Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) звернулася до суду з позовом до ФГ "Каскад" (надалі Відповідач) про розірвання договорів оренди земельних ділянок. В своєму позові позивач вказує, що 22 вересня 2011 року між нею та відповідачем було укладено договори оренди земельних двох ділянок, що належать їй на праві власності. Строк дії договору 10 років. Відповідно договору оренди орендна плата становить 3% від вартості земельної ділянки та повинна бути сплачена відповідачем до 31 грудня кожного року. Проте, оскільки відповідач свої зобов'язання за договором оренди виконує не вчасно та не в повному обсязі позивач вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання договорів оренди земельних ділянок. В судовому засідання позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Ткаченка О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дійсно між ним та позивачем було укладено договори оренди земельних ділянок, свої зобов'язання за договором він виконує вчасно та в повному обсязі, заборгованості перед позивачем не має, проте позивач бажає отримувати більшу орендну плату ніж це передбачено договором. На час розгляду справи у суді, він земельні ділянки не обробляє, в зв'язку з тим, що позивач передала їх іншому користувачу без укладання договору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. [PERSON] відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку є власником земельних ділянок загальною площею 24,16 га (кадастровиі номера 4821485100:01:000:0010, 4821485100:01:000:0020). Відповідно ст.18 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. 22 вересня 2011 року між [PERSON] та Фермерським господарством "Каскад" було укладено договори оренди цих земельних ділянок, строком на 10 років. Договори оренди зареєстровані у відділі Держкомзему у Братському районі Миколаївської області 2 листопада 2012 року. Згідно Актів прийому-передачі земельної ділянки, земельні ділянки передані відповідачу у користування 02 листопада 2012 року. Відповідно до п.п. 9, 11 договору оренди орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31 грудня кожного року. В судовому встановлено, що визначена договорами орендна плата була вчасно перерахована на карту позивача. Позивач цей факт під час судового засідання не заперечувала, проте вона пояснила, що їй інший орендар запропонував більшу орендну плату, тому вона бажає розірвати договори оренди укладені з відповідачем. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 651 України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Позивач просить суд розірвати договори оренди земельних ділянок саме на підставі того, що відповідач несвоєчасно вносить орендну плату. Проте, під час судового засідання було встановлено і цей факт підтверджено позивачем, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі сплачувалася орендна плата за користування земельними ділянками позивача, однак позивачу запропоновано іншим орендарем більшу орендну плату за користування земельними ділянками, тому вона звернулася до суду . В зв'язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed