Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Перший заступник прокурора Миколаївської області 21 липня 2016 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив: -\~визнати незаконними та скасувати рішення Коблівської сільської ради від 19 вересня 2012 року №28, від 14 грудня 2012 року №9, від 26 грудня 2012 року №10 та від 26 грудня 2012 року № 10 в частині затвердження проекту землеустрою та надання безоплатно у приватну власність земельних ділянок відповідно [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; -\~визнати незаконними та скасувати рішення Коблівської сільської ради від 14 грудня 2012 №25, від 26 грудня 2012 року № 11 та від 25 квітня 2014 року № 25 в частині затвердження проекту землеустрою та зміни цільового призначення зазначених земельних ділянок на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; - визнати недійсними та скасувати видані [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами, відповідно, 4820982200:12:046:0002, 4820982200:12:046:0248, 4820982200:12:046:0318, 4820982200:12:046:0276; - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності №45275538, видане 07 жовтня 2015 на імя [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0113, та витребувати від [PERSON] зазначену земельну ділянку у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації. Прокурор обгрунтовує заявлені вимоги тим, що на момент прийняття рішень Коблівської сільської ради про надання безоплатно у приватну власність земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначені земельні ділянки належали до земель державного лісового фонду урочища "Коблеве" Березанського лісництва квартал 39, виділи 14, 15, які перебували у постійному користуванні ДП "Очаківське ЛМГ", а тому належним власником земель була держава в особі Березанської районної державної адміністрації, тобто Коблівська сільська рада прийняла ці рішення з перевищенням своїх повноважень; всупереч вимогам ст.ст.116, 141, 149 ЗК України вилучення спірних земельних ділянок із користування ДП "Очаківське ЛМГ" Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області, до повноважень якої віднесено вирішення зазначеного питання, не відбулось; погодження Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення, необхідність якого передбачена ч.8 ст.118, ч.3 ст.186-1 ЗК України, не надавалось; розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р було зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Крім того, спірні земельні ділянки розташовані у межах прибережної захисної смуги Чорного моря та може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише у користування для спеціально визначених цілей; будівництво будь-яких споруд, крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних у межах пляжної зони заборонено нормами Водного та Земельного кодексів України; будівельними нормами і правилами та містобудівною документацією у зоні рекреації, де розміщена спірна земельна ділянка, на час її надання у власність для ведення особистого селянського господарства та садівництва було заборонено будівництво об"єктів, крім баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, пляжів, пам"яток археології, заказників пам"яток культури. Цільове призначення земельної ділянки на момент відведення (землі сільськогосподарського призначення) та після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації, що, згідно з ч.7 ст.118 ЗК України, мало бути підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки. Крім того, прокурор вважає, що відповідачі фактично не мали наміру ведення особистого селянського господарства та садівництва, оскільки цільове призначення наданих їм у власність земельних ділянок було невдовзі змінене на будівництво та обслуговування об"єктів туристичної інфраструктури і закладів громадського харчування, а тому відповідачі отримали безоплатно земельні ділянки для цілей, не передбачених ст.121 ЗК України, уникнувши процедури публічних торгів, яка встановлена ст.ст.124, 134 ЗК України для отримання громадянами у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування об"єктів рекреаційного призначення. У зв"язку з незаконністю оскаржуваних рішень Коблівської сільської ради прокурор просив визнати недійсними та скасувати видані на їх підставі державні акти на право власності на земельні ділянки. Оскільки надані відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельні ділянки у подальшому відчужено за договорами дарування [PERSON] та у подальшому об"єднано в одну земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0113, на яку [PERSON] 07 жовтня 2015 року отримано свідоцтво про право власності № 45275538, прокурор просить на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України витребувати земельну ділянку у [PERSON] на користь власника Березанської районної державної адміністрації та скасувати зазначене свідоцтво про право власності як таке, що посвідчує право власності, що виникло на підставі незаконних рішень Коблівської сільської ради. У судове засідання прокурор не з"явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову. Представники Березанської райдержадміністрації, третьої особи ДП "Очаківське ЛМГ", відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання двічі не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином повістками. \~ \~ \~Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коблівської сільської ради від 19 вересня 2012 року № 28 затверджено проект землеустрою та надано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3000 га у с.Коблеве для ведення особистого селянського господарства (а.с.20). 14 грудня 2012 року Коблівською сільською радою затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення земельної ділянки, належної [PERSON], з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.21). 25 грудня 2012 року [PERSON] отримано державний акт на право власності серії ЯО №303899 на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0002 (а.с.38). Рішенням Коблівської сільської ради від 14 грудня 2012 року №9 затверджено проект землеустрою та надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1200 га у с.Коблеве для ведення садівництва, а у подальшому рішенням Коблівської сільської ради від 26 грудня 2012 року №11 затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки з ведення садівництва на будівництво та обслуговування оюєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.22-23). 29.12.2012 [PERSON] отримано державний акт на право власності серії ЯК №788944 на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0248 (а.с.40). Рішенням цієї ж ради від 26 грудня 2012 року №10 затверджено проект землеустрою та надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3500 га у с.Коблеве для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). 29 грудня 2012 року [PERSON] отримано державний акт на право власності серії ЯК №789573 на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0318 (а.с.41). Рішенням Коблівської сільської ради від 25 квітня 2014 року №25 затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення земельної ділянки, належної [PERSON], з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування об"єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.17). Рішенням Коблівської сільської ради від 26 грудня 2012 року №10 затверджено проект землеустрою та надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,7300 га у с.Коблеве для ведення особистого селянського господарства (а.с.18). На підставі зазначеного рішення [PERSON] 29 грудня 2012 року отримано державний акт на право власності серії ЯК№808907 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0276 (а.с.39). Рішенням Коблівської сільської ради від 25 квітня 2014 року №25 затверджено проект землеустрою та змінено цільове призначення земельної ділянки, належної [PERSON], з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.19). Відповідно до договорів дарування від 19.04.2015 №591, від 21.04.2015 №№ 600, 648 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подаровано належні їм земельні ділянки з кадастровими номарами 4820982200:12:046:0002, 4820982200:12:046:318, 4820982200:12:046:0248 [PERSON], у подальшому зазначені земельні ділянки об"єднано з земельною ділянкою з кадастровим номером 4820982200:12:046:0276, належною [PERSON], в одну земельну ділянку загальною площею 1,5 га з кадастровим номером 4820982200:12:046:0113 (а.с.42). 07 жовтня 2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ видано [PERSON] свідоцтво про право власності №45275538 на вказану земельну ділянку, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №11515018 (а.с.60-61). Нерухоме майно на спірній земельній ділянці відсутнє, що підтверджено довідкою Коблівської сільської ради (а.с.36). Спірна земельна ділянка знаходиться в прибережній захисній смузі Чорного моря на приблизній відстані від урізу води Чорного моря 80-90 м. до південної межі, 150-160 м. до північної межі (а.с.47). У 2012 році спірні земельні ділянки входили до державного лісового фонду ДП "Очаківське ЛМГ" (а.с.43, 44). Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~\~ \~ Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної\~ ділянки\~ із\~ земель державної або комунальної власності для ведення\~фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення\~\~ земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у\~користуванні\~ інших осіб). \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до норм ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні\~громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. \~ \~ \~\~ Статтями 116, 141, 149 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом; вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до ч.5 ст.149 ЗК України районні\~ державні\~ адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною девятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільсько-господарського використання; ведення водного\~господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної\~громади району\~(шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті. Відповідно до статті 21 Закону України Про місцеві державні адміністрації, статті\~31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено, зокрема передачу у власність, надання у постійне користування для ведення лісового господарства земельних лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території (п.4). При цьому ч.3 ст.149 ЗК України визначено, що сільські ради наділені повноваженнями вилучати земельні ділянки лише комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб. Крім того, відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства (ч.3 ст.186-1 ЗК України). Згода на вилучення вказаних земельних ділянок з постійного користування, зміну їх цільового призначення чи відмова від постійного користування земельною ділянкою ДП «Очаківське ЛМГ» та Миколаївським обласним управлінням лісового і мисливського господарства не надавались (а.с.44-46). Розпоряджень Березанської районної державної адміністрації та її структурних підрозділів про вилучення або припинення права постійного користування ДП "Очаківське ЛМГ" вказаними земельними ділянками не приймалось (а.с.57). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі - ділянки) Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері заборонено приймати рішення про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім випадків, коли за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів вирішення питання ділянки вилучаються і передаються у постійне користування та/або в оренду: - для будівництва, реконструкції та капітального ремонту залізничних ліній та автомобільних доріг загального користування; - для розміщення кладовищ та за рішенням Кабінету Міністрів України - для: будівництва та обслуговування об'єктів енергетичної інфраструктури (газо-, нафтопроводів, газових та нафтових терміналів, газових та нафтових свердловин, ліній електропередачі, електростанцій, електропідстанцій, розподільних пунктів, ядерних установок); видобування корисних копалин відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами; облаштування державного кордону та будівництва пунктів пропуску через нього; забезпечення відбудови та функціонування монастирів на місцях їх історичного заснування; будівництва, реконструкції та капітального ремонту об'єктів, визначених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; створення та забезпечення функціонування об'єктів природно-заповідного фонду і виробничо-соціальних об'єктів, необхідних для ведення лісового господарства; розміщення інших\~ об'єктів, вилучення і надання ділянок для яких здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України. Отже, вилучення земель лісогосподарського призначення з передачею їх у власність громадян заборонено. Крім того, за положеннями ст.60\~Земельного кодексу України та\~статті 88 Водного кодексу України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин)\~вздовж річок,\~\~морів і навколо озер,\~\~водосховищ та\~\~інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. \~ \~ \~ \~ \~\~Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна\~ смуга\~ шириною не менше двох кілометрів від урізу води. У межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води (ч.ч.9, 10 ст.88 ВК України). Відповідно до ст.ст.85,88\~ Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність для ведення садівництва та особистого селянського господарства законодавством не передбачено. \~ \~ \~ \~ \~Проектом районного планування Березанського сільського адміністративного району Миколаївської області, затвердженого постановою Державного комітету Української РСР з питань будівництва № 112 від 23 жовтня 1985 року, та пунктом 10.17 ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" встановлено заборону на будівництво в 3-кілометровій зоні Чорноморського узбережжя об"єктів, які не відносяться до баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів тощо (а.с.52-55). Ведення особистого селянського господарства, садівництво, будівництво об"єктів, не пов"язаних із закладами рекреаційного призначення, у 3-кілометровій зоні узбережжя Чорного моря суперечить містобудівній документації. Таким чином, при прийнятті оскаржуваних рішень про надання земельних ділянок та зміну їх цільового призначення порушено також і зазначені містобудівні та водоохоронні обмеження. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Оскільки рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області в частині затвердження проектів землеустрою та надання у власність земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та садівництва, а також щодо зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок суперечить зазначеним нормам законодавства, вони підлягають визнанню недійсними та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.152 ЗК України. У зв"язку з тим, що на підставі незаконних рішень сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки, зазначені державні акти підлягають скасуванню як видані безпідставно. \~ \~ Згідно з п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав та не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати його від добросовісного набувача у разі, коли майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14. Оскільки земельні ділянки вибули з володіння держави поза волею власника, повноваження якого здійснює Березанська районна державна адміністрація, та у подальшому були відчужені відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договорами дарування [PERSON] та об"єднано в одну земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:046:0113, позовні вимоги прокурора щодо витребування у [PERSON] спірної земельної ділянки на користь належного власника підлягають задоволенню. \~ Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. \~ Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво\~ про\~ право\~ власності\~ на\~ нерухоме\~ майно,\~ що підтверджує\~ виникнення\~ права\~ власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм\~земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за\~рішеннями\~органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Оскільки свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку на ім"я [PERSON] є похідним документом і посвідчує виникнення права власності, воно підлягає визнанню недійсним разом із скасуванням незаконних рішень про надання земельних ділянок у власність. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідачів на користь прокурора пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved