Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у суд із позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Виноградівського відділення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд", третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович про визнання недійсним договору відступлення права вимоги та виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на початку травня 2020 року дізналася, що із її заробітної плати здійснюються відрахування на погашення стягнення за виконавчим провадженням, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. на підставі виконавчого провадження № 61639708 відкритого за виконавчим написом № 7728, виданим 25.02.2020 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. Останньою винесено виконавчий напис від 25.02.2020 року №7728 зі змісту якого вбачається, що вона пропонує звернути стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за кредитним договором №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012, укладеним ним із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД". На підставі цього виконавчого напису нотаріуса і за заявою ТОВ "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" було відкрито виконавче провадження №61639708 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. У довідці Виноградівського відділенням ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 29.06.2017 p., яка видана позивачці, зазначено про те, що їй 09/08/2012 року у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надано кредит, згідно кредитного договору № 014/0648/82/0038286 та до вказаного договору відкрито позиковий рахунок № [NUMBER] в гривні. 25.06.2014 р. рахунок № [NUMBER] закрито, кредитні зобов`язання по договору № 014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. виконані. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підтверджує, що вона не має невиконаних зобов`язань перед Банком по кредитному договору № 014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. Про наявність існування оспорюваного правочину і про відступлення начебто існуючої заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», позивачку ніхто не повідомляв, на її адресу вимоги про сплату боргу, копії оспорюваного правочину, чи повідомлення про відступлення права вимоги, жоден із відповідачів не надсилав. Свій обов`язок перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позивачка виконала ще у 2017 році, тобто до укладення оспорюваного правочину між відповідачами (02.10.2019 року). Просить суд визнати недійсними Договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, укладений 02 жовтня 2019 року між Виноградівським відділенням ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" і виконавчий напис нотаріуса № 7728 гід 25.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С. про звернення стягнення таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Бойко О.М., яка діє на підставі довіреності від 07.03.2018 року, в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника банку. Вимоги, зазначені в позовній заяві заперечує та просить відмовити у задоволенні таких у повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» та третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду та розміщення оголошення про виклик до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань не подавали. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №7728 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОК [NUMBER] , яка є Боржником за Кредитним договором №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 року, укладеним нею із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019 - КА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, оф. 301, індекс 01033, п/р [NUMBER] в AT «ОТП БАНК» м.Київ, МФО 300528. У даному виконавчому написі зазначено, що "Строк платежу за Кредитним договором № 014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 настав". "Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.07.2017 року по 12.11.2019 року. Сума заборгованості складає 13865,33 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10061,73 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 3803,6 гривень". "Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" складає 14165,33 гривень." Даний виконавчий напис вчинено 25.02.2020 року і зареєстровано в реєстрі за № 7728. На підставі цього виконавчого напису нотаріуса і за заявою ТОВ "ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" було відкрито виконавче провадження №61639708 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 року. За змістом цієї постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2020 року приватний виконавець постановив стягнути окрім суми, яка міститься у виконавчому написі нотаріуса, ще й основної суми винагороди приватного виконавця у розмірі 1416, 53 грн., яка складається з 10 % від загальної суми до стягнення за виконавчим документом. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа №466/6825/14ц). Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмір. Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. У судовому засіданні досліджено довідку Виноградівського відділенням ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 29.06.2017 p., яка видана позивачці [PERSON] , де зазначено про те, що їй 09.08.2012 року у Публічному акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль" (МФО 380805, ЄДРПОУ 14305909) надано кредит, згідно кредитного договору № 014/0648/82/0038286 та до вказаного договору відкрито позиковий рахунок № [NUMBER] в гривні. 25.06.2014 р. рахунок № [NUMBER] закрито, кредитні зобов`язання по договору №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. виконані. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" підтвердило, що п. [PERSON] не має невиконаних зобов`язань перед Банком по кредитному договору №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. Незважаючи на відсутність заборгованості у позивачки перед відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за умовами кредитного договору №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. у зв`язку із його виконанням, позивачці стало відомо про начебто існуючу заборгованість за умовами знову ж таки з наведеного вище кредитного договору, право на яку перейшло до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за умовами Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02 жовтня 2019 року. Позивачка вказує, що про наявність існування оспорюваного правочину і про відступлення начебто існуючої заборгованості на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», її ніхто не повідомляв, на її адресу вимоги про сплату боргу, копії оспорюваного правочину, чи повідомлення про відступлення права вимоги, жоден із відповідачів не надсилав. Таким чином, свій обов`язок перед відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивачка виконала ще у 2017 році, тобто до укладення оспорюваного правочину між відповідачами (02.10.2019 року), не говорячи вже про право вимоги, яке не пред`являлося жодним із відповідачів, чи їхніх представників після виконання позивачкою своїх зобов`язань за умовами кредитного договору №014/0648/82/0038286 від 09.08.2012 р. і отримання довідки від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.06.2017 р. про відсутність заборгованості за умовами кредитного договору. За змістом статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним влежним чином. Всупереч наведеним вище вимогам приватний нотаріус вчинив нотаріальну дію, яка не відповідає законодавству, що призвело до порушення окрім наведених вище норм, вимоги статті 5 Закону України «Про нотаріат». Згідно ч.2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Беручи до уваги наведений вище аналіз норм діючого законодавства, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи та встановленої практики, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги №02/10/2019-КА від 02.10.2019 року, суд приходить до наступного висновку. За приписами ч. 1 ст.76, ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Ухвалою суду від 14.07.2020 року про відкриття провадження у даній справі було вирішено, зокрема, в порядку підготовки цивільної справи до судового розгляду витребувати у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» оригінал або належним чином засвідчену копію Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА, укладений 02 жовтня 2019 року із усіма додатками. Вказану ухвалу суду виконано не було жодним із відповідачів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. В даному випадку, враховуючи положення ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання недійсним Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА, укладений 02 жовтня 2019 року між Виноградівським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки такі вимоги є необґрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial