Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С.Ю., щодо державної реєстрації за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38684698 від 12.12.2017 року, прийняте державним реєстратором Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницьким С.Ю. на підставі якого було зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 00039019) на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1435610618101); судові витрати покласти на відповідачів. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач послався на наступне. 11.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за №5156, відповідно до якого, в якості забезпечення виконання зобов`язання за Договором кредиту №280/21-1600 від 11.04.2007 року, [PERSON] передав в іпотеку наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею: 65,7 кв.м., житлова площа: 38,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить останньому на праві приватної власності. Спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за кредитом в іноземній валюті, що був наданий на споживчі цілі [PERSON] та використовується як місце постійного проживання позичальника. Загальна площа даної квартири не перевищує 140 кв. метрів. За таких обставин, на думку позивача, у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», а відтак дії державного реєстратора є незаконними, та такими, що порушують законні права та інтереси [PERSON] як власника вищезазначеного майна. Крім того, позивач вказав, що в порушення зазначених вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» державним реєстратором Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницьким С.Ю. реєстрацію права власності на квартиру № було проведено поза межами області, в межах якої розташована квартира. 05.04.2019\~року від\~Публічного акціонерного\~товариства «Укрсоцбанк»\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~представник відповідача\~не погодився\~із позовними\~вимогами,\~з огляду\~на таке.\~За пп.\~3.3.7.\~Кредитного договору\~позичальник зобов`язаний\~сплачувати проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку визначеному\~п.\~2.4.\~2.5\~Кредитного договору.\~Станом на\~01.05.2017\~року у\~позичальника виникла\~заборгованість по\~Кредитному договору\~в розмірі\~145\~400,39\~доларів США\~та враховуючи\~наявний розмір\~простроченої заборгованості\~чергових платежів\~у кредитора\~виникло право\~вимагати дострокового\~виконання зобов`язань\~по Кредитному\~договору,\~а у\~позичальника виник\~обов`язок\~дострокового виконання\~зобов`язань\~по Кредитному\~договору. Посилаючись на положення Закону України «Про іпотеку», позивач вважає, що застереження в Договорі іпотеки щодо позасудового способу звернення стягнення предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки також є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 26.07.2017 року [PERSON] було направлено повідомлення про виконання зобов`язань та було отримано позивачем 08.08.2018 року, в подальшому право власності на предмет іпотеки за іпотекодржателем було зареєстровано 12.12.2017 року, тобто процедура та строки визначені законом були дотриманні. Відповідач вважає, що в даному випадку не може бути застосовано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вимоги якого розповсюджуються на примусову реалізацію майна, а в даному випадку предмет іпотеки не продавався (не відчужувався), а був набутий іпотекодержателем у власність в рахунок виконання зобов`язань по Кредитному договору, крім того на це була згода іптекодавця, яка визначена іпотечним застереженням в договорі іпотеки, стягнення на предмет іпотеки було звернуто у позасудовому порядку у відповідності до умов іпотечного застереження, добровільно погодженого сторонами при укладанні договору іпотеки. Крім того, позивач мав інше постійне зареєстроване місце проживання ніж адреса предмета іпотеки, а саме: Житомирська обл., Малинський р-н, с. Ворсівка. 03.12.2019 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ "Укрсоцбанк", а також зазначено інформацію про правонаступника, за таких обставин судом залучено до участі в справі в якості правонаступника АТ "Укрсоцбанк" - АТ "Альфа -Банк » В судовому засіданні 11.03.2020 року представник позивача адвокат Гуртовенко Р.М. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, додатково пояснив, що реєстраційна дія була вчинена раніше ніж винесено рішення про надання дозволу на реєстрацію. Представник відповідача АТ "Альфа -Банк » - Михніцький Г.Ю. в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимоги, просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в відзиві. Відповідач державний реєстратор філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницький С.Ю. в судові засідання не з`являвся, причин неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не надавав. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 11.04.20007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №280/21-1600, за умовами якого позивач отримав кредит в сумі 66500 доларів США зі сплатою 12,5 % річних (а.с. 10-13). 30.10.2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту від 11.04.2007 року, в якій сторони погодили збільшення відсоткової ставки за користування кредитом до 14 % річних (а.с. 13). 11.04.2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір в забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 280/21-1600 від 11.04.2007 року, згідно якого сторони визначили передачу іпотекодавцем [PERSON] в іпотеку іпотекодержателю АТ «Укрсоцбанк», трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 14-17). Договором від 31.03.2009 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору сторони визначили редакцію п.1.4.1. пункту 1.1 іпотечного договору та визначили розмір кредиту в сумі 57\~990,00 доларів США. Згідно розрахунку вимог банку за кредитним договором №280/21-1600 від 11.04.2007 року станом на 01.05.2017 року заборгованість [PERSON] становила 145400,39 доларів США (а.с. 83). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина перша ст. 575 ЦК України визначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У статті 1 Закону України «Про іпотеку» міститься поняття іпотеки, що є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Частиною 1\~ст. 12 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про\~задоволення вимог\~іпотекодержателя або\~відповідне застереження\~в іпотечному\~договорі,\~яке прирівнюється\~до такого\~договору за\~своїми правовими\~наслідками,\~може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~статтею 37\~цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38\~цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. 25.07.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направлено повідомлення [PERSON] на адресу: Житомирська обл., Малинський р-н, с. Ворсівка, в якому проінформовано про розмір заборгованості в 3\~860\~591,62 грн., який виник станом на 01.05.2017 року, попереджено про намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання вимоги. Також повідомлено, що в разі задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», залишок заборгованості буде анульовано (а.с. 72). В подальшому, 13.09.2017 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст» складено висновок про вартість майна, згідно якого ринкова вартість квартири [ADDRESS] , складає 914\~018 грн. На підставі звіту про незалежну оцінку вартості квартири, серія та номер: ВА 170904-014, виданий 13.09.2017 року, видавник: ТОВ «Бізнес Ассіст; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 1400036379709, виданий 03.08.2017 року, видавник: Укрпошта; іпотечного договору, договору про внесення змін та доповнень, серія та номер: 5156/5157, видавник: Приватний нотаріус Сєтак В.Я.; листа-повідомлення, серія та номер: ю/н, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, серія та номер: 85474, виданий 25.07.2017 року, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; відправки рекомендованої кореспонденції, серія та номер: 837, виданий 25.07.2017 року, видавник: Укрсоцбанк; довідки про розрахунок заборгованості, серія та номер: 10.1/87/16654, виданий 04.09.2017 року, видавник: ПАТ «Укрсоцбанк»; договору кредиту, додаткових угод, серія та номер: 280/21-1600, видавник: сторони, державним реєстратором Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницьким С.Ю. 12.12.2017\~року зареєстровано право власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] про що свідчить інформаційна довідка №113312628 від 08.02.2018 року (а.с. 18-19). Поряд з викладеним, 07.06.2014\~року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Законом визначено, зокрема, що : - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4\~Закону України "Про заставу"\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5\~Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Даний Закон\~ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Велика Палата Верхового Суду у постанові від 20.11.2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19), виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до\~Закону України «Про іпотеку», отже зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином, на час дії\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути здійснено стягнення шляхом реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем без згоди іпотекодавця на його відчуження. Встановлено, що згідно довідки ЖБК "Полісся" від 24.02.2018 року №144, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно акта від 17.02.2018 року, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] з квітня 2007 року (а.с. 24). Згідно Іпотечного договору, Інформаційної довідки №113312628 загальна площа квартири [ADDRESS] становить 65,7 кв.м., житлова площа 38,8 кв.м. У довідці від 13.02.2018 року №26, виданій Ворсівською сільською радою, зазначено, що [PERSON] дійсно зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] з 15.02.1999 року по час видачі довідки (а.с. 25). Посилання відповідача\~на ту\~обставину,\~що позивач має інше постійне зареєстроване місце проживання ніж адреса предмета іпотеки, а саме: Житомирська обл., Малинський р-н, с. Ворсівка, тому до спірних правовідносин не може бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем не доведено право власності позивача на вказане майно. З наведеного слід зробити висновок про те, що квартира [ADDRESS] , яка використовується як місце постійного проживання позивачем, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) у тому числі шляхом реєстрації права власності ПАТ «Укрсоцбанк». Таким чином, у відповідача державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк». Щодо доводу позивача про те, що державним реєстратором вчинено реєстрацію виникнення права власності не за місцем знаходження нерухомого майна, суд зазначає наступне. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції, чинній на день здійснення реєстраційних дій) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно\~від місцезнаходження\~нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. У зв`язку з чим, таке посилання позивача є безпідставним. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції, чинній на день здійснення реєстраційних дій), державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції, чинній на день здійснення реєстраційних дій) державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Судом встановлено, шо реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно вчинено державним реєстратором філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницьким С.Ю. Як вбачається з інформаційної довідки №113312628 від 08.02.2018 року рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38684698 прийнято державним реєстратором філії Комунального підприємства Главанської сільської\~ради «Абсолют»\~у м.\~Києві Хмельницьким\~С.Ю. 12.12.2017 року. При цьому, фактично державну реєстрацію виникнення права власності здійснено 11.12.2017 року (а.с. 18). Таким чином, оскільки державна реєстрація здійснена раніше ніж прийнято рішення про таку державну реєстрацію, державним реєстратором пояснень щодо викладених обставин не надано та правомірність своїх не обгрунтовано, а тому суд приходить до висновку, що наявна підстава про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 22.10.2018 року у справі №127/26867/16-ц, 19.02.2020 р у справі 758/2524/17. Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши викладене в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування запису про державну реєстрацію прав на спірне майно. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 746,40 грн.

Outcome: approved