Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до Дарницького районного в м. Києві суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивувало тим, що 19.11.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Хундай Сантафе» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Кіа» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки «Кіа» державний реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано на момент ДТП у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 31111/261/000322 від 09.10.2014 р. 30.12.2014 р. страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв"язку із настанням страхового випадку. Враховуючи акт огляду транспортого засобу, рахунок №СА-000156183 від 29.12.2014 р., аварійний сертифікат, розрахунок страхового відшкодування, на підставі страхового акту №11625/1, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було визнано дану подію страховим випадком та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у сумі 4 986,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №74114 від 06.02.2015 р. На момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ "Страхова компанія"Україна", згідно полісу №АС/3951140. Оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі, виплаченого страховиком відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 986,00 грн. та судові витрати У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.11.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Хундай Сантафе» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Кіа» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 25) У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Ків» державний реєстраційний номер [NUMBER], який на момент дорожньо-транспортної пригоди було застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №31111/261/000322 від 09.10.2014 р. (а.с. 19-22). 30.12.2014 року власник автомобіля марки "Кіа" - [PERSON], звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 26). На підставі акту огляду транспортого засобу (а.с. 33), рахунок №СА-000156183 від 29.12.2014 р. (а.с. 34), аварійного сертифікату (а.с. 35), розрахунку страхового відшкодування (а.с. 36), на підставі страхового акту №11625/1 (а.с. 37), ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та виплатило страхове відшкодування в розмірі 4 986,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 74114 від 06.02.2015 р. (а.с. 38). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved