції ДАБК у Рівненській області встановлено, що порушеннями, допущеними з боку співвласників ОСББ «Обрій 48» при самочинному зведенні господарських будівель та споруд, є неодержання відповідних дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт, а не недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, чи зміна окремих конструктивних елементів будівель, та споруд, що впливає на їх міцність і безпечність. У внесеному інспекцією ДАБК приписі на усунення виявлених порушень інспекцією приписано припинити самочинні будівельні роботи, а для подальших будівельних дій отримати відповідні дозвільні документи. Згідно п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від первісного проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суд вважає, що збудовані господарські будівлі не впливають на планування, забудову, благоустрій вулиці та на зручність утримання суміжних ділянок, а тому, згідно п. 25 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ («Відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості») не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості. Відповідач [PERSON] просить стягнути з позивача на її користь моральну шкоду, однак надані суду епікризи № 8327 , № 9074 свідчать про перебування відповідача [PERSON] на лікуванні з 24 листопада 2015 року по 03 грудня 2015 року, з 05 грудня 2016 року до 14 грудня 2016 року після перенесеного геморагічного інсульту в 2010 року , відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи з 12 червня 2014 року, жодних інших доказів на підтвердження спричинення [PERSON] позивачем моральної шкоди суду не надано, а тому позовна вимога не підлягає задоволенню. Згідно квитанції № 34 від 08 квітня 2017 року [PERSON] сплачено на рахунок ПП " Експерт- Рівне- консалт" 3000 гривень за дослідження спеціаліста , а тому дані судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON] Як видно з квитанції від 10 січня 2017 року [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 10000 гривень за надання правової допомоги. Враховуючи обсяг фактично наданої адвокатом [PERSON] відповідачу [PERSON] правової допомоги та затрачений ним час у даній справі, суд приходить до висновку що з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягає стягненню 1500 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial