Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. У 2019 році [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маяківської сільської ради Слов`янського району, міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, [PERSON] про скасування державного акту на право приватної власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він з дитинства проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконкому Слов`янського району Ради депутатів працюючих від 28 червня 1975 року за № 153 з фонду земель колгоспу «Україна», його батьку - [PERSON] , було виділено місце для будівництва будинку, та надвірних споруд, за адресою: [ADDRESS] . Згідно затвердженого проекту він з батьками збудував за зазначеною адресою житловий будинок, та надвірні споруди, які відображені в технічній документації на житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] - [PERSON] , помер та після його смерті позивач отримав в спадщину 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , з відповідною часткою господарських і побутових будов та споруд, про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, оформлене державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Бочко В.П. На іншу 1/2 частку зазначеного майна було видано свідоцтво про право власності на матір [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайошюго суду від 08.09.2017 року було визнано за ним - [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Після цього він звернувся до Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області із питання безкоштовної передачі йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування належного йому житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 7/28-352 від 26.01.2018 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж в натурі на його земельну ділянку в [ADDRESS] , та йому було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером земельної ділянки 1424284600:02:000:0597 в [ADDRESS] , загальною площею 0.1500 га. Відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1424284600:02:000:0597 в [ADDRESS] внесені в Державний земельний кадастр. В той же час, позивач дізнався, що у 2002 році Маяківською сільською радою були видані державні акти на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] , що мсшкає в [ADDRESS] , та в цих державних акгах помилково було зазначено адреса: [ADDRESS] , тобто адреса на який розташоване належне позивачу домоволодіння, та належна йому на праві власності земельна ділянка. У зв`язку з наведеним просить суд: Скасувати державний акт та запис про державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 року на земельну ділянку площею 0,1084 га, розташовану на території Маяківської сільської ради, що виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №657. Скасувати державний акт та запис про державну реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю І-ДН №007332 від 04.07.2002 року на земельну ділянку площею 0,1812 га, розташовану на території Маяківської сільської ради, що виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №662. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просив задовольнити (а.с.185). Представник позивача адвокат Овчаренко О.О., що діє на підставі ордеру серія ДН №070851 від 16.05.2019 року (а.с.49) та договору про надання юридичних послуг від 02.05.2019 року (а.с.51), до суду не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, вимоги задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Польнікова О. А., що діє на підставі довіреності від 27.09.2019 року №5-0.6-134/62-19, до суду не з`явилась, надала відзив від 06.10.2019 року (а.с.142-145), відповідно до якого зазначила, що згідно наявних даних державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1424284600:02:000:0597, площею 0,1500 на, яка розташована за адресою: [ADDRESS] внесена до Національної кадастрової системи (НКС) та враховується за [PERSON] . Крім того наявний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та яка була передана у власність [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу АЕІ №415612 від 21.11.2001 року, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та державний акт серії І-ДН№007332 від 04.07.2002 року, який також враховується за [PERSON] . З набранням чинності 01.01.2013 року постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051, постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021 втратила чинність. Починаючи з 01.01.2013 року Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини третьої постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051«Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Як в Законі України "Про Державний земельний кадастр, так і в «Порядку ведення Державного земельного кадастру» відсутній термін «Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності, на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», вйдача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку. В пункті 113 зазначеного Порядку вказано, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Отже, після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і внесені зміни до Поземельної книги. Іншого порядку державної реєстрації, видачі державних актів чи скасування їх державної реєстрації законами України або прийнятими на їх підставі підзаконними нормативно - правовими актами, не встановлювалось. З 01.61.2013 згідно частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. У зв`язку з вищевикладеним просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача Маяківської сільської ради Слов`янського району, до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву від 22.01.2020 року №01-30/41 (а.с.177), про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги просить задовольнити. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою підготовчого засідання від 09.07.2019 року закрито підготовче провадження, встановлено порядок з`ясування обставин по справі та проведено наступні процесуальні дії. -витребувано з Другої Слов`янської державної нотаріальної контори довідки про рух спадкових справ, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначених осіб; -витребувано з Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в разі наявності, виписку з акту цивільного стану про смерть [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . (а.с.65). Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 25.09.2019 року (а.с.111), клопотання представника позивача адвоката Овчаренко О.О. задоволено. Витребувано у Маяківської сільської ради Слов`янського району, Міськрайонного управління у Слов`янському районі м. Слов`янська Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та Державного нотаріусу другої Слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. належним чином завірену копію договору купівлі продажу АЕІ №415612 від 21.11.2001 року, однією зі сторін якого є [PERSON] . Витребувано у Маяківської сільської ради Слов`янського району інформацію щодо суміжних землекористувачів земельної ділянки, що була виділена [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №657 та державного акту на право приватної власності на землю І-ДН №007332 від 04.07.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №662. Витребувано з Міськрайонного управління у Слов`янському районі м. Слов`янська Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Витяг з геокарти закріплення земельних ділянок по Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області з вказівкою місця розташування земельних ділянок, належних [PERSON] та [PERSON] , за державними актами на право приватної власності на землю ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №657 та державного акту на право приватної власності на землю І-ДН №007332 від 04.07.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №662. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 09.10.2019 року (а.с.129), клопотання представника позивача адвоката Овчаренко О.О. задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Румянцевої Ірини Олексіївни: інформацію стосовно того, чи укладався договір на бланку серії АЕІ № 415612, якщо так, то вказати хто саме був сторонами укладання договору; належним чином завірену копію договору на бланку серії АЕІ № 415612. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Рішенням виконкому Слов`янського району Ради депутатів працюючих від 28 червня 1975 року за № 153 з фонду земель колгоспу «Україна», батьку позивача - [PERSON] , було виділено місце для будівництва будинку, та надвірних споруд, за адресою: [ADDRESS] . Згідно затвердженого проекту на зазначеній земельній ділянки позивачем з батьками збудувано житловий будинок, та надвірні споруди, які відображені в технічній документації на житловий будинок по [ADDRESS] . (а.с.12-13). Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Бочко В.П. від 13.12.1997 року [PERSON] , отримав у спадщину 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , з відповідною часткою господарських і побутових будов та споруд після смерті [INFO] - [PERSON] (а.с.14). Рішенням Слов`янського міськрайонногосуду від 08.09.2017 року було визнано за - [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (а.с.16-17). Рішенням Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 7/28-352 від 26.01.2018 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж в натурі на його земельну ділянку в [ADDRESS] , [PERSON] було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером земельної ділянки 1424284600:02:000:0597 в [ADDRESS] , загальною площею 0.1500 га. Відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1424284600:02:000:0597 в [ADDRESS] внесені в Державний земельний кадастр (а.с.20-22). Відповідно до довідки Маяківської сільської ради №22 від 04.01.2018 року, вбачається, що на земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,1500 га, на якій знаходиться житловий будинок, господарські будівлі та споруди дійсно належиь [PERSON] , згідно запису в погосподарській книзі №18 (а.с.38). У відповідність до листа Маяківської сільської ради від 06.06.2019 року (а.с.47), вбачається, що державний акт ІІ-ДН №027588 зар. за №657 від 25.04.202 року, було видано на підставі договору купівлі-продажу АЕІ №415612 від 21.11.01 року зар. за №978. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 року на земельну ділянку площею 0,1084 га, розташовану на території Маяківської сільської ради, останній виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №657 (а.с.44). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю І-ДН №007332 від 04.07.2002 року на земельну ділянку площею 0,1812 га, розташовану на території Маяківської сільської ради, останній виданий [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №662 (а.с.43). З листа Другої Слов`янської державної нотаріальної контори від 17.07.2019 року №555/02-17 вбачається, що надати довідку про наявність спадкової справи 1996 року, що відкрилась після смерті [PERSON] немає можливості, у зв`язку з відсутністю доступу до обласного нотаріального архіву м. Донецьк, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заяви про прийняття спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась (а.с.78). Відповідно до листа Слов`янського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 23.07.2019 року, вбачається, що актовий запис про смерть за період з 01.01.2012 року по теперішній час на ім`я [PERSON] , [INFO] по Слов`янському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчім комітетам Святогірської та Миколаївської міських рад відсутній (а.с.87). Відповідно до листа Другої Слов`янської державної нотаріальної контори від 03.10.2019 року №739/02-17 (а.с.124) вбачається, що договори купівлі-продажу в листопаді 2001 року однією зі сторін яких є [PERSON] , не посвідчувались. Відповідно до\~листа Головного\~управління Держгеокадастру\~у Донецькій\~області (а.с.125), вбачається, що інформація про земельну ділянку, яка розташована за адресу: [ADDRESS] з цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських та інших будівель і споруд (присадибна ділянка) внесена до Державного земельного кадастру з кадастровим номером 1424284600:02:000:0597. За данними Державного земельного кадастру, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано 06.02.2018 року Слов`янською районною державною адміністрацією Донецької області за громадянином [PERSON] Земельні ділянки, які належали на праві приватної власності, згідно державних актів І-ДН №007332 від 04.07.2002 року та ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 року громадянину [PERSON] не внесені до Державного земельного кадастру. Як вбачається з листа приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О. від 10.01.2020 року (а.с.171-172), на спеціальному бланку нотаріального документу АЕІ №415612 виготовлений договір поруки №21-01, укладений 12.12.2001 року між Акціонерним комерційним банком Новий Приватного підприємства Феміда та Приватним підприємством Городская площадь, та надана належним чином завірена копія зазначеного договору. З листа Маяківської сільської ради від 21.01.2020 року (а.с.178) та доданих витягів та карт до нього, вбачається, що земельна ділянка [PERSON] знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з публічної кадастрової карти; земельна ділянка [PERSON] , що межує на державному акті [PERSON] , знаходиться в [ADDRESS] та підтверджується витягом з публічної кадастрової карти; земельна ділянка [PERSON] , що межує на державному акті [PERSON] знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з публічної кадастрової карти (а.с.178-184). V. Оцінка Суду. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З 01 січня 2013 року набули чинності\~Закони України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», згідно з якими повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земель, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з 1 січня 2013 року припинилися. Відповідно до частин 1 та 2\~статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації. Статтею 125\~Земельного кодексу\~України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ\~та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 17.10.2012\~року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9\~розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого\~Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051\~передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку. В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Отже, після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і внесе зміни до Поземельної книги. На даний час, Держгеокадастр та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої\~Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 року № 43, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) усі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. Згідно із ч.3\~ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:\~\~визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до\~ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2\~постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей\~8,\~124 Конституції, статей\~26,\~30,\~87-90,\~97,\~100,\~102,\~118,\~123,\~128,\~143-146,\~149,\~151,\~153-158,\~161,\~210,\~212 ЗК України, глав 27, 33, 34\~ЦК України,\~статті 15 ЦПК України,\~статті 12 Господарського процесуального кодексу України\~судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У постанові Верховного Суду України у справі № 6-46цс14 від 04.06.2014 року висловлена наступна правова позиція: «Відповідно до статті 126 ( в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 Земельного кодексу України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.» Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Судом з достовірністю встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресу: [ADDRESS] внесена до Державного земельного кадастру з кадастровим номером 1424284600:02:000:0597, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано 06.02.2018 року Слов`янською районною державною адміністрацією Донецької області за громадянином [PERSON] , в свою чергу земельні ділянки, які належали на праві приватної власності, згідно державних актів І-ДН №007332 від 04.07.2002 року та ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 року громадянину [PERSON] не внесені до Державного земельного кадастру. Також, відповідно до Витягу з публічної кадастрової карти, земельні ділянки [PERSON] межують з земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , що знаходяться в [ADDRESS] та 7 й розташовані, відповідно до кадастрової карти в іншому місці ніж земельня ділянка, яка розташована за адресу: [ADDRESS] . Крім того, суд вважає, державний акт ІІ-ДН №027588 зар. за №657 від 25.04.202 року, що виданий на підставі договору купівлі-продажу АЕІ №415612 від 21.11.01 року зар. за №978 невідповідний вимогам закону, що підтверджується наявністю на спеціальному бланку нотаріального документу АЕІ № [NUMBER] , іншого договору, а саме договору поруки №21-01, укладеного від 12.12.2001 року між Акціонерним комерційним банком Новий Приватного підприємства Феміда та Приватним підприємством Городская площадь, належним чином завірена копія якого додана до матеріалів справи. Згідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1\~ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державні акти на право приватної власності на землю ІІ-ДН №027588 від 25.04.2002 року та [NUMBER] ДН №007332 від 04.07.2002 року, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №657 та 662 відповідно, не відповідають вимогам закону, а тому вимоги, щодо їх скасування обґрунтовані та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів також належить стягнути судовий збір на користь держави в частковому порядку, у розмірі 256 грн. 13 коп., з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved