Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

06 червня 2017 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", в якому просив зобов'язати Олександрівський РЕМ ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» негайно та безкоштовно підключити його будинок до електричної мережі. Уточнив свої вимоги 19 червня 2017 року позивач зазначив, що у 2001 року у нього стався конфлікт з працівниками Олександрівського РЕМ , які незаконно проникли до його домоволодіння та відключили електричну енергію. На його численні звернення до міліції, прокуратури , представників відповідача постачання електричної енергії до теперішнього часу поновлено не було. Працівники відповідача обґрунтовували відключення спочатку наявним у нього боргом за спожиту електричну енергію, а потім заявили, що у нього в будинку мале місце самовільне підключення, хоча він самовільно до мережі електропостачання не підключався, використовував автономне живлення від акумуляторів, що надає йому можливість користуватись освітленням та телевізором. Акумулятори він заряджає у знайомих. На теперішній час електропостачання йому не підключають у зв'язку з тим, що начебто у нього є заборгованість з енергопостачання у розмірі 3000 грн., хоча позов про її стягнення був заявлений відповідачем лише у 2016 році та у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Просив зобов'язати Олександрівський РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підключити його будинок до мережі електропостачання негайно та безкоштовно. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 2 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційний скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги. Зазначає, що його будинок був відключений незаконно, будь-яких доказів про наявність заборгованості на період відключення відповідач не надав, він до відключення оплачував надані послуги, а тому вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи апеляційної скарги повністю підтримав та просив її задовольнити, рішення суду скасувати. Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду залишити без змін. Апеляційний суд заслухав доповідача, сторони,вивчив матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, позивач з 1991 року мешкає у будинку за адресою Донецька область, Олександрівський район , с. Дмитро-Дар'євка, вул. Комунарів, 28. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2004 року є власником цього житлового будинку. З відповіді начальника Олександрівського ЦОК ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго » [PERSON] від 17.07.2017 року вбачається, що 17.01.2001 року було проведено відключення від електричної мережі житлового будинку, що розташований за адресою: с. Дмитро-Дар'євка, вул. Комунарів 28, на підставі заборгованості за спожиту електричну енергію. Який саме розмір заборгованості існував на час відключення встановити неможливо в зв'язку із строком давності. На теперішній час заборгованості за спожиту електричну енергію не існує.Однак, рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 11.09.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто 1119,19 грн. в рахунок відшкодування шкоди. (а.с. 49). Згідно відповіді начальника абонентської служби енергонагляду Олександрівського РЕМ від 27.11.2007 року на заяви позивача від 12.11.2007 року та 22.11.2007 року повідомлено, що відновлення електропостачання у будинку можливе лише після сплати суми нарахованої по акту про порушення від 27.03.2006 року у розмірі 1119,19 грн., ремонту, установки та опломбування лічильника, а також послуг з підключення. (а.с. 50). Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 11.09.2008 року, з [PERSON] на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" було стягнуто в рахунок відшкодування завданих збитків 1119,19 грн. (а.с.31). Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 02.10.2008 року виконання даного рішення за заявою відповідача було відстрочено на 1 рік у зв'язку з скрутним матеріальним становищем боржника та на теперішній час рішення суду не виконано. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач у позові питання про визнання будь-яких дій неправомірними не заявляв, надання послуг енергопостачання за законом можливо лише на підставі відповідного договору, з дотримання обовязкових умов щодо встановлення засобу обліку, його облаштування, оплати послуг по підключенню. Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. З урахуванням ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суду суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, ті якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані , які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам закону не відповідає. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом,звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічне положення міститься і у частині 1 ст.3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вони посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР та «Правилами користування електричною енергією для населення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р. (в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є, в тому числі, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку. Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акту енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих [PERSON]), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення та до методики, затвердженої НКРЕ. Пункт 35 [PERSON] містить виключний перелік підстав, коли електропостачальник має право відключити споживача від енергопостачання. Електропостачальник має право відключити споживача у разі: - самовільного підключення до електричної мережі; - розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби ; - порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих [PERSON]; - неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; - невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; - зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання електропостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження електропостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Згідно пункту 36 [PERSON] відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих електропостачальнику. У разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяць за умови відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію. Згідно відповіді ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 17.07.2017 року відключення будинку позивача від енергопостачання мале місце 17 січня 2001 року через наявність заборгованості, розмір якої встановити неможливо. На теперішній час заборгованість відсутня. З позовом про стягнення цієї заборгованості відповідач до суду не звертався. Як вбачається з відповіді ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» від 24.10.2017 року відносно позивача та членів його родини складалися наступні акти про порушення: № 026848 від 27.03.2006 року на суму 1119,19грн., №034831 від 20.10.2009 року на суму 2791,36 грн., №145623 від 10.02.2012 року на суму 3882,20грн., №184607 від 14.10.2013 року на суму 3321,50 грн. та № 194083 від 10.11.2015 року на суму 5464,82 грн. Що стосується акту № 026848 від 27.03.2006 року на суму 1119,19грн., то рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 11.09.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" було стягнуто в рахунок відшкодування завданих збитків 1119,19 грн. За актом №184607 від 14.10.2013 року рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 11 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ ДТЕК «Донецькобенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми збитків відмовлено. На теперішній час у провадженні Олександрівського районного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків за актом № 194083 від 10.11.2015 року на суму 5464,82 грн. Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем -ПАТ «Донецькобленерго» належними доказами не було доведено правові підстави відключення домоволодіння позивача від енергопостачання у 2001 році, підстави для відключення , визначені у пункті 35 [PERSON] користування електричною енергією для населення судом встановлені не були. Всі інші порушення позивачем [PERSON] користування електричною енергією для населення були виявлені пізніше та відповідно до вимог [PERSON] користування електричною енергією для населення можуть бути самостійною підставою для відключення енергопостачання. Правомірність відключення домоволодіння позивача від енергопостачання у 2001 році судом встановлена не була. Ті обставини, що позивач не заявляв самостійні вимоги про визнання дій відповідача в цієї частині неправомірними не позбавляють його права на судових захист. Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач фактично оспорює неправомірність відключення його будинку від енергопостачання у 2001 році та просить зобовязати відповідача поновити енергопостачання, тому суд вирішуючи позовні вимоги про відновлення енергопостачання в межах розгляду справи має дати правову оцінку правомірності такого відключення. Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, що відновлення енергопостачання можливо лише у разі погашення заборгованості та оплати витрат на повторне підключення, оскільки судом не було встановлено наявність такої заборгованості на момент відключення у 2001 році, а відповідно ї відсутні підстави для відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони всі понесені та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи , що позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 1360 гривень, він підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved