Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON]В, треті осооби - Верховинський районний відділ державної виконавчої служби, [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № IFWGK0000008 від 16.05.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач 17.05.2006 року уклали договір іпотеки, який зареєстрований в реєстрі за №915 від 17.05.2006 року. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 156.10 м.кв. , який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Косівською ноторіальною конторою в Івано-Франківській області 12.05.2006 року по реєстру №770, зареєстрованого Коломийським бюро технічної інвентаризації за №10640144. В ході роботи, спрямованої на погашення заборгованості по кредиту та необхідністю проведення додаткових заходів встановлено, що ВДВС Верховинського районного управління юстиції 29.01.2010 року накладено арешт на все майно відповідача, про що внесено дані до відповідних державних реєстрів. Представником ПАТ КБ "ПриватБанк" було подано клопотання про звільнення майна з під арешту до відділу ДВС , однак жодної відповіді він не отримав, а тому просить суд зобов'язати ВДВС Верховинського районного управління юстиції зняти всі наявні арешти з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачу [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснивши, що умови кредитного договору, укладеного між ним та позивачем можуть бути на даний час виконані тільки шляхом звернення стягення на житловий будинок, який знаходиться в іпотеці. Третя особа - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила. Представник третьої особи - ВДВС Верховинського РУЮ Мартищук Г.Ф. в судове засідання не заявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши відповідача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] (у 2013 році змінено прізвище на "[PERSON]") було укладено кредитний договір № IFVWGK 00000008, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти на строк до 13.05.2021 року включно у розмірі 25000,00 дол. США на купівлю житлового будинку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,21 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом щомісяця в період сплати з 15 по 20 число кожного місяця (а.с. 12-16). В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 17.05.2006 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого він надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, належні йому на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2006 року №770 (реєстраційний номер об'єкта 10460336) та земельну ділянку загальною площею 0,12 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-11). Заочним рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2013 року було частково задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFVWGK 00000008 від 16.05.2006 року в розмірі 26203,32 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ, на момент подачі позову до суду складало - 209364,52 грн. звернуто стягнення на вищевказані предмети іпотеки (а.с. 20-23). Зазначене рішення набрало законної сили, тому відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені в судовому засіданні, не підлягають доказуванню в суді. Як слідує із листа ВДВС Верховинського РУЮ від 26.05.2016 року за вих№ 1313 29.01.2016 року державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження в користь стягувачів винесено постанову про арешт майна боржника, оголошено заборону на його відчуження та внесено відповідні записи до реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна (а.с.58). Згідно ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладання договору застави. Як було встановлено в судовому засіданні у позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло право застави 17.05.2006 року, а арешт відділом ДВС Верховинського районного управління юстиції на предмет іпотеки був накладений пізніше. Крім того, згідно ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 1 Закону України "Про заставу" предбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Оскільки заставодержателем згідно договору іпотеки від 17.05.2006 року є ПАТ КБ "ПриватБанк" і рішенням Верховинського районного суду від 08.05.2013 року позивачу було надано всі повноваження необхідні для реалізації заставленого майна згідно договору іпотеки, тому вимога про звільнення з-під арешту предмета іпотеки - житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності відповідачу [PERSON] підлягає до задоволенні. Разом з тим, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, шляхом звільнення іпотечного майна з під арешту, накладеного постановою ВДВС Верховинського РУЮ від 29.01.2010 року, а не шляхом зобов'язання третьої особи зняти всі наявні арешти на це майно як вказано у позові.

Outcome: partial