Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № ZPРАRX01700011 від 07.11.2006 р.в розмірі 11210,43 гривень, а також судові витрати в розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 07 листопада 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір № ZPРАRX01700011, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1155 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач зобов'язаний надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов надання кредиту фізичним особам "Розстрочка". [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував в зв'язку з чим станом на 22.04.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 15297,39 гривень, яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2662,98 гривень, із заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 129,36 гривень та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 12505,05 гривень. Від вказаної суми віднімається сума у розмірі 5096,98 гривень, яка була стягнута на підставі судового наказу Приазовського районного суду від 24.04.2009р. , і різниця становить - 10200,41 гривень. Стягненню відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг підлягають також штрафи у розмірі 500 гривень (фіксована частина) та у розмірі 510,02 гривень (процентна складова). З урахуванням викладеного загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 11210,43 гривень. В судове засідання представник позивача Колодій Ю.А. не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ "ПриватБанк", на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки до суду відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 07 листопада 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"та [PERSON] укладений договір № ZPРАRX01700011, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1155 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами укладеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісяця в період сплати з 10 по 15 число у розмірі 169,52 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань Приазовським районним судом 24.04.2009р. був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 5096,98 гривень, з яких: 1155 гривень - заборгованість за кредитом; 2617,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 129,36 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 476,03 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Після ухвалення судового рішення відповідач продовжив невиконання взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим згідно розрахунку у нього станом на 22.04.2014р. (за період з 07.11.2006р.) наявна заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2662,98 гривень; по комісії за користування кредитом в розмірі 129,36 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 12505,05 гривень. З урахуванням стягнутих сум заборгованості за вказаним кредитним договором на підставі судового наказу Приазовського районного суду від 24.04.2009 року у якості заборгованості по процентам за користування кредитом підлягає стягненню 45,29 гривень (різниця між розрахованою сумою 2662,98 гривень та стягнутою за судовим наказом сумою 2617,69 гривень). Підстав для стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 129,36 гривень не вбачається, оскільки вказана сума стягнута з відповідача судовим наказом Приазовського районного суду від 24.04.2009 року За розрахунком сума пені нарахованої відповідачу з 07.11.2006р. по 22.04.2014р. складає 12505,05 грн., з якої 476,03 гривень стягнуто з [PERSON] на підставі вищезазначеного судового наказу Приазовського районного суду. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що згідно з розрахунком, відповідач почав порушувати умови договору ще з 2009 року, але кредитор на протязі більше чотирьох років не вживав заходів щодо зменшення заборгованості, передбачених договором - право банку на пред'явлення боржнику вимог про дострокове повернення кредиту або розірвання договору. Право вимоги у банка до боржника виникло в 2009 році, але кредитор протягом наступних чотирьох років продовжував нараховувати відповідачу пеню, що призвело до її зростання до 12505,05 гривень. Розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, що на переконання суду є також наслідком недобросовісної поведінки позивача, оскільки ним самим не вживались будь-які заходи щодо зменшення розміру заборгованості.

Outcome: partial