Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Мар*їнський РВ ГУ ДМС України в Донецькій області. В обґрунтування доводів заяви зазначила, що перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON], з яким проживала в квартирі своїх батьків за адресою: [ADDRESS], де вони вели спільне господарство, виховували спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого в актовому запису про народження записано [PERSON] відповідно до ст.33 Конституції України, ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. А як слідство - місце реєстрації та місце постійного перебування може не співпадати в одній адресі. Таким чином, на час їх стосунків з [PERSON] його постійним місцем проживання було місце проживання разом із нею в квартирі її батьків за вищевказаною адресою. 25 грудня [INFO] [PERSON] з постійного місця проживання в м. Курахове поїхав на заробки до Російської Федерації, після чого зв'язок з ним був втрачений і до теперішнього часу його місцезнаходження невідоме. В період з березня 2009 року по теперішній час вона зверталась до правоохоронних органів з метою розшуку [PERSON] для встановлення його місця перебування, однак це дало позитивного результату, і встановити його місце перебування не вдалося. Так, за повідомленням з міліції [PERSON] у розшуку серед безвісно зниклих осіб, померлих або розшуканих за вчинення кримінальних правопорушень за обліками Мар*їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області не значиться. Таким чином, з грудня [INFO] по теперішній час [PERSON] з нею не проживає, не цікавиться долею їх спільної дитини, телефонного зв'язку не підтримує, місце його знаходження невідомо. У зв'язку з проведенням аеростатичної операції на території Донецької області вона разом із сином хотіли виїхати до Білорусі, але не змогли цього зробити, оскільки для перетину державного кордону України дитині потрібно було виготовити проїзний документ з дозволу його батька і отримати дозвіл батька на виїзд дитини за кордон. Вона дуже стурбована за долю сина, бо наразі вони перебувають у м. Курахове, яке знаходиться поблизу території, яку постійно обстрілюють терористичні угруповання, а тому вона хоче вивезти сина з м. Курахове в безпечне місце. Також вона вирішила, що якщо бойові дії на межі зіткнення активізуються, то вона забере сина та поїде жити до Білорусі. Однак аби виїхати синові з України та перетнути кордон України, їй потрібна згода [PERSON] на отримання проїзного документа дитини та його дозвіл для виїзду дитини за кордон. Отже, визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідне їй для того, щоб надати їх спільному неповнолітньому сину [PERSON], [INFO] року народження, дозволу для отримання проїзного документа дитини та для виїзду за кордон. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала свої вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, не повідомив про причини неявки. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного мешкання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами та доповненнями визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами: проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у якій відповідно до Правил записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Заявниця зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із дитиною [PERSON], [INFO] народження, (без реєстрації), що підтверджується довідкою КП "Міська служба єдиного замовника" від 29.01.2015р. № 71 (а.с.10). Відповідно до акту-підтвердження депутата Курахівської міської ради Донецької області Іванова В.Г. від 12 листопада 2013 року та акту депутата Курахівської міської ради Донецької області Іванова В.Г. від 28 січня 2015 року в період з листопада 2007 року по грудень [INFO] за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON], 1987 року народження, що на той час було постійним місцем проживання [PERSON], так як [PERSON] знаходилась в цивільному шлюбі з [PERSON] і вела з ним спільне господарство, виховували з ним спільного сина [PERSON], [INFO] року народження. В грудні [INFO] [PERSON] виїхав на роботу в РФ, після чого зв'язок з ним був втрачений, до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо. Таким чином, протягом п'яти років в місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про місце його перебування (а.с.12). Згідно повідомлення Мар*їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області від 19 лютого 2015 року № 2 "ИЗ" [PERSON], [INFO] року народження, уродженець м. Севастополь, у розшуку серед безвісно зниклих осіб, померлих або розшукуваних за скоєння кримінальних правопорушень за обліками Мар*їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області не значиться (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в місці постійного мешкання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування більше одного року, що є підставою для визнання його судом безвісно відсутнім з 1 січня 2009 року. Відповідно до ст.43 ЦК України,

Outcome: approved