Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

02.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 07.10.2011 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. 02.12.2016 року сторони офіційно розлучилися. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на утриманні позивача. Стан здоровя та соціальне становище відповідача дозволяють йому виплачувати аліменти на утримання дитини, але відповідач матеріальної допомоги не надає. У сина сторін важке захворювання крові, в звязку з чим потрібний дорогий курс лікування. У позивача важке матеріальне становище і їй важко утримувати та лікувати неповнолітню дитину. Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 3200 грн. з 01.05.2013 року і до повноліття дитини. 11.05.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 22.05.2018 року заочне рішення скасоване, призначено підготовче судове засідання по справі. Позивач до підготовчого судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн. Відповідач до підготовчого судового засідання не зявився, 13.06.2018 року надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1300 грн. не заперечував. 25.07.2018 року надав до суду заяву, в якій просив винести рішення на основі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 07.10.2011 року сторони перебували\~\~в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], який згідно медичного висновку №217 про дитину-інваліда до 18 років від 05.07.2017 року має захворювання імунне тромбоцитопенічне пурпуре, хронічний перебіг. Відповідач у добровільному порядку грошей на утримання дитини не надає, між сторонами відсутня домовленість щодо сплати аліментів. Також судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. З довідки про доходи від 27.03.2018 року №670, вбачається, що відповідач [PERSON] працював слюсарем у ГУ Національної поліції у м. Києві та з січня 2017 року по листопад 2017 року загальна сума його доходу склала 61589,98 грн. Згідно довідки від 24.04.2018 року [PERSON] з 25.05.2016 року по 24.10.2017 року працював в Національній поліції України. Відповідно до довідки від 28.02.2018 року №6648 виданої Заводським ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області [PERSON] не отримувала аліменти у період з 02.03.2017 року по 28.02.2018 року. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 51\~Конституції України визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства"\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~(п. 17). Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому вимоги позивача стосовно стягнення аліментів з відповідача починаючи з 01.05.2013 року є необґрунтованими та в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що відповідач має працездатний вік, його син [PERSON] є дитиною-інвалідом та потребує коштів на лікування, а також матеріальної допомоги для повноцінного розвитку, але у відповідача на утриманні знаходиться друга дитина, а також той факт, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1300 грн., тому виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial