Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Головний лікар Липовецької ЦРЛ звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] терміном на три місяці на стаціонарне лікування в відділення легеневого туберкульозу для дорослих №3 (примусового лікування) на базі ВОСТМО "Фтизіатрія". Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник вказує, що [PERSON] є бактеріовиділювачем розповсюдження хвороби туберкульоз, у звязку з чим йому необхідно пройти лікування. Хворий неодноразово відмовлявся проходити стаціонарне лікування, чим порушує протиепідемічний режим та ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. [PERSON] в судове засідання не викликався, оскільки відповідно до даних протитуберкульозного диспансеру в епідеміологічному відношенні хворий небезпечний для оточуючих. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 08.05.2018 року рішенням Обласної центральної лікарської консультативної комісії (далі ЦЛКК) Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного обєднання "Фтизіатрія" (далі ВОСТМО "Фтизіатрія") [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [INFO], вул. 40-річчя Перемоги, 10/1) встановлено діагноз: МТРБ (17.11.17 р.) легень (дилем.) Дестр+МБТ+М-МГ-риф-К+резист 1+(HRZS) резист 2+(Ofx Mfx Lfx) гіст 0 кат 4 (РТБ) аг 4 (17) та винесено рішення про те, що пацієнт потребує стаціонарного лікування в умовах ВОСТМО "Фтизіатрія" терміном три місяці, оскільки є бактеріовиділювачем та становить загрозу для суспільства. Проходити стаціонарне лікування хворий неодноразово відмовлявся, чим порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Згідно статті 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" (далі Закон №2586-ІІІ), туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Інфекційний контроль за туберкульозом - система організаційних, протиепідемічних та профілактичних заходів, встановлена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя, у стандарті інфекційного контролю за туберкульозом, спрямована на запобігання виникненню туберкульозу та зниження ймовірності інфікування мікобактеріями туберкульозу осіб у лікувально-профілактичних закладах, місцях довгострокового перебування людей та проживання хворих на туберкульоз. Ізоляція - відокремлення від оточуючих особи, хворої на заразну форму туберкульозу, з метою унеможливлення передачі інфекції іншим особам, надання медичної допомоги та здійснення контролю за дотриманням протиепідемічного режиму цією особою. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону №2586-ІІІ, хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму. Порядок здійснення госпіталізації та лікування осіб, які хворіють на соціально небезпечні захворювання (туберкульоз, психічні, венеричні захворювання, СНІД, лепра, хронічний алкоголізм, наркоманія), в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України (стаття 55 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоровя"). Згідно статті 11 Закону №2586-ІІІ, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] є бактеріовиділювачем і становить загрозу розповсюдження хвороби, з метою запобігання поширенню туберкульозу, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусової госпіталізації хворого до протитуберкульозного закладу, у звязку з чим заяву слід задовольнити.

Outcome: approved