Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто» (далі відповідач) про стягнення з ТОВ «Авто Просто» на його користь сплачених на виконання нікчемного правочину - угоди № 377184 від 11 грудня 2011 року коштів в сумі 28 202, 77 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання укладеної угоди позивачем внесено на рахунок відповідача 28 202, 77 грн., однак автомобіль він не отримав, вказав, що угода та додатки до неї укладені із застосуванням нечесної підприємницької практики та пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачу системи послуг, спрямованих на придбання товарів за сплачені кошти виключно за рахунок залучення інших споживачів, що заборонено ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", а тому вважає такий договір є недійсним. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав письмові пояснення та заперечення проти позову, просив розгляд справ проводити за його відсутність та у задоволенні позову відмовити (а.с.33-39). Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2011 року між сторонами укладено угоду № 3771184 в рамках створеної ТОВ "Авто Просто" в Україні системи продажу автомобілів "АвтоТак", відповідно до якої відповідач взяв на себе зобов'язання надати позивачу систему послуг на придбання автомобіля Chery M11 вартістю 104 720,00 грн., а позивач зобов'язався щомісячно сплачувати платежі, передбачені додатками №№ 1, 2 до Угоди (а.с. 8-15). На виконання умов Угоди [PERSON] сплатив 3 769,92 грн., як плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи АвтоТак та щомісячних внесків на суму 24 432,85 грн., всього - 28 202,77 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи (а.с. 16-28). Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, цей Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає в тому числі у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Згідно постанови Верховного Суду України від 23 травня 2012 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа №6-35цс12), яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з цим рішенням (ст.360-7 ЦПК України), зазначено, що сплата коштів не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, формування особою без залучення власних коштів групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи, є такою, що вводить споживача в оману. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, наведені вище норми встановили недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У цьому разі кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (введено в дію з 09 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п. 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» (Розпорядження № 1676)) (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови (Розпорядження № 1676) закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу ліцензійних умов (Розпорядження № 1676) слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 ліцензійних умов (Розпорядження № 1676) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Відповідно до додатку № 2 Угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг Авто Просто з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатка № 2 до угоди), і відповідно до платежів, здійснених са Отже отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Як вбачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття «пірамідальна схема» та «придбання товарів у групах». Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності «пірамідальної схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» - це товарність схеми, тобто передбачене надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш «активними», за умови виконання ними умов договору. Оскільки угода між сторонами укладена 11.12.2011 року, а зміни до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, введені в дію з 09 січня 2012 року, судом установлено порушення прав позивача, як споживача послуг «Авто Просто». Права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на його користь сплачених коштів за угодою № 377184 від 11 грудня 2011 року у розмірі 28 202,77 грн. Згідно із вимогами ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Outcome: approved