Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом\~\~про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що\~\~07.02.2001 в с. Клітище Черняхівського Житомирської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 5,24 га, яка розташована на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. При оформленні права на спадщину позивач звернулася до відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області для отримання дублікату сертифікату на зазначену земельну ділянку, однак отримала відмову через відсутність бланків. Земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ЖТ №\~0072787, який позивачем був втрачений та про що, відповідно, зроблено оголошення у газеті. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння її майном. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які б претендували на обовязкову частку в спадщині [PERSON] не мала. Посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач не має можливості, просила суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 23). Представник Клітищенської сільської ради Черняхівського району в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує (а. с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2001 року), тобто на час виготовлення державних актів, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю із наступних підстав. [PERSON] померла 07.02.2001 (а. с. 4). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області від 22.12.2016 (а. с. 6), відповідно до розпорядження голови Черняхівської РДА від 25.03.1997 [PERSON] була внесена в списки членів реформованого КСП "ПРОГРЕС" і мала право на земельну частку (пай) розміром 5,24 га в умовних кадастрових гектарах. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.04.1997 [PERSON] отримала сертифікат серії ЖТ № 0072787. Відповідно до витягу з проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по реформованому КСП "ПРОГРЕС" вартість земельної ділянки (паю) з урахуванням коефіцієнта індексації 4,7964 та коефіцієнта індексації ріллі 1,756 відповідно до Постанови КМУ № 1185 від 31.10.2011 становить 87052,38 грн. (а. с. 7) Оскільки спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, спадкові правовідносини, які склались між сторонами, регулюються вимогами статей 524, 548, 549 УРСР 1963 року, згідно з якими спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив у фактичне управління спадковим майном. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 09.11.2016, [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом догляду за будинком та обробляння присадибної земельної ділянки (а. с. 8). Факт родинних відносин позивача з померлою матір'ю підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 3) та свідоцтвом про одруження (а. с. 5), відповідно до якого позивач мала дошлюбне прізвище [PERSON]. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у друкованому засобі масової інформації, а саме: газеті "НОВЕ ЖИТТЯ" (а. с. 9). Будучи особою, яка має право на отримання у спадщину земельної частки (паю), позивач не може це зробити у спосіб інакший, як через звернення до суду. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо набуття права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві та регулюються нормами Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", та норми ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", а правовідносини щодо набуття права на спадщину регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. ч.1, 2\~ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-5 від 05.06.2003,\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 11\~ Постанови Пленуму верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування",\~при вирішенні спору про спадкові права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, означені норми права та судова практика свідчить про безумовне право особи на земельну частку (пай), пов'язуючи виникнення такого права з наявністю у особи сертифікату на право на земельну частку (пай). Оскільки на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON], позивач [PERSON], мала право успадкувати земельну ділянку частку (пай), право на яку мала [PERSON] і це право не припинилося внаслідок її смерті, то таке право може бути успадковане позивачем. З огляду на викладене право позивача порушене та підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Позивач звернулася до Відділу Держгеокадастру у Черняхівському районі Житомирської області з заявою про надання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), однак їй було відмовлено через відсутність відповідних бланків (а. с. 6). Оскільки позивач не може оформити спадкове майно земельну частку (пай), що належало її матері та у встановленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на спадкове майно. Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними. Згідно положень ч. 7 ст. 25 ЗК України\~вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. Розмір земельної частки [PERSON] у КСП "ПРОГРЕС" складає 5,24 умовних кадастрових га (а. с. 6). Враховуючи викладене та

Outcome: approved