Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просила суд: стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" на її користь витрати на юридичні послуги у розмірі 1000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" в особі начальника відділення № 23 ПАТ "АКТАБАНК" [PERSON] та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу "Банківська класика" № В23-011219/Т/604141 терміном на 2 місяці в національній валюті на суму 46028,07 грн. зі сплатою процентів за ставкою 23 відсотків річних. З метою обліку та внесення суми Вкладу банк відкрив вкладний (депозитний) рахунок №26300007604141. Відповідно до умов Договору, а саме п. 1.2, п. 3.2.2, Позивач вніс зазначену у Договорі грошову суму вкладу 46028,07 грн. на вкладний рахунок що підтверджується довідкою "Про Рух коштів по рахунку" та квитанцією №84508 від 03.06.2014 року. На виконання умов договору 12 серпня 2014 року Позивач звернувся до установи банка з письмовою заявою, у зв'язку з закінченням строку дії договору з вимогою повернути суму вкладу в повному обсязі та сплатити проценти. На дату подачі позовної заяви сума заборгованості по банківському вкладу "Банківська класика" № В23-011219/Т/604141становить 29063,20 грн. В судове засідання представником позивача надано заяву про розгляду справи у його відсутність, без технічної фіксації. У зв'язку з тим, що сума вкладу повернута позивачу через Фонд гарантування вкладів, позовні вимоги підтримав в частині стягнення витрат на юридичну допомогу та моральну шкоду, будь-яких заяв про часткову відмову від позовних вимог від позивача не надходило. В судове засідання представником відповідач надано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, а також подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що постановою правління Національного банку України від 16.09.2014 № 576 Про віднесення ПАТ АКТАБАНК до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2014 №90 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ АКТАБАНК, згідно з яким з 17.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначити уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ АКТАБАНК, код ЄДРПОУ 35863708, МФО 307394, місцезнаходження: вул. Шевченка 53 м. Дніпропетровськ, 49000, Україна. Тимчасову адміністрацію в ПАТ АКТАБАНК запроваджено строком на три місяці з 17.09.2014 року по 17.12.2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "АКТАБАНК" в особі начальника відділення №23 ПАТ "АКТАБАНК" [PERSON] та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу "Банківська класика" № В23-011219/Т/604141 терміном на 2 місяці в національній валюті на суму 46028,07 грн. зі сплатою процентів за ставкою 23 відсотків річних. Договір підписано стороною та банком як юридичною особою, - з прикладенням печатки, отже сторони прийняли на себе виконання зобовязань, ним обумовленими. З метою обліку та внесення суми Вкладу, банк відкрив вкладний (депозитний) рахунок №26309007609170. Відповідно до умов Договору, а саме п. 1.2, п. 3.2.2, Позивач вніс зазначену у Договорі грошову суму вкладу 150000 грн. на вкладний рахунок що підтверджується довідкою "Про Рух коштів по рахунку" та Меморіальним ордером №206769 від 07.08.2014 року. З метою обліку та внесення суми Вкладу банк відкрив вкладний (депозитний) рахунок №26300007604141. Відповідно до умов Договору, а саме п. 1.2, п. 3.2.2, Позивач вніс зазначену у Договорі грошову суму вкладу 46028,07 грн. на вкладний рахунок що підтверджується довідкою "Про Рух коштів по рахунку" та квитанцією №84508 від 03.06.2014 року. На виконання умов договору 12 серпня 2014 року Позивач звернувся до установи банка з письмовою заявою, у зв'язку з закінченням строку дії договору з вимогою повернути суму вкладу в повному обсязі та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частинами 1 та 2 ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Аналогічні положення передбачені п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577. Згідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ч.1 ст.1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Постановою Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.09.2914 року №90 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКТАБАНК", згідно з яким з 17.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУТ "АКТАБАНК". Тимчасову адміністрацію в ПАТ "АКТАБАНК" запроваджено строком на три місяці з 17.09.2014 по 17.12.2014 року. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у цих правовідносинах. Пунктом 16 ст.2 цього Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Тому, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми вказаного Закону ж спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст.36 вказаного Закону України Відповідно до ч.5 ст.36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання або неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст.52 Закону України "Про банки та банківську діяльність", та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобовязання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом. Частиною 8 ст.91 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги про зобовязання банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури. Частиною 6 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюються на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. 23.12.2014 року позивачу було виплачено суму в розмірі 28063,34 грн., що підтверджується меморіальним ордером №307119 від 23.12.2014 року та №307120 від 23.12.2014 року. Згідно виписки по картковому рахунку позивача №26255000104113 за період з 01.01.2014 року по 28.01.2015 року баланс на кінець періоду, тобто станом на 28.01.2015 року складає 0 грн. Таким чином позивач отримав від відповідача суму заборгованості в повному обсязі. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Будь-яких доказів того, що невиплата відповідачем позивачу грошових коштів по договору депозиту створила ситуацію, яка могла стати небезпечною для його життя чи здоровя, суду позивачем не надано, тому вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача, задоволено бути не може. Стосовно стягнення з відповідача суми витрат на консультаційну та юридичну допомогу суд виходить з наступного, 08.09.2014 року між позивачем та ТОВ "Європейська оціночна компанія" в особі [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг. Відповідно п. 4.1. на надання послуг Замовник повинен сплатити винагороду Виконавцю у сумі 1000 грн. Однак ніякого підтвердження сплати вартості юридичних послуг суду не надано, тому в даній частині позовних вимог також слід відмовити. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі. Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Оскільки в ПАТ "Актабанк" розпочато процедуру ліквідації, в зв'язку з чим судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed