Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Однак, сімейні відносини у сторін не склалися, тому 11 серпня 2014 року шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні відносини припинилися з червня 2013 року. З цього часу, відповідач не підтримує жодних стосунків, не цікавиться її життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав. З підстав, викладених вище, позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дочки [PERSON], [INFO], а також визначити місце проживання дитини з матір'ю [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши надані докази, та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що із 05 серпня 2006 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Батьком у свідоцтві про її народження записаний [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 13 червня 2017 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області надано висновок № 1-18/1388, в якому орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських прав (а.с. 9-10). Також, зі змісту вищевказаного висновку встановлено, що відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.03.2017 р. № 1-1/3231, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради, [PERSON] зареєстрована разом із малолітньою донькою [PERSON], [INFO], у будинку [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 24.09.2015 року, складеного депутатом Броварської міської ради VI скликання, з'ясувалося, що батько дитини [PERSON] у будинку не проживає, ніяких зав'язків з сім'єю не має, фінансово не допомагає сім'ї, з дитиною не спілкується. Матеріалами справи встановлено, що малолітня [PERSON], 2010 р.н. навчається в Броварській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 7 в ІД класі. Вихованням дитини займається мама, [PERSON] Вона відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням доньки. Батько в школі не разу не з'являвся, вихованням дитини не цікавився, що засвідчено у довідці від 21.03.2017 року № 88, виданої директором школи. Відповідно до характеристики, наданої класним керівником та директором школи, [PERSON] навчається у школі з 1 вересня 2016 року. Належну увагу вихованню доньки приділяє мама, [PERSON] За час навчання дитини в школі батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не цікавився досягненнями доньки. Відповідно до характеристики психоемоційного стану дитини, [PERSON] розповіла, що живе разом із мамою, дідусем та бабусею. Дівчинка зауважила, що дідуся називає татом. Валерія розповіла, що свого тата вона пам'ятає, але бачила його давно, коли їй було три-чотири роки. Тата звати [PERSON], живе він в Росії. На запитання « чи дзвонить тато по телефону?» Валерія відповіла, що тато не дзвонить. За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного вбачається, що відповідач належним чином не виконує обов'язки по утриманню своєї дочки, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не проявляє бажання зустрічатися з дочкою, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю [PERSON] задоволенню не підлягає, так як вона є необґрунтованою та не підтвердженою жодними доказами. Крім того, матеріалами справи встановлено, що дитина проживає з матір'ю і будь-який спір щодо місця її проживання відсутній, тому такі позовні вимоги є передчасними. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: partial