Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтувала наступним. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем не проживають, вона разом з дітьми проживає зі своєю матір"ю, діти перебувають виключно на її утриманні. Вона на даний час має єдине джерело доходу-щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, що складає 860,00 грн. на місяць. Вказаних коштів не вистачає на утримання дітей та на її утримання. Вік молодшої доньки ускладнює її працевлаштування. Відповідач є здоровою працездатною людиною. Не віднесений у встановленому чинним законодавством порядку до категорії непрацездатних осіб. На його утриманні не перебувають особи, які за законом мають право на таке утримання. Відповідач має постійний дохід у вигляді плати за послуги, які він надає у сфері сільського господарства (оранка земель, обробка насадження, збирання врожаю), оскільки має у власності сільськогосподарську техніку. Їй невідомо про стан здоров"я та матеріальне становище відповідача на даний час, також невідомо про наявність у нього нерухомого майна, грошових коштів. Разом з тим, їй відомо про те, що у відповідача є значна кількість сільськогосподарської техніки. До даного часу відповідач самостійно за власною ініціативою не надавав їй грошових коштів, як на утримання неповнолітніх дітей, так і на її утримання. Молодша донька з дня свого народження і до цього часу постійно хворіє та перебуває у стані транзиторної лактозної недостатності, що вимагає організації особливого раціону харчування для неї, а також періодичне надання медикаментозної допомоги. Просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, аліменти на особисте утримання у розмірі 5000 грн. та додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що її чоловік неофіційно займається підпріємницькою діяльністю, має на праві власності комбайн, два трактора, іншу техніку, має щомісячний дохід приблизно 100 000 грн. Крім цього, її чоловік позбавив її та її дітей житла, речей, якими вони користувалися, забрав 200 000 грн., які, як і техніка, є спільним майном подружжя, та не надає ніякої допомоги на її утримання та на утримання дітей. Представник відповідача проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що відповідач погоджується сплачувати щомісячно аліменти на утримання дружини та дітей у розмірі 8000 грн. щомісячно. Просила суд звернути увагу, що сільськогосподарськими роботами відповідач займається шість місяців на рік. В підтвердження зазначених позивачкою обставин щодо його щомісячного доходу, додаткових витрат на дитину позивачка не надала будь-яких допустимих та належних доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні установлено, що позивачка від шлюбу з відповідачем має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 9, копії свідоцтв про народження, а.с. 10-11) На даний час сторони проживають окремо, позивачка разом з дітьми проживає зі своєю матір"ю за адресою: [ADDRESS] , діти перебувають на її утриманні, (акт обстеження, а.с.12, квитанція ТОВ "Київська обласна ЕК", а.с. 53). Позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, що складає 860,00 грн. на місяць, (а.с.13). Донька позивачки [PERSON] , [INFO] має діагноз: гострий ентероколіт, неуточнений середнього ступеня тяжкості, (виписка, довідка, а.с. 14-15). Відповідач є працездатною особою, займається сільськогосподарською діяльністю, від чого отримує доходи, (а.с. 35, 42, 54-55), та є спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини. Дані обставини не заперечувала в судовому засіданні представник відповідача, з пояснень якої витікає, що [PERSON] визнає позов частково і згідний сплачувати аліменти у загальному розмірі 8000 грн. Ураховуючи, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, стан їх здоров"я та матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, те, що на його утриманні не перебувають інші непрацездатні особи, те, що [PERSON] має на праві власності транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, а позивачка знаходиться на даний час у відпустці по догляду за дитиною, не може самостійно отримувати інші доходи, то суд вважає, що з відповідача на утримання дітей необхідно стягнути аліменти у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину, щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, а на особисте утримання позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. Решту позовних вимог суд знаходить безпідставними з огляду на наступне. Так, в підтвердження позовних вимог стосовно додаткових витрат, позивачка не надала жодного доказу про понесені нею витрати, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: partial