Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-29 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позові зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями за адресою [ADDRESS] . Однак, правовстановлюючий документ на вище вказаний житловий будинок, а саме свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок від 18.01.1996 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не засвідчений підписом посадової особи, яка його видала та не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ, а саме Баратівською сільською радою, у зв"язку з чим Снігурівською державною нотаріальною конторою їй відмовлено в оформленні спадкових прав. Враховуючи наведене, а також те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Баратівської сільської ради, яка у процесі розгляду справи об"єдналася у Горохівську сільську об"єднану територіальну громаду, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в м.Херсоні помер [PERSON] , про що 18 серпня 2017 року в Книзі реєстрації смертей Снігурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області вчинено актовий запис №241 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності за [PERSON] на вказаний будинок 18 січня 1996 року зареєстровано в Снігурівському БТІ на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок, виданого 18 січня 1996 року Баратівською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Баратівської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1995 року, що записано в реєстрову книгу №17 під реєстровим №158 (а.с.16-17). Рішенням Баратівської сісльської ради Снігурівського району Миколаївської області №6 від 16.07.2003 року "Про уточнення назв вулиць, нумерації будинків та присадибних ділянок", житловому будинку та земельній ділянці, що розташовані в с.Новософіївка Снігурівського району Миколаївської області і належить [PERSON] , вирішено змінити номер по [ADDRESS] (а.с.32). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його донька - позивачка у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк. Родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження позивачки (дошлюбне прізвище " [PERSON] ") серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 1963 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області за актовим записом №154 від 02 листопада 1963 року (а.с.14); копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018777401 сформованого 29 вересня 2017 року (а.с.19). Як вбачається з копії спадкової справи №495/2017, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі 18 листопада 2017 року, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] Інші спадкоємці за законом [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син) відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. 20 березня 2019 року державним нотаріусом Коваль Ю.В. позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що складається з земельної ділянки площею 2,9638 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, який зареєстровано в реєстрі за №203 (а.с.39-54). Інші спадкоємці відсутні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 20 березня 2019 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. винесла постанову, якою відмовила [PERSON] у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв"язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства (а.с.18). 18 грудня 2019 року рішенням №50308218 державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] позивачці також відмовлено у державній реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відсутності печатки голови виконкому та підпису його посадової особи у свідоцтві про право власності на житловий будинок . За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав та їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з п.16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (далі -Інструкція), до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Крім того, вказана Інструкція передбачала реєстрацію будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги одночасно тлумачити їх зміст. При цьому, належність спадкодавцю спірного майна підтверджується довідками начальника Снігурівської філії КП ММБТІ Волосатової Н.І. від 07 жовтня 2019 року №93 та 24 грудня 2019 року №85, згідно з якими право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Баратівською сільською радою 18.01.1996 року, право власності зареєстровано 18 січня 1996 року у Книзі 17 за №158; самовільно побудованих будівель не зареєстровано, а також копією витягу з погосподарських книг Баратівської сільської ради на 1967-2016, з якого вбачається, що головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] , значиться [PERSON] . За даними технічного паспорту на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , виготовленого Снігурівським БТІ станом на 05 грудня 2019 року, власником вказаний [PERSON] , будинок складається з житлового будинку А-1, сарай Б-1, гараж В-1, кухня Ж-1, сіни ж-1, сарай Д-1, погріб Г-1, вбиральня О-1, забор №1, ворота №2, басина №3. Загальна площа приміщень 71,5 кв.м., житлова - 43,5 кв.м.,допоміжна - 19,8 кв.м. Рік забудови 1970. Крім того, померлому [PERSON] належала земельна ділянка для обслуговування вище вказаного житлового будинку площею 0,28 га, розташована на території Баратівської сільської ради в межах с.Новософіївка, згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого 11 жовтня 1993 року Баратівською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №110 (а.с.21-24). Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 11 жовтня 2019 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку на спірний житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування відсутні. Остільки, позивач довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. На прохання позивача суд не стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved