Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «[PERSON] степу» (далі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу») звернувся до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] та Фермерського господарства «Абара Геннадій Анатолійович» (далі ФГ «Абара Геннадій Анатолійович») про: 1) визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 03.04.2017 року та зареєстрованого державним реєстратором 04.04.2017 року за номером запису про інше речове право 19857739; 2) визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] 20.10.2011 року, зареєстрованого 07.03.2012 року за №352580004001169; 3) зобовязання відповідача [PERSON] вчинити дії щодо укладення з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 20.10.2011 року між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області, про що 07.03.2012 року внесений запис до Державного реєстру земель за № 352580004001169. Згідно умов вказаного договору, відповідач по справі [PERSON] передала належну їй на праві власності земельну ділянку площею 7,11 га в оренду позивачу строком на 5 років, починаючи з дня державної реєстрації. Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар після закінчення дії договору має переважне право на поновлення його дії на новий строк та в цьому разі повинен письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору. 08.11.2016 року позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» направив на адресу відповідача лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі від 20.10.2011 року разом з проектом додаткової угоди до договору оренди землі, однак відповідач не повідомила позивача про прийняте нею рішення щодо поновлення вказаного договору оренди землі. Позивач належним чином виконував умови договору оренди землі і після закінчення строку його дії продовжував користуватись земельною ділянкою та виконувати свої обовязки по договору сплачувати орендну плату та податок на землю. Разом з тим, через певний час, позивачу стало відомо, що відповідач по справі [PERSON] уклала договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 7 років з іншим орендарем - відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена 04.04.2017 року. За вказаних обставин, посилаючись на положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» позивач зазначає, що має переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди земельної ділянки, і договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем [PERSON] має бути поновленим, оскільки до закінчення строку дії договору оренди землі позивач надіслав орендодавцю лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі з проектом додаткової угоди до нього, після закінчення строку дії договору оренди землі позивач продовжував користуватись земельною ділянкою і відповідач [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не звернулася до позивача з листом-повідомленням про заперечення у його поновленні. На підставі викладеного позивач вважає, що відповідачі по справі, уклавши договір оренди землі, порушили його переважне право, як орендаря, на поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, а тому укладений між ними договір, виходячи з положень ст.ст.203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним. Крім того, згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі» укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки, а тому відповідач [PERSON] зобовязана вчинити дії щодо укладення з позивачем, як попереднім орендарем, додаткової угоди до договору оренди землі. В судовому засіданні по розгляду справи представник позивача викладені в позовній заяві вимоги підтримала повністю, прохала суд їх задоволити. В судовому засіданні по розгляду справи відповідач [PERSON] позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не визнала повністю. Суду пояснила, що у вересні 2016 року направляла позивачу листа, в якому повідомляла про небажання продовжувати з ним орендні відносини. Після отримання від позивача листа з пропозицією поновити укладений між ними договір оренди земельної ділянки разом з проектом додаткової угоди, вона разом зі своїм представником за довіреністю [PERSON] склала лист-відповідь, який в подальшому був направлений засобами поштового зв"язку позивачу, і в якому вона, як власник земельної ділянки, повідомила позивача про відсутність у неї наміру продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення дії договору та прохала не здійснювати обробіток земельної ділянки, оскільки після закінчення строку дії договору 07.03.2017 року нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки з метою її власного обробітку. Також зазначила, що вона уклала договір оренди землі з відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» після закінчення дії договору оренди землі з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а тому своїми діями не порушувала прав позивача. Вказала, що поговорити з керівництвом ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу" вона не мала змоги, оскільки останнього ніколи не буває на місці роботи, але про свій намір укласти договір оренди землі з іншим орендарем вона повідомляла бухгалтера ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу" [PERSON]. Також вважала, що позовні вимоги порушують її права, як власника земельної ділянки, оскільки ніхто не може зобов"язувати її укладати договір з орендарем, якщо вона не має такого наміру. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що відповідач по справі [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди, укладеного нею з ТОВ «Агрофірма «[PERSON]» 20.10.2011 року та зареєстрованого у відділі Держкомзему в Устинівському районі 07.03.2012 року, завчасно, відповідно до п.п.3.2, 12.2 вказаного договору, 12.09.2016 року надіслала позивачу лист-повідомлення, в якому зазначила про відсутність у неї наміру в подальшому продовжувати орендні відносини з товариством та прохання не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику. В подальшому, отримавши від позивача лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди, відповідачем [PERSON] був складений лист-повідомлення, який вона, як представник останньої, 29.11.2016 року повторно направила на адресу позивача, та в якому відповідач повідомила позивача про її небажання продовжувати орендні відносини з товариством після закінчення строку дії договору оренди. Таким чином, позивач був належним чином повідомлений відповідачем про відсутність у неї наміру продовжувати орендні відносини, і дії щодо укладення та реєстрації договору оренди землі між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» були здійснені після припинення права оренди позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а тому позовні вимоги про поновлення договору оренди та порушення переважного права позивача, як орендаря, є необґрунтованими. Зазначила, що згідно положень ст.33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець лише за необхідності узгоджує з орендарем умови додаткової угоди, але такої необхідності у відповідача не було. Вказала, що позовні вимоги ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу" порушують свободу договору. Також представник вважала, що вимоги позивача про зобовязання відповідача вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди порушують чинне законодавство, оскільки укладення договору оренди землі здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 30.08.2017 року задоволено клопотання представника позивача, про витребування від відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» доказів - оригінальних примірників (належним чином засвідчених копій) договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 року, за яким право оренди зареєстроване 04.04.2017 року та від Центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області належним чином засвідченої копії вказаного договору оренди землі, яка останнім не була виконана з повідомленням причин неможливості такого виконання (а.с.87-88, 114 Том 1). Ухвалою суду від 13.09.2017 року задоволено клопотання представника позивача про витребування від Центру надання адміністративних послуг Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області та від відділу з питань державної реєстрації Долинської міської ради Кіровоградської області доказів - засвідчених у встановленому законом порядку копій договору оренди земельної ділянки від 03.04.2017 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.129-131 Том 1). Крім того, в судовому засіданні 13.09.2017 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволена заява представника відповідачів про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.128 Том 1). В судовому засіданні 26.09.2017 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні заяви представника відповідачів від 25.09.2017 року про витребування оригіналу книги для запису рекомендованих поштових повідомлень та заяв представника відповідачів від 25.09.2017 року про виклик в судове засідання, як свідків, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], задоволена заява представника позивачів про виклик свідків [PERSON] і [PERSON] (а.с.160 -161 Том 1). Ухвалою суду від 09.02.2018 року задоволено заяву представника відповідачів та викликано в наступне судове засідання в якості свідка [PERSON] (а.с.72-73 Том 2). Ухвалою суду від 15.02.2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ТОВ "Агрофірма "[PERSON] степу" від 15.02.2018 року про забезпечення позову у даній цивільній справі (а.с.100-103 Том 2). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 065534, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №222 від 21 квітня 2005 року, відповідачу по справі [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 7,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.60 Том 1). Відповідно до договору оренди землі, укладеного між сторонами по справі 20.10.2011 року, відповідач [PERSON], як орендодавець, надала, а позивач по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендар, прийняв у строкове, оплатне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення №361 згідно кадастрового плану, загальною площею 7,11 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.7 Том 1). Передача вказаної земельної ділянки позивачу, як орендарю, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду згідно договору оренди землі від 20.10.2011 року, що був складений за участі сторін договору 07.03.2012 року (а.с.59 Том 1, а.с.52 Том 2). Згідно п.3.1 договору оренди землі строк його дії становить 5 років, починаючи з дня державної реєстрації договору в порядку, передбаченому законодавством (а.с.7 Том 1). Згідно п.14.3 договору оренди землі договір набуває чинності з моменту його реєстрації відповідно до чинного законодавства України (а.с.8 зворот Том 1). Судом встановлено, що вказаний договір оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.03.2012 року за №352580004001169 (а.с.8 зворот Том 1). За змістом п.3.2 договору оренди землі якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору (а.с.7 Том 1). Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (а.с.7 Том 1). Як вбачається з матеріалів справи, до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з відповідачем [PERSON] 20.10.2011 року, позивач, з метою скористатися своїм переважним правом щодо його поновлення, 08.11.2016 року направив відповідачу, за адресою її місця проживання, вказаною у договорі оренди землі, лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди, що підтверджується квитанцією про оплату пріоритетного цінного листа від 08.11.2016 року, описом вкладень до нього та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON], які остання отримала 17.11.2016 року (а.с.9-12 Том 1). Факт отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» разом з проектом додаткової угоди відповідачем по справі [PERSON] та її представником під час судового розгляду не заперечувався. Судом по справі також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 12.09.2016 року направила позивачу лист-повідомлення, що підтверджується квитанцією про оплату цінного листа від 12.09.2016 року, описом вкладень до нього та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 15.09.2016 року (а.с.76, 78, 80 Том 1). Факт отримання листа-повідомлення [PERSON] 15.09.2016 року представником позивача не заперечувався. Крім того, відповідач по справі [PERSON] 29.11.2016 року направила на адресу позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» рекомендований лист, що підтверджується поштовою документацією, зокрема, квитанцією про його оплату (а.с.77, 79 Том 1). Згідно даних, зазначених в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, останнє було доставлено адресату ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» (вул.Суворова, 23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області) та вручено 01.12.2016 року особі на прізвище «Саченко» (а.с.77 Том 1). Вказане підтверджується також змістом квитанції про оплату рекомендованого листа №2500621372548 від 29.11.2016 року, наданого представником відповідача [PERSON], з якої вбачається назва та адреса його направлення: ТОВ «Агрофірма [PERSON] степу» с.Степанівка (а.с.79 Том 1). Згідно відповіді Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 07.09.2017 року №277/26-02 цінний лист з повідомленням за №2500621372548 відправлений 29.11.2016 року на імя ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» (вул.Суворова, 23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області) та вручений 15.12.2016 року уповноваженій особі на отримання пошти «Саченко» (а.с.125 Том 1). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник суду пояснили, що 29.11.2016 року, після отримання відповідачем [PERSON] листа-повідомлення позивача з пропозицією укласти додаткову угоду, нею разом з представником 28.11.2016 року було складено лист-відповідь, який нею був особисто прочитаний і відповідав її намірам, в тому числі і стосовно зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з позивачем. Вказаний лист в подальшому і був направлений її представником позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». На підтвердження вказаної обставини, представником відповідача по справі [PERSON] надана суду копія листа-повідомлення відповідача [PERSON] від 28.11.2016 року, оригінал якого, згідно пояснень останньої та її представника, даних в судовому засіданні, і був направлений позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» у відповідь на його лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий строк (а.с.97 Том 1). Як вбачається зі змісту дослідженої судом копії листа-повідомлення відповідача по справі [PERSON] від 28.11.2016 року, дослідженого судом, остання зазначила про те, що 07.03.2017 року закінчується термін дії договору оренди земельної ділянки, а тому вона не має намірів продовжувати орендні відносини з товариством, прохає не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику та зазначає, що після закінчення строку дії договору нею, як власником, будуть здійснені дії щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснюватиметься власний обробіток землі (а.с.97 Том 1). В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] підтвердила, що надана суду копія листа-повідомлення від 28.11.2016 року, повністю відповідає змісту оригіналу того листа-повідомлення, який був направлений її представником на адресу позивача, в тому числі, і щодо зазначених в ньому підстав не продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». Представник відповідача [PERSON]С [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила направлення позивачу листа-повідомлення від 28.11.2016 року саме такого змісту, про що їй відомо особисто, оскільки саме вона, як представник [PERSON] за довіреністю, здійснювала його виготовлення та направлення позивачу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу». На підтвердження повноважень представника [PERSON] на час направлення позивачу вказаного вище листа-повідомлення, надала суду копію довіреності від 19.09.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] надає право представнику [PERSON] подавати та підписувати всі документи, необхідні для виконання повноважень, включаючи договори, заяви, а також інші документи, що стосуватимуться її прав та законних інтересів (а.с.227 Том 1). Представник позивача в судовому засіданні заперечив факт отримання вказаного листа ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», зазначивши, що особа, прізвище якої вказано в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення позивачу «Саченко», не отримувала 01.12.2016 року листа-повідомлення від [PERSON], хоча в ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» і працює інспектор по кадрах з таким прізвищем. Також суду пояснила, що згідно встановленого за усним розпорядженням директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» порядку отримання кореспонденції, вхідну кореспонденцію, адресовану товариству, отримує інспектор по кадрах [PERSON], яка в подальшому передає її директору. Журнал реєстрації (обліку) такої кореспонденції не ведеться. Судом також встановлено, що напротязі періоду дії договору оренди земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON], та після закінчення строку дії такого, тобто після 07.03.2017 року, позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору виконувало свої обовязки орендаря, в тому числі, використовувало земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, сплачувало відповідачу орендну плату, а також єдиний (фіксований) податок, що в ході судового розгляду було підтверджено, зокрема, даними видаткових касових ордерів від 10.07.2015 року, 18.11.2016 року та 12.05.2017 року, в яких містяться підписи відповідача, про виплату ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» орендної плати відповідачу за користування земельною ділянкою: за 2015 рік - в розмірі 5860 грн. 85 коп., за 2016 рік - в розмірі 6780 грн. 34 коп. та за 2017 рік в розмірі 6780 грн. 34 коп.; видатковим касовим ордером про виплату відповідачу [PERSON] орендної плати за 2017 рік в сумі 8219, 68 грн., отримання якої підтверджено особисто відповідачем в судовому засіданні (а.с.14-16 Том 1, а.с.53 Том 2); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 18.07.2017 року за вих.№354/11-21-00-8 про включення земельної ділянки відповідача [PERSON] до податкових декларацій з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014-2015 роки та податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи за 2016-2017 роки і сплату позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» єдиного (фіксованого) податку в повному обсязі за 2014-2016 роки та за І квартал 2017 року (а.с.17, 62 Том 1); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 23.01.2018 року про те, що земельну ділянку (пай) [PERSON] включено до податкових декларацій з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено його в повному обсязі за ІV квартал 2017 року (а.с.4 Том 2); повідомленням Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 05.02.2018 року про те, що земельну ділянку (пай) [PERSON] включено до податкових декларацій з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» сплачено його в повному обсязі за І-ІV квартали 2017 року (а.с.66 Том 2); довідкою Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 09.08.2017 року №187/02-26/01 про те, що станом на 09.08.2017 року ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» користується земельною ділянкою площею 7,11 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2361, яка належить на праві власності [PERSON], а саме: засіяла земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, збирає врожай, сплачує орендну плату за користування землею (а.с.63 Том 1); актом обстеження земельної ділянки від 03 березня 2017 року, проведеного за заявою директора ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», відповідно до якого земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 7,11 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та право оренди якої здійснюється відповідно до договору оренди від 07.03.2012 року №352580004001169 між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON], засіяна озимою пшеницею та знаходиться в доброму стані (а.с.153 Том 1); актом від 23.07.2017 року, складеного за участі працівників ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та голови Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про те, що на земельній ділянці площею 7,11 га, яка належить на праві власності [PERSON], на вказану дату працює сільськогосподарська техніка та працівники ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які здійснюють збір врожаю озимої пшениці (а.с.3 Том 2); актом №3/04 на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив за квітень 2017 року, в якому зазначені: назва культури пшениця, № поля 28 (а.с.64 Том 2); актом на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №12 зазначені: культура - пшениця, № поля - 28 (а.с.62 Том 2); актом на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» за травень 2017 року, в якому під №8 зазначені: культура пшениця, № поля - 28 (а.с.63 Том 2); шляховим листом трактора № 114 від 04.04.2017 року про внесення мінеральних добрив, в тому числі, на полі № 28 (а.с.56, 57 Том 2); шляховим листом трактора № 194 від 31.05.2017 року про внесення гербіцидів по посівах озимої пшениці, в тому числі, на полі № 28 (а.с.54, 55 Том 2); шляховим листом трактора від 22.07.2017 року про скошування озимої пшениці на полі № 28 (а.с.60, 61 Том 2); шляховим листом трактора від 24.07.2017 року про скошування озимої пшениці на полі № 28 (а.с.58, 59 Том 2); повідомленням Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 30.01.2018 року про те, що відповідно до схем розміщення земельних ділянок, розташованих на території Степанівської сільської ради, затверджених сесією сільської ради № 112 від 05 грудня 2001 року та погоджених головою Устинівської РДА, відділом земельних ресурсів та відділом охорони культурної спадщини, земельна ділянка площею 7,1104 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2361, що належить власнику [PERSON], розташована на полі № 28 (а.с.28, 65 Том 2). Судом по справі встановлено та було підтверджено в судовому засіданні відповідачем і його представником, що ні в період дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, ні після закінчення його дії, відповідач [PERSON] не зверталася до позивача з приводу невиконання чи неналежного виконання ним умов договору оренди. Крім того, судом по справі також встановлено, що 03.04.2017 року відповідач [PERSON] уклала договір оренди належної їй земельної ділянки площею з відповідачем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». Право оренди земельної ділянки зареєстроване державним реєстратором Долинської міської ради Кіровоградської області 04.04.2017 року, номер запису про інше речове право: 19857739 (а.с.13, 100-101, 103-104 Том 1). Згідно умов договору оренди землі, укладеного між відповідачами по справі 03.04.2017 року, [PERSON], як орендодавець, надала, а ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» в особі голови [PERSON]А, як орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,1104 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3525888300:02:000:2361. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 212656 грн. (а.с.100, 103 Том 1). Відповідно до п.п.8, 9 договору оренди землі від 03.04.2017 року договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 17\~018 грн. (а.с.100, 103 Том 2). Судом по справі також встановлено, що згідно акту надання послуг №101 від 04.08.2017 року, складеного за участі представника замовника ФГ «[PERSON]А.», з одного боку, та представника виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України», з іншого боку, виконавцем були виконані роботи (надані послуги) щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в кількості 19 шт. за ціною з ПДВ 1050,00 грн., а всього загальною вартістю 19950,00 грн. (а.с.105 Том 1, а.с.35 Том 2). Згідно платіжного доручення №157 від 04.08.2017 року ФГ «[PERSON]А.» сплатив на рахунок виконавця ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» (ІДПОСУ) 19950,00 грн., призначення платежу: за встановлення меж земельних ділянок згідно рахунку №246 від 04.08.2017 року (а.с.106 Том 1, а.с.33 Том 2). Зі змісту рахунку на оплату №246 від 04.08.2017 року вбачається, що покупцем товару у виді встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) є ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.34 Том 2). Відповідно до наданого суду 07.09.2017 року представником відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складеного 04.08.2017 року в с.Степанівка представниками ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» інженерами-землевпорядниками [PERSON], [PERSON], межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:2361, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 7 шт. Межові знаки предявлені та передані на зберігання [PERSON]. Як вбачається зі змісту зазначеного вище акту, не дивлячись на зазначення в ньому присутності під час складання землевласника [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок, підписи замовника [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок під вказаним актом відсутні (а.с.107 Том 1). Крім того, 29.01.2018 року представником відповідача [PERSON] суду був наданий інший акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складений вже 22.01.2018 року в с.Степанівка представниками ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» інженерами-землевпорядниками [PERSON], [PERSON] та землекористувачем в особі голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», згідно якого межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:2361 площею 7,1104 га, наданої користувачу земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 7 шт. Межові знаки предявлені та передані на зберігання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» (а.с.21 Том 2). Судом по справі також встановлено, що згідно довідки Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №672/02-21/1 від 31.08.2017 року земельна ділянка площею 7,1104 га, яка належить [PERSON], знаходиться в оренді ФГ «[PERSON]А.», підстава: договір оренди землі (а.с.108 Том 1). Судом по справі також встановлено, що 01.02.2018 року заступник голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» звернувся з письмовою заявою до Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області щодо надання копії протоколу за участю посадових осіб сільської ради, яким було здійснено обстеження земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, належної [PERSON]С.(а.с.29 Том 2). Згідно відповіді Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №37/02-26/1 від 02.02.2018 року заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі [PERSON], по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів не надходило, земельні ділянки не обстежувались (а.с.30 Том 2). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за № 395/11-21-00-8 від 23.08.2017 року земельні ділянки, в тому числі і відповідача [PERSON], включені до податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи за 2017 рік і ФГ «[PERSON]А.» сплачено єдиний податок за І та ІІ квартали 2017 року (а.с.110 Том 1). Згідно повідомлення Устинівського відділення Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 23.01.2018 року земельна ділянка (пай) [PERSON] включена до податкових декларацій з єдиного податку 4-ої групи за 2017 рік та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» сплачено його в повному обсязі за І- ІV квартали 2017 року (а.с.1 Том 2). Судом по справі також встановлено, що відповідно до акту на списання дизельного палива, використаного для обробітку (оранки) земельних ділянок по Степанівській сільській раді від 13.08.2018 року, в період часу з 07.08.2017 року по 13.08.2017 року було проведено оранку десяти земельних ділянок, в тому числі [PERSON] площею 7,1104 га, внаслідок чого було використано 1094 л. дизельного палива (а.с.32 Том 2). Зі змісту відомостей №21 від 07.08.2017 року, №22 від 08.08.2017 року, №23 від 09.08.2017 року, №24 від 10.08.2017 року та №25 від 13.08.2017 року вбачається видача дизельного пального в загальній кількості 1094 л. (а.с.39, 37, 38, 36, 40). Виконуючи приписи ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи з викладеного, обєктом захисту є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково, викликане поведінкою іншої особи. За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу, крім іншого, може бути визнання правочину недійсним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди землі на новий строк, шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене невизнанням відповідачем [PERSON], як орендодавцем, переважного права позивача, як орендаря, передбаченого п.3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року, та ст.33 Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого відповідачем було укладено договір оренди землі тієї самої земельної ділянки з іншим орендарем. Згідно положень ст.93 Земельного кодексу України (далі ЗК України)\~право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч.3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З огляду на викладене, зі змісту оспорюваного договору оренди землі від 03.04.2017 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», судом встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» не є стороною зазначеного договору. Разом з тим, позивач, як орендар тієї самої земельної ділянки, що є обєктом оренди по договору від 03.04.2017 року, має право на оспорювання цього договору, оскільки даний правочин, порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди. Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. У відповідності до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За загальним правилом, встановленим\~ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Разом з тим, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Зазначене переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Судом встановлено, що пунктами 3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», визначені умови поновлення вказаного договору оренди землі. Так, п.3.2 вказаного договору передбачено, що якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору, тобто на 5 років. Орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (п.3.3 договору). Зазначені вище положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.п.3.2, 3.3 договору оренди землі від 20.10.2011 року узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України, відповідно до якої законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Таким чином, права наймача, що встановлені ст.777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. Зазначені правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України\~від 12.10.2016 року у справі №6-1282цс16 та від 23.11.2016 року у справі №6-2540цс16, і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом по справі встановлено, що 08.11.2016 року позивач ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, тобто більш ніж за три місяця до закінчення строку його дії, що відповідає п.3.3 договору, направив відповідачу [PERSON] на адресу, вказаною нею в договорі оренди землі, лист-повідомлення про свій намір поновити договір оренди разом з проектом додаткової угоди, які були отримані відповідачем 17.11.2016 року (а.с.9-12 Том 1). Під час судового розгляду представником відповідача [PERSON] зазначено про направлення позивачу 12.09.2016 року та повторно 29.11.2016 року листів-повідомлень щодо відсутності намірів у відповідача, як орендодавця, продовжувати орендні відносини з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та надані відповідні поштові документи на підтвердження вказаних обставин (а.с.76-80 Том 1). Копії листа-повідомлення відповідача [PERSON] від 12.09.2016 року про її небажання продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» із зазначенням підстав такого рішення, самою відповідачем та її представником суду надано не було. З наданої представником позивача копії листа-повідомлення [PERSON], за змістом якого остання, посилаючись на пункт 8.2 підпункт 8.2.1 договору (право орендаря передавати обєкт оренди в суборенду, письмово повідомивши про це орендодавця), вказує на неповідомлення її письмово керівництвом агрофірми, не можливо встановити дату складання та направлення вказаного листа-повідомлення позивачу, оскільки він не містить ні дати складення, ні самого підпису [PERSON], у звязку з чим суд позбавлений можливості повністю дослідити зміст листа-повідомлення, який був направлений позивачу 12.09.2016 року та встановити відповідність відомостей, викладених в ньому, поясненням представника позивача, відповідача та її представника, даних ними під час розгляду справи (а.с.122 Том 1). Разом з тим, в судовому засіданні відповідачем [PERSON] та її представником підтверджено, а також вбачається із змісту копії листа-повідомлення від 28.11.2016 року, направленого 29.11.2016 року на адресу позивача, що відповідач [PERSON] на лист-повідомлення ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» повідомила останнє про закінчення 07 березня 2017 року терміну дії договору оренди земельної ділянки та відсутність у неї намірів продовжувати орендні відносини з позивачем по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», прохала не здійснювати обробіток земельної ділянки з метою безперешкодного повернення її власнику. При цьому відмова в продовженні орендних відносин з позивачем була обгрунтована необхідністю здійснення відповідачем, як власником земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснення власного обробітку (а.с.97 Том 1). Даючи оцінку вказаному листу-повідомленню, суд приходить до наступного висновку. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює чітку процедуру, за умови дотримання якої можлива реалізація переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі. Зокрема, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.ч.2, 3 ст.33 Закону). Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, а у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідно до вимог ч.5 ст.33 Закону України орендодавець після отримання пропозиції орендаря поновити договір оренди землі та проекту додаткової угоди, у місячний строк має розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і у випадку наявності у нього наміру в подальшому здавати земельну ділянку в оренду узгодити з орендарем істотні умови договору або висловити свої заперечення щодо його поновлення. З огляду на викладене, думка орендодавця з приводу поновлення договору оренди землі є обов'язковою і суттєвою для подальших взаємовідносин між сторонами договору, а питання щодо підтвердження факту отримання орендодавцем вказаного вище листа-повідомлення є суттєвим для вирішення спору про переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] після отримання пропозиції ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» поновити договір оренди землі та проекту додаткової угоди, у місячний строк мала розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і у випадку наявності у неї наміру в подальшому здавати земельну ділянку в оренду узгодити з орендарем істотні умови договору або висловити свої заперечення щодо його поновлення. Судом по справі встановлено, що підтверджено в судовому засіданні відповідачем [PERSON] та її представником, а також вбачається із змісту копії листа-повідомлення, направленого нею на адресу позивача, що відсутність у відповідача [PERSON] наміру продовжувати орендні відносини з позивачем по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», були обгрунтовані необхідністю здійснення нею, як власником земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) та здійснення власного обробітку. Таким чином, у наданому представником відповідача листі-повідомленні взагалі відсутні відомості про результати розгляду відповідачем [PERSON], як орендодавцем, істотних умов, запропонованих позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» в проекті додаткової угоди до договору оренди землі від 20.10.2011 року, не повідомлено про її заперечення у поновленні договору у звязку із недосягненням згоди щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, а тому, на думку суду, вказані обставини, підтверджують, що сторони не обговорювали предмет поновлення договору оренди землі в розумінні\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~та відповідно до п.3.3 укладеного між ними договору оренди землі. Крім того, з урахуванням характеру спірних правовідносин, важливим є також з"ясування питання про те, з якою саме метою використовувалась земельна ділянка, належна на праві власності відповідачу [PERSON], що є предметом договору оренди землі від 20.10.2011 року, після закінчення строку його дії. Як вбачається з матеріалів справи, що було підтверджено відповідачем та її представником в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] не використовує на даний час та не використовувала належну їй на праві власності земельну ділянку (кадастровий номер 3525888300:02:000:2361) для власного обробітку землі після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», зокрема, після 07.03.2017 року, а також не вчиняла особисто, як власник земельної ділянки, дій щодо встановлення меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що свідчать укладення нею в подальшому 03.04.2017 року договору оренди землі вказаної земельної ділянки з іншим орендарем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» та замовлення саме останнім у ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» виконання робіт із встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та проведення їх оплати 04.08.2017 року, після чого спочатку був складений акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання відповідачу по справі [PERSON] від 04.08.2017 року, який навіть не був нею підписаний, а пізніше 22.01.2018 року акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання землекористувачу ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», а не відповідачу [PERSON], як власнику земельної ділянки. Доказів на підтвердження здійснення відповідачем по справі [PERSON] власного обробітку належної їй на праві власності земельної ділянки (кадастровий номер 3525888300:02:000:2361) та вчинення нею особисто дій, спрямованих на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), останньою суду надано не було. Крім того, зі змісту направленого позивачу листа-повідомлення [PERSON] від 28.11.2016 року про відсутність у неї наміру продовжувати з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» орендні відносини, судом встановлено, що відповідач, як орендодавець, не повідомляла позивача про свій намір укласти договір оренди з іншим орендарем та в подальшому також не вчиняла дій, спрямованих на таке повідомлення. Належних доказів на спростування зазначеної обставини відповідач та її представник суду не надали. Разом з тим, після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між відповідачем [PERSON] з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.10.2011 року, відповідач уклала договір оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». Таким чином, виходячи з положень ст.11 ЦК України, ст.2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких права і обовязки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», направлення відповідачем [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди, укладеного з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» листа-повідомлення про відсутність у неї, як власника земельної ділянки, наміру продовжувати орендні відносини з проханням не здійснювати обробіток земельної ділянки (оранка, культивація, посів озимих культур та олійних) з метою безперешкодного повернення її власнику, не створює будь-яких прав та обовязків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі». Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі №6-1634цс17 та відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14, аналіз правових норм ст.33 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст.3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. З огляду на викладене, виходячи з приписів ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець втрачає переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк лише у випадках, коли між ним і орендодавцем не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору або коли власник землі в подальшому використовує земельну ділянку особисто, тобто не передає її в оренду. Натомість, судом при розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] не намагалася узгодити з позивачем умови укладення додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки не зверталася до позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендаря, з пропозиціями щодо істотних умов договору і не вказала, які саме умови укладеного між ними договору оренди землі від 20.10.2011 року її не влаштовують; неправдиво зазначила про те, що має намір здійснювати власний обробіток землі та попередньо не повідомила позивача про свій намір укласти договір оренди з новим орендарем, проте знову передала земельну ділянку в оренду іншому орендарю ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» після закінчення строку дії укладеного з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» договору, що свідчить про порушення відповідачем [PERSON], як власником землі, вимог, встановлених\~ст.777 ЦК України\~та\~ст.33 Закону України «Про оренду землі». Подібна поведінка орендодавця, на думку суду, є недобросовісною відносно попереднього орендаря ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», оскільки останній неправомірно позбавляється належного йому переважного права оренди. При цьому суд звертає увагу на те, що на час направлення листа-повідомлення про закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки та відсутність намірів відповідача [PERSON] продовжувати орендні відносини з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», вже діяли норми ст.33 Закону України «Про оренду землі», якими встановлюється інший порядок узгодження питання щодо поновлення договору оренди землі, ніж вказано в п.п.12.2 укладеного між сторонами договору оренди землі від 20.10.2011 року. Крім того, відповідно до правових позицій, висловлених в постановах Верховного Суду України\~від 12 жовтня 2016 року у справі №6-1282цс16 та від 23 листопада 2016 року у справі №6-2540цс16, а також в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2539цс16 за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. Судом по справі встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року позивач не повернув відповідачу, як орендодавцю, земельну ділянку, а продовжував користуватись нею для здійснення господарської діяльності, що підтверджується: актами обстеження земельної ділянки від 03.03.2017 року та від 23.07.2016 року, відповідно до якого земельна ділянка [PERSON] була засіяна озимою пшеницею, і збір врожаю проводився позивачем у липні 2017 року (а.с.153 Том 1, а.с.3 Том 2); довідкою Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 09.08.2017 року про те, що ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» користується земельною ділянкою площею 7,11 га, кадастровий номер 3525888300:02:000:2361, яка належить на праві власності [PERSON] (а.с.63 Том 1); актами на списання засобів захисту рослин та мінеральних добрив за квітень та травень 2017 року (а.с.62-64 Том 2), шляховими листами трактора №114 від 04.04.2017 року, №194 від 31.05.2017 року, від 22.07.2017 року та 24.07.2017 року (а.с.54-61 Том 2). При цьому надані представником відповідачів докази на підтвердження використання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» земельної ділянки площею 7,1104 га (кадастровий номер 3525888300:02:000:2361), належної на праві власності відповідачу [PERSON], не спростовують доводів позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про використання саме ним вказаної земельної ділянки протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], та в подальшому. Так, зі змісту довідки Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, виданої 31.08.2017 року, вбачається перебування земельної ділянки [PERSON] в оренді ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» на підставі договору оренди саме на вказану дату її видачі, оскільки посилання на інші дати та дії, вчинені фермерським господарством щодо використання, зокрема, обробітку земельної ділянки, довідка не містить (а.с.108 Том 1). Згідно акту на списання дизельного палива, використаного для обробітку (оранки) земельних ділянок по Степанівській сільській раді, складеного 13.08.2017 року за участі голови ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» та керівника сільськогосподарської дільниці, в період часу з 07.08.2017 року по 13.08.2017 року було проведено оранку десяти земельних ділянок площею 50,6280 га, в тому числі і [PERSON] (а.с.32 Том 2). Вказаний акт та додані до нього відомості про видачу дизельного пального також не спростовують факт перебування земельної ділянки [PERSON] у користуванні позивача після закінчення строку дії договору від 20.10.2011 року, та інформації, зазначеної в довідці Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 09.08.2017 року про те, що ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» користується земельною ділянкою [PERSON], оскільки як із самого акту, складеного лише 13.08.2017 року, тобто через пять місяців після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 20.10.2011 року, так і відомостей до нього, не вбачається, що новий орендар ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» здійснював обробіток земельної ділянки відповідача [PERSON] до цього часу, що було підтверджено в судовому засіданні і свідком [PERSON] - керівником сільськогосподарського підрозділу ФГ "Абара Геннадій Анатолійович", який показав, що оранка земельної ділянки відповідача [PERSON] здійснювалась працівниками відповідача ФГ "Абара Геннадій Анатолійович" приблизно 7-8 серпня 2017 року. Також, даючи оцінку акту обстеження земельної ділянки відповідача [PERSON] від 23.07.2017 року (а.с.3 Том 2), згідно якого станом на вказану дату на земельній ділянці працює сільськогосподарська техніка та працівники ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», які здійснюють збір врожаю пшениці, як належному доказу, з урахуванням письмової відповіді сільського голови Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 02.02.2018 року, зі змісту якого вбачається, що до сільської ради не надходило заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі і від [PERSON] по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів і земельні ділянки не обстежувались, суд приходить наступного висновку. Зі змісту письмової заяви представника відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» - [PERSON], з якою остання звернулась до Степанівської сільської ради Устинівського району 01.02.2018 року вбачається, що прохання заявника надати копії протоколу за участю посадових осіб сільської ради, яким було здійснено обстеження земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, належної [PERSON]С.(а.с.29 Том 2). Згідно відповіді Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №37/02-26/1 від 02.02.2018 року заяв від одноосібників територіальної громади, в тому числі [PERSON], по здійсненню обстеження земельних ділянок та складенню відповідних актів не надходило, земельні ділянки не обстежувались (а.с.30 Том 2). Таким чином, аналізуючи зміст заяви, з якою представник відповідача звернулась до Степанівської сільської ради, та наданої на неї відповіді, суд приходить до висновку про те, що остання не спростовує належність та допустимість акту від 23.07.2017 року, як письмового доказу, оскільки в ньому не вказано, що він складений саме за заявою власника земельної ділянки [PERSON]; заява представника відповідача, а як наслідок, і відповідь на неї не містить посилання на дату чи період часу, за який представник відповідача хоче отримати вказану інформацію, тобто коли саме мало місце обстеження земельної ділянки, а тому, з урахуванням того, що у відповіді сільського голови від 02.02.2018 року не міститься посилання на те, що саме 23.07.2017 року обстеження земельної ділянки не проводилось, вказане вище твердження представника відповідачів суд не бере до уваги. Також даючи оцінку наданим представником відповідачів копіям двох актів прийомки-зберігання межових знаків на зберігання, суд зазначає наступне. 07.09.2017 року представником відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» до суду була надана копія акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому вказана дата його складання 04.08.2017 року та зазначено, що межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:2361, наданої власнику [PERSON], закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 7 шт., предявлені та передані на зберігання [PERSON]. Разом з тим, не дивлячись на зазначення в ньому присутності під час складання землевласника [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок, підписи замовника [PERSON] та власників суміжних земельних ділянок під вказаним актом відсутні (а.с.107 Том 1). Крім того, 29.01.2018 року представником відповідача [PERSON] суду була надана інша копія акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складеного вже 22.01.2018 року, з якого вбачається, що межі земельної ділянки за кадастровим №3525888300:02:000:2361 площею 7,1104 га, наданої користувачу земельної ділянки ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього виду у кількості 7 шт. Межові знаки предявлені та передані на зберігання ФГ «Абара Геннадій Анатолійович». При цьому акт містить підписи інженерів землевпорядників, землекористувача та власників (користувачів) суміжних земельних ділянок (а.с.21 Том 2). З пояснень представника відповідача, даних в судовому засіданні, останньою зазначено про те, що 04.08.2017 року землевпорядниками встановлювались межові знаки на земельній ділянці [PERSON], а 22.01.2017 року були підписані три примірники акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 04.08.2017 року не може мати доказового значення, оскільки взагалі не відповідає вимогам п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 року №376, а наданий акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 22.01.2018 року, не спростовує доводів позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про використання ним земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON], після закінчення строку дії договору оренди від 20.10.2011 року, тобто після 07.03.2017 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п.6.2 договору оренди землі від 20.10.2011 року щодо передачі обєкта оренди орендарю, сторонами по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та [PERSON] був складений акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 07.03.2012 року (а.с.59 Том1, а.с.52 Том 2), що підтверджується їх підписами. Натомість під час судового розгляду сторонами по справі не було надано суду доказів зворотної передачі земельної ділянки площею 7,11 га за №361 від орендаря орендодавцю [PERSON], як це передбачено п.6.4 зазначеного договору. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» про відсутність обовязку сторін складати акт прийому-передачі земельної ділянки у звязку із змінами в законодавстві, згідно яких такий порядок передачі землі на даний час не передбачається, оскільки ст.17 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає передачу обєкта оренди, встановлює, що обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом, тобто охоплює випадок передачі земельної ділянки орендодавцем орендарю. Разом з тим, норма ст.34 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.6.4 договору оренди землі від 20.10.2011 року повернення обєкта оренди орендодавцю здійснюється в такому ж порядку, як і його передача в оренду. Згідно п.п.6.1, 6.2 вказаного договору обєкт оренди передається в оренду без розроблення проекту відведення. Передача обєкта оренди орендарю здійснюється за актом прийому-передачі. Таким чином, у разі закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року, належна відповідачу [PERSON] земельна ділянка площею 7,11 га повинна була бути переданою останній в порядку, передбаченому умовами договору, однак доказів такої передачі відповідачем по справі [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів звернення її до позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» з відповідними заявами про дотримання передбачених договором умов у разі її заперечення проти продовження дії укладеного між ними договору оренди землі. Відповідно до змісту ч.6\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~відповідач [PERSON] могла заперечувати проти подальшого використання земельної ділянки орендарем та поновлення договору лише протягом одного місяця після спливу строку договору. Натомість судом по справі також встановлено, що відповідач [PERSON] протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», тобто до 07.04.2017 року, не повідомила позивача, як орендаря, про наявні у неї, як власника, заперечення щодо продовження використання позивачем належної їй земельної ділянки і більш того, після укладення договору оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», отримала орендну плату від позивача ТОВ «Агрофірма [PERSON] степу» за 2017 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером від 12.05.2017 року, та не заперечується відповідачем [PERSON], не повідомивши позивача про укладення нею договору оренди землі з іншим орендарем та проведення державної реєстрації його речового права. При цьому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] про те, що позивачу було відомо про намір останньої передати після закінчення строку дії договору оренди землі від 20.10.2011 року належну їй на праві власності земельну ділянку в оренду іншому орендареві відповідачу ФГ «[PERSON]А.», про що між представниками ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та ФГ «[PERSON]А.» відбувались попередні домовленості, оскільки вказана обставина не була підтверджена відповідачами належними письмовими доказами, а показання свідка, викликаного судом для зясування даної обставини, її не підтвердили. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює заступником головного бухгалтера в ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», та яку було викликано за клопотанням представника відповідачів на підтвердження обізнаності позивача про намір відповідача [PERSON] укласти договір оренди землі з новим орендарем ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», заперечила дану обставину та показала суду, що відповідач [PERSON] особисто отримала орендну плату за 2017 рік та не повідомляла її про намір укласти договір оренди з іншим орендарем, а лише зазначила про те, що буде здійснювати обробіток землі самостійно. Жодних претензій відповідач [PERSON] протягом користування позивачем належною їй земельною ділянкою не висловлювала. Про те, що відповідач по справі ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» має намір орендувати земельну ділянку [PERSON] їй особисто ні директор ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», ні [PERSON] не повідомляли. Крім того, даючи оцінку аргументам сторін по справі, суд не приймає до уваги при вирішенні спору твердження представника позивача про те, що позивачу ТОВ «Агрофірма [PERSON] степу» не було відомо про відповідь [PERSON], надіслану нею на лист-повідомлення ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про поновлення договору оренди землі, оскільки позивач не отримував від відповідача [PERSON] вказаного листа, і підпис про отримання вказаного листа на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення належить не особі, уповноваженій на отримання поштової кореспонденції товариства, а саме: інспектору відділу кадрів [PERSON], що було підтверджено останньою і в судовому засіданні, оскільки дана обставина не має правового значення при вирішенні спору. В даному випадку правове значення має поведінка відповідача [PERSON], яка була спрямована на направлення позивачу відповідного листа-повідомлення, його зміст та її переконання в отриманні вказаного листа-повідомлення позивачем, оскільки вказане було підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доставленого на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», а тому питання про те ким саме та за яких обставин виконаний підпис про одержання листа відповідача [PERSON] не впливають на її волевиявлення, не змінюють змісту направленого нею позивачу листа-повідомлення та самого факту направлення такого повідомлення. З урахуванням того, що після закінчення строку дії договору оренди від 20.10.2011 року позивач продовжував використовувати земельну ділянку, а орендодавець протягом місяця, тобто в період по 07.04.2017 року не направила йому лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору, такий договір вважається поновленим відповідно до ч.6\~ст.33 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, на підставі викладеного, судом встановлено, що ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» згідно з вимогами ст.33 Закону України «Про оренду землі», є добросовісним орендарем, який: з метою скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди, завчасно, з дотриманням вимог п.п.3.3 договору та ст.33 Закону України «Про оренду землі» направив відповідачу на адресу, зазначену в договорі оренди землі, лист-повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди, до якого було додано проект додаткової угоди; протягом дії строку договору оренди земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу [PERSON] та після закінчення строку дії такого, тобто після 07 березня 2017 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору, виконував свої обовязки орендаря, використовував земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачував відповідачу орендну плату. Натомість відповідач по справі [PERSON], повідомивши ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендаря, який належним чином виконував умови договору оренди, про відсутність у неї наміру продовжувати орендні відносини з товариством, мотивуючи своє рішення бажанням здійснювати власний обробіток землі, уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з іншим орендарем - ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», що свідчить про недобросовісну поведінку відповідача [PERSON], як орендодавця по відношенню до попереднього орендаря позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», якому не було відомо про намір відповідача, як орендодавця, укласти новий договір оренди з іншим орендарем, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати своє переважне право, як попередній наймач (орендар). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем [PERSON] переважного права позивача ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу», як орендаря, у звязку з чим це право відповідно до ст.3 ЦК України підлягає захисту шляхом визнання договору оренди землі від 03.04.2017 року, укладеного між відповідачами [PERSON] та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», недійсним, а договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеним між позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем [PERSON], - поновленим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про необхідність врахування судом при вирішенні спору свободи договору, укладення його за наявності вільного волевиявлення особи, врахування того, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, оскільки вони є безпідставними з огляду на наступне. Свобода договору полягає у вільному волевиявленні осіб на вступ у договірні відносини. Після укладення договору, саме договір виступає засобом регулювання поведінки сторін у цивільних правовідносинах. Свобода договору не є абсолютною, вона існує в рамках нормативно-правових актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та\~справедливості. Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідач по справі [PERSON], як власник землі і орендодавець,\~повинна була дотримуватись умов укладеного між нею і ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» договору оренди землі та положень\~ст.33 Закону України «Про оренду землі»\~і не укладати договір оренди землі з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» до припинення правовідносин з попереднім орендарем за договором оренди землі від 20.10.2011 року у встановленому законом порядку. При цьому судом також не приймається до уваги, як таке, що не грунтується на законі, твердження відповідача [PERSON] та її представника про те, що позовні вимоги про поновлення договору оренди землі, укладеного відповідачем з позивачем ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» 20.10.2011 року, та визнання недійсним договору оренди землі, укладеного відповідачем з ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» 03.04.2017 року, є безпідставними, оскільки чинним законодавством закріплено принцип непорушності права приватної власності і власник вправі розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, виходячи з того, що предметом позову є переважне право орендаря земельної ділянки та дотримання процедури здійснення цього права відповідно до положень ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі», а не питання дотримання чи порушення прав власника землі. Крім того, укладаючи договір оренди землі, власник повинен усвідомлювати всі можливі правові наслідки його укладення, які передбачені законом, а також розуміти, що орендар має право на захист свого права, в тому числі від порушень з боку орендодавця - власника землі. Щодо позовної вимоги ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» про зобовязання відповідача [PERSON] вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення до договору оренди землі від 20.10. 2011 року суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України закріплені правові норми щодо здійснення власником права володіння, користування та розпорядження своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони відповідно до\~ст.6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.ч.1-5 ст.33Закону України Про оренду землі (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Таким чином, виходячи із системного аналізу ст.ст.627, 628, 638 ЦК України та ст.33 Закону України, суд приходить до висновку про те, що визнання судом поновленим договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» та відповідачем по справі [PERSON], передбачає наявність між сторонами договірних відносин, для яких характерні волевиявлення учасників правочину та досягнення ними згоди з усіх його істотних умов. За вказаних обставин укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 20.10.2011 року, в якій сторони мають дійти згоди щодо істотних умов договору, шляхом їх узгодження, має здійснюватись ними безпосередньо, а тому суд оцінює обраний позивачем спосіб захисту свого права зобовязання відповідача [PERSON] вчинити дії щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 20.10.2011 року як неналежний, оскільки прийняття рішення про укладення додаткової угоди до договору оренди землі є правом сторін договору і відповідно прийняття такого рішення в судовому порядку суперечить загальним засадам цивільного законодавства свободі договору та принципу волевиявлення учасників правочину, а тому це є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом було відмовлено в задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» - зобовязання відповідача [PERSON] вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, і задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру про: визнання договору оренди землі від 03.04.2017 року недійсним та поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, за кожну з яких позивачем було сплачено судовий збір за ставкою 1600,00 грн.. З огляду на викладене, на користь позивача по справі ТОВ «Агрофірма «[PERSON] степу» підлягають стягненню кошти по сплаті судового збору в розмірі 3200, 00 грн., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі, а саме: 1600,00 грн. з відповідача [PERSON] та 1600,00 грн. з відповідача ФГ «Абара Геннадій Анатолійович», оскільки солідарне стягнення судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Outcome: dismissed