Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 26255 гривень 12 копійок. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачкою було укладено кредитний договір № 401436368 від 30 квітня 2013 року на суму 13126,34 гривні. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата [PERSON]" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, ПАТ "Альфа-Банк" відступив ТОВ "Дата [PERSON]" право грошової вимоги від відповідачки за кредитним договором № 401436368 від 30 квітня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ "Дата [PERSON]" та позивачем було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата [PERSON]" відступив позивачу право вимоги від відповідачки коштів, право на одержання яких належить ТОВ "Дата [PERSON]", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с.67 ). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідачка була повідомлена про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.70 ). У звязку з чим, відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст.224-225 ЦПК України за письмовою згодою представника позивача, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Ч.1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. 30 квітня 2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 401436368 про надання відповідачці кредиту у сумі 13126,34 гривні, що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 5). Договором встановлено обов'язок відповідачки повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата [PERSON]" було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "Дата [PERSON]" право вимоги від відповідачки коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ "Альфа-Банк", а ТОВ "Дата [PERSON]" набуває право вимоги грошових коштів від відповідачки (а.с. 12-14). 10 жовтня 2016 року між ТОВ "Дата [PERSON]" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів2 було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за умовами якого ТОВ "Дата [PERSON]" відступило позивачу право вимоги від відповідачки коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Дата [PERSON]", а позивач набуває право вимоги грошових коштів від відповідачки (а.с. 15-17). Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 10 жовтня 2016 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] лілії Михайлівни про повернення заборгованості за кредитним договором № 401436368 від 30 квітня 2013 року у загальній сумі 26255,12 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13126,34 гривні; заборгованість по процентам та комісією 4728,78 гривень; пеня за порушення графіку погашення заборгованості 8400 гривень (а.с. 19). На виконання умов договору факторингу ТОВ "Дата [PERSON]" направляв повідомлення відповідачці про відступлення прав вимоги по зазначеному кредитному договору до ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»" (а.с. 10, 11). Відповідачка прийняті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1600 гривень (а.с.1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки у сумі 420 гривень (а.с. 69 ), а всього 2020 гривень.

Outcome: approved