Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

19 лютого 2019 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним свідоцтв про право власності, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 5 лютого 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] та рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 22 листопада 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] визнано неправомірними. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,4800 та наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства на території Підгірцівської сільської ради у [ADDRESS] . Вищезазначеним рішенням суду визнано, що позивач у 2003 році набув в законний спосіб право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства призначення площею 0,4800 га, яка розташована на території с. Романків Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. На підставі скасованих рішень відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Відтак позивач був змушений звернутись до суду за захист порушених його прав. Ухвалою судді від 22.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 11 липня 2019 року винесено ухвалу про витребування з Управлінні Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, (08700, Київська область м. Обухів вул. Малишка,1) належним чином завірену копію державного акту або свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,1415 га кадастровими номерами 3223186803:02:014:0084, що розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району та належить [PERSON] та земельну ділянку площею 0,1415 га кадастровими номерами 3223186803:02:014:0085, що розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району та належить [PERSON] . 01 жовтня 2019 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 24 жовтня 2019 року винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про роз`єднання кількох вимог поєднаних в даному провадженні. 11 грудня 2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. Представник позивач, позивач в судовому засідання заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та зазначили, що на даний час є рішення суду, яке набрало законної сили, але існують порушення права власності позивача. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, та повідомили, що обставини викладені в позовній заяві є безпідставними та не обґрунтованими. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності та законності його права на земельну ділянку, а також не навів будь-яких фактів та не надав доказів порушення його права на земельну ділянку. Інші особи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши представників сторін, позивача, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2018 року рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 5 лютого 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] та рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 22 листопада 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] визнано неправомірними. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,4800 та наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства на території Підгірцівської сільської ради у [ADDRESS] . Вищезазначеним рішенням суду визнано, що позивач у 2003 році набув в законний спосіб право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства призначення площею 0,4800 га, яка розташована на території с. Романків Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Згідно норм ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі скасованих рішень відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право власності на земельні ділянки. [PERSON] отримала - свідоцтво про право власності, серія та номер 18088310 виданий 21.02.2014 року Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 297960132231 площею 0,1415 га кадастровий № 3223186803:02:014:0085, яку зареєстровано 18.12.2013 Управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області. [PERSON] отримав - свідоцтво про право власності , серія та номер 18090069 виданий 21.02.2014 року Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 297992632231 площею 0,1415 га кадастровий № 3223186803:02:014:0084, яку зареєстровано 18.12.2013 Управлінням Держземагенства в Обухівському районі Київської області. Відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Київської області; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20471532231 про право власності [PERSON] внесено на підставі рішення Підгірдівської сільської ради Обухівського району Київської обл. XXXIII сесія VI скликання виданий 05.02.2013 Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-3200096532013, виданий 18.02.2013 Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської обл.; 0,1000 га кадастровий номер 3223186803:02:014:0076 цільове призначення - для індивідуального садівництва. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.02.2013 року за [PERSON] на підставі Рішення Підгірцівської сільської ради Київської області XXXIII сесія VI скликання виданий 05.02.2013 Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-3200096772013, виданий 1&.02.2013 Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської обл.; площею 0,1000 га кадастровий номер 3223186803:02:014:0077 цільове призначення - для індивідуального садівництва. Вищезазначена інформація про право власності відповідачів була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру і заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі рішень Підгрцівської сільської ради від 5 лютого 2013 року «Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] та від 22 листопада 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] які рішенням Обухівського районного суду від 12.06.2018 року, що набрало чинності, визнано неправомірними. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,4800 та наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства на території Підгірцівської сільської ради у [ADDRESS] , що підтверджується: на земельну ділянку площею 0,2300 державним актом про право власності на земельну ділянку серії КВ № 079957 виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2003 року, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1417. На земельну ділянку площею 0,2500 державним актом про. право власності на земельну ділянку серії КВ № 079959 виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2003 року, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №904: Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2003 року укладеним між позивачем та [PERSON] посвідченим приватним нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Кравченко Л.Г. Згідно норм ст. 328 ЦК, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 90 ЗК, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню у порядку, встановленому законом. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту земельних прав наведено в частині третій статті 152 ЗК України. Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З набранням чинності Законом України від 07 липня 2011 року N 3613Л/І "Про Державний земельний кадастр" (Закон N 3613Л/І) та постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року N 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" (Постанова N 1051) право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" без оформлення державних актів. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний акт - це документ, що посвідчує право на земельну ділянку, із визнанням недійсним якого без внесення до державного реєстру відповідного запису щодо належного власника або землекористувача, спір про право може бути не вирішеним. У випадку коли позивач стверджує про порушення свого права постійного користування частиною земельної ділянки особою, яка володіє нею шляхом державної реєстрації за собою права власності (права користування) цієї спірної частини; право позивача може бути захищено шляхом подання позову про визнання права (пункті частини другої статті 16 ЦК України), витребування нерухомості з володіння, усунення перешкод у користуванні майном (статті 387, 388, 391, 396 ЦК України) чи іншим способом відповідно до закону. Згідно ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів визначені у статті 311 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом,,але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до норм ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином,відповідно до наданих суду матеріалів відповідачі не могли законно набути права приватної власності на спірні земельні ділянки. Натомість, вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного. Юридичне оформлення права власності відповідачів на землю стало можливим внаслідок прийняття Підгірцівською сільською радою Обухівського району Київської області рішень від 5 лютого 2013 року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] та від 22 листопада 2о)з року « Про заяви громадян» відносно затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] , які визнані неправомірними рішенням Обухівського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року, що набрало чинності. У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на Підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Вищезазначений спосіб захисту порушеного права викладено у правовій позиції Великої палати Верховного Суду України у справі N2 925/1265/16 у Постанові від 22.08.2018 року. Якщо земельна ділянка має кадастровий номер, то відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру. У разі визнання державного акта недійсним, необхідно скасовувати відповідну реєстрацію в кадастрі. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч. 10 ст. 241 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України рід 17 жовтня 2012 р. №1051. Таких підстав є лише дві: 1. у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання 2. коли протягом року з дня здійснений державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. З врахуванням вищевикладених обставин справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх взаємний зв`язок в сукупності приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки іншого (окрім судового) порядку для захисту своїх прав позивач не має. У зв`язку з задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2560 грн. 00 коп., що документально підтверджено. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved