Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

ПАТ "АБ "Експрес-Банк" в особі представника за довіреністю Щербаківського Г.Г. 23.03.2017 року звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 27.03.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №24172/30/к6, за умовами якого остання отримала споживчий кредит в сумі 15300 грн. строком на 24 місяці з 27.03.2014 року до 27.03.2016 року із сплатою за користування кредитом 38% річних. Кінцевим строком погашення згідно п.1.3. та п.7.1 кредитного договору було визначене 27 березня 2016 року. Крім того, відповідно до.2.5 договвору передбачено, що позичальник починаючи з місяця наступного за місяцем укладання договору проводить погашення кредиту однаковими частинами. Загальна щомісячна сума погашення кредиту є невід'ємною частиною кредитного договору. Також згідно з п.3.1. кредитного договору забезпечення виконання зобов"язань позичальника за договором є порука громадянки [PERSON], що підтверджується договором поруки № 24172/30/прб від 27.03.2014 року. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником своїх зобов"язань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за надані кредитодавцем послуги по обслуговуванню кредиту, неустойки (пеню, штраф) та відшкодуванню збитків, передбачених у кредитному договорі. За прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченного невиконання забов'язання за кожний день прострочення. Крім того, згідно п.6.4 договору, за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п.5.2.3., 5.2.4., 5.2.5., 5.2.6., 5.2.7., договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф, в розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Намагаючись у досудовому порядку вирішити питання про повернення відповідачами заборгованості, позивачем було направлено останнім листи, усі копії документів, в яких доводилося до їх відома сума заборгованості по кредитному договору та по відсотках за користування кредитом, однак відповідачі ніяк не віреагували на зазначені листи, у зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 15.03.2017 року, на загальну суму 11105,82 грн., а саме: сума боргу простроченої заборгованості по кредиту 5309.09 грн; сума прострочених процентів по кредиту 769,37 грн; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1994,2 грн; сума пені за несвоєчасне повернення процентів 86.59 грн; сума штрафу згідно кредитного договору 1530.00 грн; заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції, в порядку п.2 ст.625 ЦК України 1416,75 грн. 03.08.2017 року представник ПАТ "АБ "Експрес-Банк" Щербаківський Г.Г. подав до Жмеринського міськрайонного суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, якою обгрунтував заборгованість відповідачів перед позичальником станом на 01.08.2017 року, яка складає 12040.05 грн., а саме: сума простроченої заборгованості по кредиту 5309.09 грн; сума прострочених процентів по кредиту 1726,32 грн; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1536,01 грн; сума пені за несвоєчасне повернення процентів 172.73 грн; сума штрафу згідно кредитного договору 1530.00 грн; заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції, в порядку п.2 ст.625 ЦК України 1765,90 грн. Представник позивача за належним викликом в судове засідання не з'явився, проте, подав письмову заяву від 03.08.2017 року, якою позовні вимоги, викладені в заяві про уточнення позовних вимог, підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність, в разі повнорної неявки відповідачів не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] за її належним викликом в судове засідання не з'явилася, однак, подала письмову заяву від 17.08.2017 року, якою позовні вимоги ПАТ АБ "Експрес Банк", та уточнені позовні вимоги банку визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем її проживання, вдруге не з'явилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутность не представила. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів (а.с.32,33) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 24172/30/к6 від 27.03.2014 р. із додатками (а.с.6-8), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 15300,00 грн. строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення кредиту 27.03.2016 р. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 38% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 24% річних (п.1.4 Договору). Для обліку кредитної заборгованості у кредитодавця відкрито рахунок [NUMBER] (п.2.3 договору). Погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний у п.2.3. договору та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на зазначений рахунок коштів в сумах та терміни, визначені у додатку№1 (п. 2.5 договору). Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за договором є неустойка, або порука [PERSON] також інші види забезпечення виконання зобов'язань згідно із правочинами, які можуть бути укладені з метою забезпечення виконання позичальником за договором, незалежно від того, зазначені вони в договорі чи ні (п.3.1. Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно (п.4.1 Договору). Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 договору та 5% річних (п.4.3 Договору). За умовами кредитного договору кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит в порядку та на умовах визначених договором (п.5.1 Договору), а позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним, та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п.5.2.1 Договору). Крім того, позичальник зобов'язаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, на протязі всього строку (терміну) дії договору (п.5.2.5 Договору). Відповідно до положень п.6.1.-6.3. договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. За прострочення позичальником строку сплати процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, а також за прострочення позичальником визначеного договором строку повернення кредиту, в т.ч. строку дострокового повернення кредиту, в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожен день прострочення. За невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, договору позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання (п.6.4 кредитного договору). Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що договір укладено строком на 24 місяці, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженим представником кредитодавця і позичальником та скріплення печаткою кредитодавця, та діє по 27.03.2016 р. У разі наявності заборгованості позичальника по договору на 00:00 годин останнього дня дії договору у зв'язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутніності, кредитодавець має право та можливість в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов'язань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Договір припиняє свою дію у разі виконання позичальником своїх зобов'язань по договору в повному обсязі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, перерахувавши кредитні кошти на відкритий картковий рахунок відповідача відповідно до п.2.4. договору, а відповідач скористався ними, за що були нараховані відсотки, обставини чого повністю визнані відповідачем [PERSON] З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, був укладений наступний договір поруки: між позивачем та відповідачем [PERSON] - договір поруки від 27.03.2004 року №24172/30/пр6 (а.с.16-17). Відповідно до умов вказаного договору поруки [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору №24172/30к6 від 27.03.2014 року (п.1.1. Договору). Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною (п.1.1. Договору). Порука (визначення, наслідки порушення, права і обов'язки) регулюється положеннями ст.553-559 ЦК України. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.10, 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 та 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Судом також встановлено, що всупереч умов кредитного договору позичальник [PERSON] не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, оскільки згідно представленого розрахунку за нею станом на 01.08.2017 року рахується заборгованість за кредитним договором №24172/30/к6 від 27.03.2004 року становить 12040,05 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту 5309.09 грн; сума прострочених процентів по кредиту 1726,32 грн; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 1536,01 грн; сума пені за несвоєчасне повернення процентів 172.73 грн; сума штрафу згідно кредитного договору 1530.00 грн; заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції згідно ч.2 ст.625 ЦК України 1765,90 грн. (а.с.50-53). Відповідачам [PERSON] та [PERSON] 11.09.2015, 06.11.2016, 04.12.2015 15.02.2017 року банком направлялись досудові вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 27.03.2014 року №24172/30/к6, які ними отримані згідно копій повідомлень (а.с.20-23), що визначає нележне встановлення позивачем терміну дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит у відповідності до вказаних положень договору кредиту. В матеріалах справи відсутні посилання та докази того, що відповідачем допущено невиконання або неналежне виконання будь-якої умови договору, зазначеної в п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 Договору, а відтак позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами порушення відповідачем п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 Договору, за що згідно п. 6.4 Договору позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 1530 грн. Натомість позивачем не доведено суду підстави припинення нарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору. Відповідно до положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З урахуванням наведених підстав штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Про це також вказано у правовій позиції за змістом постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа №6-2003цс15), що є обов`язковою до застосування згідно вимог ст.360-7 ЦПК України. Відтак, оскільки предметом стягнення заявлена пеня за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків, то штраф за неналежне виконання умов договору, тобто за ці самі порушення, не може бути застосований. Окрім того, передбачена кредитним договором для обчислення штрафу у відсотках від суми отриманого кредиту умова вочевидь не узгоджується із правовою природою такого виду неустойки, згідно якої обчислення штрафу законом визначено у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, яким не відповідають наведені положення п.6.4. кредитного договору. Тому в частині вимог щодо стягнення суми штрафу за неналежне виконання умов договору в сумі 10% від суми отриманого кредиту згідно умов п.6.4 кредитного договору в розмірі 1530 грн. позов задоволенню не підлягає. Решту вказаних доказів суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачами не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ними інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність їхньої вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Про сплив позовної давності щодо спірних правовідносин або стосовно певної частини позовних вимог наразі ніким із сторін не заявлено, що не становить підстав для її застосування судом в даному конкретному випадку. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредиту та відсотків за користування ним, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 01.08.2017 року, за виключенням суми штрафу в розмірі 1530 грн., не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем, а тому заявлена сума загального боргу підлягає частковому стягненню з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача, а саме в розмірі 10510,05 грн. (5309.09 грн. + 1726,32 грн. + 1536,01 грн. + 172.73 грн. + 1765,90 грн). Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі по 800 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved