Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.05.12 року на 126 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить йому на праві власності, та автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], з вини якого сталося ДТП. Внаслідок ДТП автомобілю позивача завдано значних механічних пошкоджень. Вказував, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 30.08.12 року його розмір склав 26 180,27 грн. Зазначав, що відповідач сплатив йому 24 000 грн., тому просить стягнути відповідну різницю. Крім того, просив стягнути витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 1 000 грн. та на повідомлення про його проведення у сумі 85,20 грн. Також просив стягнути 1 200,24 грн. витрачених на пальне для поїздок у зв'язку з ДТП та 1 382,38 грн. на лікування. Крім того просив стягнути моральну шкоду у сумі 30 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву із підстав викладених у ній. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при причини неявки в судове засідання не повідомив. Вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.05.12 року на 126 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], та автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] Вина відповідача у вказаній ДТП підтверджується вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.10.13 року. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 30.08.12 року його розмір склав 26 180,27 грн. Відповідачем сплачено позивачу 24 000 грн. на відновлення його авто. Згідно роз'яснень Постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.13 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і з останнього підлягає стягненню, з урахуванням сплаченої суми, у сумі 2 180,27 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1 000 грн., на повідомлення про його проведення у сумі 85,20 грн. та суму фактичних витрат на лікування у сумі 1 382,38 грн. Суд відмовляє у стягненні 1 200,24 грн. витрачених на пальне для поїздок, оскільки такі витрати не є шкодою у розумінні цивільного законодавства. Щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем наведено належне обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, у матеріалах справи містяться докази, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, вказав з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд приходить до висновку про часткове задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, а саме, у сумі 5 000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial