Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Голова Чечельницької районної державної адміністрації Пустовий С.М. звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог Ольгопільська сільська рада Чечельницького району Вінницької області та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів мотивуючи тим, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON] , який був поставлений на облік, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, піддавався фізичному насильству від батька [PERSON] . Відповідно акту відвідування сім`ї від 03.09.2019 року комісією було встановлено, що на тілі [PERSON] були синці, батько підтвердив, що він дійсно побив сина в цілях виховання. Зі згоди батька малолітнього [PERSON] було направлено до лікарні на проходження повного медичного обстеження. Малолітній [PERSON] не бажає проживати спільно зі своїм батьком, [PERSON] не бажає виховувати свого сина. 04.09.2019 року було проведено рівень безпеки дитини, [PERSON] та складено акт відповідно якого, [PERSON] має відставання в фізичному розвитку, а також дефіцит маси тіла, також дитина потерпає від фізичного, психологічного, екологічного насилля. Згідно клопотання Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 251 від 04.09.2019 року [PERSON] не займається вихованням сина [PERSON] , фактично самоухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та розумовий розвиток дитини. Вчиняє фізичне насилля по відношенню до свого сина [PERSON] , тому з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, Ольгопільська сільська рада порушила клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] за ухилення від виконання батьківських обов`язків та визначення статусу дитини. 09.09.2019 року Чечельницькою РДА було погоджено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] 2006 року народження» № 03-03-23-986. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на підстави викладені в позові, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог сільський голова Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Козоріз П.В. в судове засідання не з`явився, 31.10.2019 року подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа на стороні позивача, який не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.01.2006 року Ольгопільською сільською радою Чечельницького району Вінницької області, [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 15.04.2008 року №2-37 [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області від 09.09.2019 року №03-03-23-986 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо його малолітнього сина [PERSON] , оскільки згідно розпорядження Чечельницької РДА від 04.09.2019 року № 133 «Про відібрання дитини» [PERSON] у зв`язку з беспосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дитини, був відібраний у батька [PERSON] . В усній розмові [PERSON] не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру частки аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, інші обставини що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позов визнав і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, тому відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав та 768 грн. 40 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved