Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

21 липня 2015 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» (далі позивач, ТОВ «КК «ДОМ.КОМ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі відповідач, [PERSON]В.) про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та при будинкової території. В обґрунтування позову зазначив, що згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об'єкт №1), з 01.04.2013 року до ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» перейшли функції управителя та надавача послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд у Жовтневому районі. Будинок № 47 по вулиці Ватутіна, відноситься до Об'єкту №1. ТОВ "КК "ДОМ.КОМ" забезпечує надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (надалі - послуги), в житловому будинку № 47 по вул. Ватутіна, в якому вбудоване нежитлове приміщення за № 87, загальною площею 157,20 кв.м., що належить [PERSON] З метою дотримання норм чинного законодавства ТОВ "КК "ДОМ.КОМ" був підготовлений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відносно приміщення № 87 буд. 47 по вул. Ватутіна, на основі типового договору затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 року за № 529. Предметом вказаного договору є надання позивачем послуг з утримання будинку і споруд прибудинкової території, де знаходиться приміщення відповідача, а саме вул. Ватутіна буд. 47 приміщення № 87 загальною площею 157,20 кв.м., а відповідачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за затвердженим тарифом та на умовах, що передбачені відповідним договором. ТОВ "КК "ДОМ.КОМ" надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Розмір щомісячної плати за надані послуги становить 2,3982 грн. за 1 кв.м. приміщення споживача. З метою укладення відповідного договору позивачем були здійснені неодноразові виходи за адресою м. Кривий Ріг вул. Ватутіна буд. № 47 приміщення № 87, але до зазначеного приміщення потрапити не представлялось можливим, на вимоги позивача з'явитися на адресу підприємства для укладення відповідного договору відповідач не реагував. Примірники відповідного договору з додатками до нього, також направлялися простою кореспонденцією за місцем реєстрації відповідача, а саме м. Кривий Ріг вул. Жуковського, 20. Між тим, підписаний примірник договору з утримання будинків і споруд та прибудинкової території на адресу позивача не був повернутий. В черговий раз, а саме 24.12.2014 на адресу відповідача листом з оголошеною цінністю надіслано типові примірники договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з відповідним додатком до нього. Умовами відповідного Договору визначено у що у відповідності до вимог ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами до моменту набрання цим договором чинності, а саме з 01.04.2013 року. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Позивачем за період з 01.04.2013 по 01.05.2015 за адресою м. Кривий Ріг вул. Ватутіна, 47/87, було надано, а відповідачем спожито, послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 5181,00 грн. [PERSON] дані послуги останнім не сплачувались, тому вони вимушені звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі, також зазначила, що відповідач являється власником нежитлового приміщення за адресою вул. Ватутіна, 47/87, і саме він несе обовязок по утриманню майна, а не орендатори приміщення, крім того, звернула увагу суду на те, що за весь період надання позивачем послуг з боку відповідача жодного разу не надійшла претензія щодо невиконання або неналежного виконання послуг. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву та письмових поясненнях, долучених до матеріалів цивільної справи, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що за період 2013-2015 роки відповідачем були укладені договори оренди, згідно яким саме орендарі були користувачами комунальних послуг і саме з ними позивач повинен був укладати договори. Крім того, заперечив надання послуг позивачем за вказаний період, оскільки відповідачем проводилися власними силами ремонти приміщень, системи водопостачання тощо. Суд, вислухавши сторони, свідка [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що, що відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд будинків і споруд у Жовтневому районі (обєкт № 1), укладеному 21 грудня 2012 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (Замовник) з одного боку та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ» (Управитель) з другого боку, предметом якого є передача Замовником Управителю функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та обєктів благоустрою, що розташовані на при будинкових територіях, позивача ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» визначено виконавцем з вищевказаних послуг з 01.04.2013 року (а.с. 16-18). Будинок, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 47, в якому вбудоване нежитлове приміщення № 87, власником якого є відповідач, віднесено до переліку будинків, щодо до яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с. 19). Рішенням виконкому Криворізької міської ради № 435 від 27.12.2011 встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках у м. Кривому Розі (а.с. 15-15 зворотній бік). Відповідач, як споживач послуг з 01.04.2013 не звертався та не укладав типовий договір з ТОВ «КК «ДОМ.КОМ», і цей факт не оспорювався сторонами та знайшов своє підтвердження в судовому засідання також із показів свідка [PERSON], яка пояснила, що відповідач є її чоловіком, і вони не укладали договір з позивачем, оскільки за звичкою вирішували усі проблеми самі: ремонтували приміщення, системи водопостачання тощо. Станом на 01 травня 2015 року за відповідачем як споживачем утворилася заборгованість у розмірі 5181,00 гривень (а.с. 8-9), про що позивачем на адресу відповідача за місцем реєстрації надсилалися відповідні акти виконаних робіт та рахунки (а.с. 71-95). В ході судового розгляду судом встановлено, що послуги з утримання будинку № 47 по вул. Ватутіна в м. Кривому Розі та прибудинкової території протягом спірного періоду позивачем надавалися, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами про вартість та витрати виконаних робіт (а.с. 71-127). При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що такі послуги не надавалися або були не якісними, як такі, що в силу вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому суд враховує, що у відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» єдиним доказом ненадання або надання не якісних житлово-комунальних послуг є акт-претензія, складений користувачами послуг у встановленому Законом порядку та представлений надавачу послуг. Крім того, з наданих представником відповідача для огляду оригіналів договорів оренди, укладених за різний проміжок часу між відповідачем та іншими особами, суд не вбачає саме в якій період були укладені ці договори, що унеможливлює оцінити їх як належні та допустимі докази у справі, зокрема у всіх примірниках договорів є виправлення в даті, які не засвідчені сторонами як такі, що внесені правомірно за згодою сторін. Також, з наданих представником відповідача оригіналів товарних чеків про закупівлю товарів, суд не вбачає, що саме ці товари були придбані для ремонтування приміщення № 87 в будинку 47 по вул. Ватутіна, як про це зазначив представник відповідача та свідок [PERSON], в звязку з чим суд не бере до розгляду ці докази, як неналежні. А тому суд приходить до висновку, що позивач як належний балансоутримувач будинку, надавши у встановленому законом порядку протягом періоду з 01.04.2013 по 01.05.2015 включно послуги з утримання будинку № 47 по вул. Ватутіна в м. Кривому Розі та прибудинкової території, несе витрати, а відповідач являючись власником нежитлового приміщення у цьому будинку, такі послуги отримує і не оплачує свою частку в наданих послугах, безпідставно допустив заборгованість в заявленому розмірі. Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, слугувало здійснення всіх залежних від позивача дій, які полягали в укладенні типового договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що свою чергу відповідач, продовжував отримувати вказані послуги, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, що свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та прав та обов'язків між сторонами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі Закон № 1875-IV). Відповідно до положень вказаного закону (п. 1 ст. 1), термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 та п. 3, п. 2 ст. 21 Закону № 1875-IV, передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з положеннями частини першої ст. 19 Закону № 1875- IV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками даних відносин є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу, виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (ч. 2 ст. 21 Закону №1875-IV). Поряд з цим, ст. 4 Закону № 1875-ІV, передбачено, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Цивільним кодексом України (ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627), визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулювання загальних вимог укладення договорів як різновиду правочинів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу (п. 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України. Частина перша ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, законодавець виходив з того, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Отже, з передбаченим п. 1 частини третьої ст. 20 Закону № 1875-IV, обов'язком споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовленим виконавцем на основі типового договору, кореспондується зустрічний обовязок виконавця (п. 3 частини другої ст. 21 Закону № 1875-IV), підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова № 529). З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19 -21 Закону № 1875 -IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Також, беручи до уваги правовий висновок судової палати у цивільних справах Верховного Суду України 10 жовтня 2012 року в судовому засіданні розглянутої справи № 6-110цс12, предметом якої був спір про зобовязання споживача укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, який полягає в наступному. Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобовязана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним. Разом з тим, до позовної заяви на підтвердження позовних вимог позивачем був надана копія договору «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», підготовлений ТОВ «КК «ДОМ.КОМ», в якому зазначений предмет договору забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, де знаходиться приміщення споживача , за адресою: м. Кривий Ріг вул. ХХ Партзїзду, буд. 12 прим. 1 загальною площею 152,50 кв.м. (а.с. 14 зворотній бік). З пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що нею помилково надано не ту копію договору, однак клопотання ані про долучення належної копії договору до справи, ані про визначення часу для надання суду належної копії договору, представником позивача не було заявлено. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, з огляду на правову позицію Верховного Суду України в даних спорах, викладену вище, враховуючи, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору, відсутність в матеріалах цивільної справи копії договору, підготовленого позивачем для укладення з відповідачем саме з приводу надання послуг за адресою: м. Кривий Ріг вул.. Ватутіна, 47/87, унеможливлює зробити висновок про його відповідність або суперечність типовому договору, в звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність залишення позову в цій частині без задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій за період з 01.04.2013 по 01.05.2015 в сумі 5181,00 гривень, то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, позивачем порушено порядок звернення до суду з позовом, визначений ст. 118 ЦПК України, яка приписує звертатися з позовною заявою щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг), тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, в звязку з тим, що позовні вимоги залишені без задоволення в повному обсязі, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed