Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Тульчинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна. Позов мотивований тим, що позивачам на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Тульчинським районним відділом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30544206 від 13.12.2011, якою накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 12161645, зареєстрований 14.02.2012. Виконавче провадження закрито. Однак, при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження арешт знято не було, матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку з закінченням строків їх зберігання, який, відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, становить три роки. Відповідно до листа-повідомлення Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість позивачів перед банком погашена, в зв`язку з чим, арешт необхідно зняти. Зазначені обтяження у виді арешту всього майна, яке належить позивачам на праві спільної часткової власності, створює перешкоди у здійсненні ними права власності. Вказані обставини стали причиною звернення позивачів до суду з даним позовом, у якому просять зняти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить позивачам по 1/2 частині. Судові витрати просять залишити за ними. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його та позивачів участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 05.06.2008 (а.с. 6) позивачі купили житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до витягу КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інавентаризації" право приватної спільної часткової власності на даний будинок зареєстровано за позивачами по 1/2 частині за кожним (а.с. 7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.10.2019 (а.с. 10) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.01.2021, на все нерухоме майно, що належить позивачам [PERSON] та [PERSON] накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 25253815, 14.03.2011 та 30544206, 13.12.2011. Відповідно до копії листа-повідомлення Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с. 8) зобов`язання позивачів перед банком за кредитним договором № 014/035-13/60110 від 05.06.2008 та договором іпотеки №1867 від 05.06.2008, виконані, в зв`язку з чим, необхідно припинити обтяження у виді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеної приватним нотаріусом Ковганич А.В. 05.06.2008. Згідно копії відповіді Тульчинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 03.10.2019 (а.с. 9) В Тульчинському відділі ДВС не має на виконанні відкритих виконавчих проваджень про стягнення з позивача [PERSON] коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави. Виконавче провадження № 30544206 від 13.12.2011 за виконавчим листом № 2-677/11 від 10.10.2011 виданого Тульчинським районним судом про погашення заборгованості на користь ТАП "Райффайзен Банк Аваль" за коредитним договором та договором іпотеки від 05.06.2008 повернуто стягувачу відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Дане виконавче провадження знищено через закінчення строків його зберігання. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачам майно не позбавляє їх права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує їх право власності, зокрема, право щодо розпорядження майном. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивачів коштів на користь фізичних чи юридичних осіб, чи держави, не має. Виконавче провадження, на підставі якого накладався арешт, знищено, виконавчий лист 25.03.2013 повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п. 9 ч. 1). Згідно ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Разом з тим, стаття 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачає закінчення виконавчого провадження у випадку повернення стягувачу виконавчого листа з підстави, зазначеної у п. 9 ч. 1 ст. 47 даного Закону. Однак, враховуючи, що матеріали виконавчого провадження знищені, накладений відповідачем арешт не знято, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивачів коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має, суд вважає порушеним право позивачів щодо володіння належним їм будинком, а тому існують законні підстави для зняття з нього арешту. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивачі позбавлені можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в заявлених ними межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи прохання позивачів залишити за ними судові витрати, суд залишає судові витрати - судовий збір за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved