Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною вимогою до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на 1 /2 частину житлового будинку з господарчими спорудами в порядку спадкування за заповітом. В позові вказав, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів в рівних долях позивачу по справі [PERSON] та [PERSON], крім іншого, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з вищезазначеним, позивач просить його позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилася, згідно наданої до суду заяви про підтримання позовних вимог та з проханням слухати справу у їх відсутність. Представник відповідача - Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04.09.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №528 (а.с.4). При житті [PERSON] належав на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] . Даний будинок, 1978 року забудови зареєстрований на ім"я [PERSON] по господарчій книзі Старостинської сільської ради, особовий рахунок №18, що підтверджується довідкою сільської ради про належність будинку померлому та витягом з погосподарчої книги (а.с.11-13). За вказаною адресою [PERSON] було надано в користування земельну ділянку для обслуговування та будівництва житлового будинку площею 0,125 га. Наявність будинку підтверджується технічним паспортом, згідно якого за вказаною адресою по [ADDRESS] розташовані: "А" - житловий будинок та "а" - веранда, загальною площею 52,60 кв.м., в тому числі житловою - 29,90 кв.м., та надвірні споруди: "Б"- гараж, "В" -літня кухня, "Г"- погріб (а.с.14-17). Факт володіння [PERSON] вищевказаним спірним будинком підтверджується також довідкою Старостинської сільської ради, згідно якої [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Житловий будинок побудований у 1978 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були довідки виконкомів сільських Рад, які видавалися на підставі записів в погосподарських книгах, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні. Так, будинки в сільській місцевості, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз'яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394.) Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно даний будинок належав на праві власності [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За життя [PERSON] склав заповіт від 29.07.2013 р., посвідчений секретарем виконкому Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №13, згідно якого заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON], крім іншого, житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу ГУЮ в Одеській області [PERSON], на підставі якої була заведена спадкова справа №194/2013, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON] і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] після померлого [INFO] року [PERSON]. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved