Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У червні 2014 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг, що надавалися за договором № 4432 від 09.11.2004 р. про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару у нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Черкасова, 22/59, за період з 01.10.2007 р. до 01.03.2010 р. у сумі 12383,25 грн., мотивуючи це наступним. 21.06.2010 р. КПТМ «Криворіжтепломережа» зверталось до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу по оплаті за теплову енергіюза період з 01.10.2007 р. до 01.03.2010 р. у сумі 12383,25 грн.. Ухвалою суду від 23.11.2010 р. заяву про видачу судового наказу було повернуто КПТМ «Криворіжтепломережа» у звязку з невиконанням ухвали суду від 21.06.2010 р. про усунення недоліків. 20.02.2013 р. КПТМ «Криворіжтепломережа» повторно звернулось до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу по оплаті за теплову енергіюза період з 01.10.2007 р. до 01.03.2010 р. у сумі 12383,25 грн.. Судовим наказом від 03.04.2013 року з відповідача було стягнуто зазначену заборгованість, але за заявою відповідача судовий наказ було скасовано ухвалою від 16.04.2014 р. апеляційного суду Дніпропетровської області. При розгляді вказаного позову, 16.02.2015 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу позовну заяву\~ Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено в повному обсязі (а.с. 115-116). 23.06.2015 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення від 16.02.2015 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 153-154). 20.01.2016 р. Вищим спеціалізованим судом України рішення від 16.02.2015 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 186-188). Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 79 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 1, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач раніше надав письмові заперечення, в яких вказує, що з позовом не згоден, оскільки позивачем не надано доказів наявності заборгованості. Вважає, що позивачем не доведено обсяг наданих послуг та за вказаний період сплив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом (а.с. 23-26). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи докази: копії: договору № 4432 від 09.11.2004 р. на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару; таблиць №№ 1, 2 до договору № 4432 від 09.11.2004 р.; розрахунок заборгованості по договору № 4432 від 09.11.2004 р. за період: з жовтня 2007 р. по березень 2010 р.; рішення від 13.08.2008 р. № 384 виконкому Криворізької міськради про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання у м. Кривому Розі; рішення від 08.04.2009 р. № 110 виконкому Криворізької міськради про встановлення тарифів на послуги теплопостачання у м. Кривому Розі; ухвали від 16.04.2014 р. Апеляційного суду Дніпропетровської області; акти щодо подачі опалення на будинки; повідомлення про вручення Тернівському районному суду м. Кривого Рогу поштового відправлення (заяви про видачу судового наказу) від КПТМ «Криворіжтепломережа»; квитанція про оплату поштового відправлення; опис вкладення у поштове відправлення; розрахунок заборгованості по договору № 4432 від 09.11.2004 р. за період: з жовтня 2007 р. по березень 2010 р.; рахунки-фактури; реєстрів рахунків; ухвали від 03.07.2009 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про скасування судового наказу; судового наказу від 25.03.2009 р.; виписку з особового рахунку; акт звірки за договором № 4432; заяви про видачу судового наказу від 21.06.2010 р.; ухвали від 23.11.2010 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу; заяви про видачу судового наказу від 20.02.2013 р.; заяви про видачу судового наказу (а.с. 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11-12, 27-32, 33, 34, 35, 37, 38-50, 51-69, 71, 72, 87, 88, 91, 92, 93), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.11.2004 року між сторонами було укладено договір № 4432 на постачання теплової енергії, відповідно до якого, постачальник КПТМ «Криворіжтепломережа», як виробник теплової енергії, зобов'язалося надавати теплову енергію у нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Черкасова, 22/59 в м. Кривому Розі, а споживач [PERSON] згідно п. 3.1 Договору зобов'язувався проводити оплату щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим та згідно п. 3.4 Договору, споживач щомісячно у строк до 20 числа кожного місяця вносити передоплату у грошовій формі в розмірі планового місячного споживання. Відповідач свої зобовязання, як споживач виконував неналежним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за надані послуги, за період з 01.10.2007 р. по 31.03.2010 р. у сумі 12383,25 грн.. 21.06.2010 р. КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] даної суми за вказаний період, враховуючи, що право на звернення до суду про стягнення щомісячних платежів, виникає у наступному місяці після того, як вони повинні були бути сплачені добровільно. Тобто, станом 21.06.2010 р. вимоги стягувачем могли бути заявлені починаючи з платежів, які не були сплачені добровільно, будучи нарахованими з травня 2007 р.. Ухвалою від 23.11.2010 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу заяву про видачу судового наказу було повернуто КПТМ «Криворіжтепломережа» у звязку з невиконанням ухвали суду від 21.06.2010 р. про усунення недоліків. 20.02.2013 р. позивач повторно звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 12383,25 грн. за період з 01.10.2007 р. по 31.03.2010 р.. Судовим наказом, що був виданий Тернівським районним судом м. Кривого Рогу 03.04.2013 року з відповідача було стягнуто зазначену заборгованість, але за заявою відповідача судовий наказ було скасовано ухвалою від 16.04.2014 р. Апеляційного суду Дніпропетровської області. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У ч. 1 ст. 95 ЦПК України зазначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Також, відповідно до роз'яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23.12.2011 року №14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засіданні і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Згідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу. При вирішенні питання про можливий пропуск строку позовної давності, суд виходить з того, що вказаний строк в період його перебігу переривався відповідно до вимог ст. 264 ч. 2 ЦК України, оскільки позивач 21.06.2010 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12383,25 грн. за період з жовтня 2007 р. по березень 2010 року, але цю заяву ухвалою суду від 23.11.2010 року було повернуто позивачу, у зв'язку із невиконанням ухвали про усунення недоліків. Згідно до ст. 265 ЦК України,залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.При цьому, якщо суд залишив без розгляду позов, пред'явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред'явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності. Якщо частина строку, що залишилася, є меншою ніж шість місяців, вона подовжується до шести місяців. Проаналізувавши вказані раніше норми ЦК України, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 ст. 265 ЦК України встановлює правило, згідно з яким в разі залишення позову без розгляду перебіг позовної давності, що почався до предявлення позову, продовжується в загальному порядку. Специфіка вказаної норми полягає в тому, що хоч за загальним правилом перебіг позовної давності і переривається в момент предявлення позову, однак в разі залишення позову без розгляду перебіг цього строку продовжується в загальному порядку, але з урахуванням відрізку часу між днем предявлення позову та постановленням ухвали про залишення позову без розгляду. У такому разі заявник не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом вдруге в межах строку позовної давності, з подовженням цього строку на період перебування позову (заяви про видачу судового наказу) у суді до залишення його без розгляду. Тобто, на час винесення ухвали 23.11.2010 р. для звернення повторно з заявою про видачу судового наказу залишилося додатково 5 місяців за період перебування заяви в суді з 21.06.2010 р. по 23.11.2010 р.. 20.02.2013 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12383,25 грн. за період з жовтня 2007р. по березень 2010 року, по даній заяві було видано судовий наказ від 03.04.2013 року, який було скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.04.2014 року за заявою боржника. При цьому станом на 20.02.2013 р., за загальним правилом позовної давності, вимоги стягувача могли бути заявлені починаючи з платежів, які не були добровільно сплачені з нарахуванням їх з січня 2010 р., а з урахуванням положень ст. 265 ЦК України, цей період подовжується на 5 місяців і стягненню підлягає заборгованість починаючи з 01.08.2009 р. КПТМ «Криворіжтепломережа», звернувшись у лютому 2013 року до суду із заявою про видачу судового наказу вчинило дію, передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності, що відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦПК України призвело до початку перебігу позовної давності заново. З позовом позивач звернувся до суду 03.06.2014 р., в межах 3-х років, тому строк позовної давності позивачем не пропущений, починаючи з нарахованого та добровільно не сплаченого платежу за січень 2010 року та з урахуванням 5 місяців, які виникли після перебування заяви про видачу судового наказу в суді з 21.06.2010 р. до 23.11.2010 р., заборгованість може бути стягнута за період загальний з 01.08.2009 р. по 31.03.2010 р., включно. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача з приводу того, що йому надавалися послуги опалення не в повному обсязі, оскільки вказане відповідач не підтверджує належними доказами. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України та свідчать про невиконання відповідачем свого обовязку споживача з оплати отриманих комунальних послуг у місячний строк з часу нарахування плати за них позивачем і наявність в цьому вини відповідача та порушення таким чином права позивача на отримання оплати в грошовому еквіваленті за надану послугу, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості період з 01.08.2009 р. по 31.03.2010 р., включно, у розмірі 5832 грн. 22 коп., з урахуванням строку позовної давності. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявлені позову та заяви про видачу судового наказу 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 256, 264, 265, 267, 614 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial