Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду за участю заінтересованої особи Бершадського районного відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою про встановлення факту смерті з тих підстав, що як стверджує вона з 14.11.1970 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Після одруження вони постійно проживали та були зареєстровані [INFO]. 18.05.2017 року її чоловік [PERSON] помер в м. Луганськ. На момент смерті її чоловіка м. Луганськ перебував та перебуває досі в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим вона була позбавлена можливості отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідної форми або фельдшерську довідку про смерть, форма яких затверджена наказом МОЗ України, а також була позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка від органу реєстрації актів цивільного стану України на території м. Луганськ. За таких обставин довідку про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть їй було видано лікарем "Луганської міської багатопрофільної лікарні № 4", захопленої та взятої під контроль "ЛНР". Також аналогічним чином їй "Каменнобродским отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики" було видано "Свидетельство о смерти І-ВВ № 035727", в яких зазначено дату смерті [PERSON] 18.05.2017 року, місце смерті - м. Луганськ. Вона тимчасово проживає [INFO] та була взята на облік як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. При зверненні до Бершадського районного відділу ДРАЦС у Вінницькій області для державної реєстрації смерті чоловіка та отримання свідоцтва про його смерть їй було надано письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка. Встановлення факту смерті в судовому засіданні є єдиною передбаченою законом підставою реєстрації факту смерті [PERSON], що має вирішальне значення для реалізації нею спадкових прав та прав на пенсійне забезпечення у разі втрати годувальника. Просить встановити факт смерті [PERSON], який був зареєстрований у [INFO] та помер 18.05.2017 року в м. Луганськ. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, заяву про встановлення факту смерті підтримує. Представник заінтересованої особи Бершадського районного відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог та про необхідність їх задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 18.05.2017 року в м. Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 035727, виданого "Каменнобродским отделом записей актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики". Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Надане заявницею свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 035727, видане "Каменнобродським відділом ЗАГС Луганського міського управління юстиції міністерства юстиції Луганської Народної Республіки", підтверджує факт смерті [PERSON] 18.05.2017 року, однак не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органом державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується відмовою Бершадського районного відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Вінницькій області у проведенні державної реєстрації смерті. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її колишнього чоловіка у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують цей факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, що унеможливлює в подальшому оформлення ним спадкових прав. Отже, оцінюючи усі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може у інший спосіб реалізувати свої спадкові права та право на пенсійне забезпечення у разі втрати годувальника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доведеність заявником факту смерті [PERSON], у зв'язку з чим заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ст. 256 ч.1 п.8, ст. 257-1 ЦПК України,

Outcome: approved