Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

В поданому позову позивач зазначає, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем із 11 травня 2000 року по 13 липня 2017 року, працюючи у Дебальцевському загоні воєнізованої охорони державного підприємства « Донецька залізниця» на посаді стрільця Дебальцевської стрілкової команди. З лютого 2016 року роботодавець припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. 13 липня 2017 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, ст.38 КЗпП України. Станом на 13 липня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з лютого 2016 року по 13 липня 2017 року становить 26332 гривні 86 копійок. Згідно довідки відповідача, розмір середньомісячного заробітку позивача складає 2905 гривень, таким чином він повинен при звільненні з роботи отримати від відповідача вихідну допомогу у розмірі 8715гривень (2095грн.х 3) Повний розрахунок відповідачем не проведений до цього часу. На даний час позивачем вживаються заходи щодо стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати у порядку наказного провадження. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі 8715грн. та середній заробіток за час затримки повного розрахунку, починаючи з 14 липня 2017 року і по день фактичногорозрахунку, виходячи з розміру його середньоденного заробітку 98грн.47 коп. Позивач до початку судовго розгляду надав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не зщаперечував щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача до суду не зявився, поштові відправлення були повернуті на адресу суду із відмткою "організацїї немає", після чого відповідач був повідомлений про судовий розгляд належним чином , шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада Україна" про проведення судового розгляду в даній цивільній справі, повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надійшло, відзив на позов відповіач не подавав. . За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Предметом даного позову є вирішення питання про здійснення виплат працівнику при звільненні та строки здійснення таких виплат. Дані правовідносини регулюються нормами трудового законодавства, законодавства про оплату праці та про відпустки, з урахуванням судової практики, що є обов»язковим для застосування судами. При цьому, відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно ст.94 КЗпП України - заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У судовому засіданні із наданих позивачем письмових документів (доказів) було встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із Дебальцевським загоном воєнізованої охорони Донецької залізниці з 11.05.2000 року, його було прийнято посаду стрільця Дебальцівської стрілкової команди, що вбачається із копії трудової книжки позивача (а.с7-8) З 13.07.2017р. позивача було звільнено з підприємства на підставі наказу №101/нор-ос від 13.07.2017 року за власним бажанням у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю ст.38 КЗпП України, що вбачається копії Наказу (розпорядження) , датованого 13.07.2017 року та завіреного печаткою Дебальцевського загону воєнізованої охорони ДП "Донецька залізниця" (а.с.11) При звільнені із позивачем не було здійснено розрахунку в порядку вимог ст.116 КЗпП України ні в день звільненняні на наступний день, мається заборгованість по заробітній платі у сумі 26 332,86грн., розмір середньомісячного заробітку складає 2 905грн. , що також вбачається з довідок виданих Дебальцевським загоном воєнізованої охорони ДП "Донецька залізниця" 05.10.2017року та завірених печатками цього ж підприємства (а.с.9,10). Дослідивши вищезазначені документи, суд зазначає: Є загальновідомим фактом, що в 2014 році на території Донецької та Луганської областей проводилась антитерористична операція, яка була розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Наказом Першого заступника Голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07 квітня 2014 року. Указом Президента від 30.03.2018року № 116/2018 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей", яким було введено в дію рішення РНБО про зміну формата АТО, яка була введена в дію у 2014 році та Згідно наказу з 30 квітня 2018 року розпочато Операцію об'єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі та стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях відповідно до плану Операції об'єднаних сил" (ООС). Місто Дебальцево, де розташовано Дебальцевський загін воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця»,відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014року № 1085-р. віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У листі відповіді ГУ ДФС у Донецькій області від 21.05.2018р., який нааний на зпит суду , в межах даного судового розглдяу, зазначено, що згідно з даними ІС "Податковий блок" по Дебальцевському загону воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця»(ЄДРПОУ 25706474) за період з лютого 2016 року по липень 2017 року та подання звітів по місцевим податкам і зборам, рентним платежам, екологічному податку та податку на прибуток не здійснювалась. За даними Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб станом на 15.05.2018 Дебальцевський загін воєнізованої охорони « Державного підприємства « Донецька залізниця» (ЄДРПОУ 25706474) зареєстрований за місцем знаходженням: 84702, Україна, Донецька область, м. Дебальцеве, вул. Залізнична, буд.15. Станом на 18.05.2018 Дебальцевський загін воєнізованої охорони « Державного підприємства « Донецька залізниця» (ЄДРПОУ 25706474) має заборгованість з ЄСВ ( код платежу 71010000) у сумі 1074204,95грн. Тобто, із наданої відповіді судом встановено, що будь-якої діяльності підприємство "Дебальцевський загін воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця» (ЄДРПОУ 25706474) , на території України - не здійснює. На час видачі Дебальцевським загіном воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця»довідок у 2017р. (які надані позивачем до даного позову) - рішення про завершення проведення антитерористичної операції, ООС - на території Донецької області не було прийнято, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, встановлений розпорядження КМУ від 07.11.2014року № 1085-р. - не змінювався. А так, враховуючи вимоги ст. 78 ЦПК України щодо допустимості доказів, відповідно до якої - суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом - в межах даного судового розгляду неможливо вважати доказами у даній справі відомості зазначені в трудові книжці позивача про йог звільнення, довідки про наявність заборгованості у позивача та його середній заробіток на підприємстві Дебальцевський загін воєнізованої охорони «Державного підприємства «Донецька залізниця» і тому відповідно до ст.89 ЦПК України - суд відкидає, як доказ надані позивачем вищезазначені документи. За таких обставин суд вважає, що у позові необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів в обгрунтування свого позову в розумінні ЦПК України -так як будь які запити, звернення, довідки чи інші документи підготовлені чи видані органами, які знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження вважаються недійсними з 01.12.2014року, що втановлено положеннями ЗУ №1706-18 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». При цьому ніяких клопотаннь про витребування інших доказів, в межах діючого ЦПК - позивачем не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed