Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

27.02.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради,Третьої Державної миколаївської нотаріальної контори, Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON] про скасування реєстрації ,витребування майна, виселення, визнання права власності в порядку спадкування, зобов*язання вчинити певні дії. В своєму уточненому позові [PERSON] вказала, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31.10.2012року по цивільній справі за позовом [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON] до виконкому Миколаївської міської ради та [PERSON], яке набрало законної сили було встановлено факт прийняття її батьком [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] помер [INFO].Після звернення [PERSON] з заявою до державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутній склад спадкового майна. Крім того, позивач посилалась на те , що в житловому будинку по [ADDRESS] незаконно проживає колишня власниця цього будинку- [PERSON] Оскільки постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.03.2013року визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] на нерухоме майно позивач просила виселити відповідачку [PERSON] із будинку та зобов*язати реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області скасувати реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволені, посилаючись на необгрунтованість та їх недоведеність. Представники інших відповідачів в судове засідання не з*явились. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи , яка розглядається та матеріали цивільної справи № 2-1412-3314-12 суд приходить до наступного. [PERSON] на праві власності належав жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.02.1990 року. [INFO] [PERSON] померла. 26.06.1996 року Малокорениською сільською радою було прийнято рішення №9/7 "Про вилучення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] та зарахування її до земельного фонду територіальної громади та рішення №11/7 і №13/ 7 від 26.06.1996 року "Про передачу земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у власність [PERSON]" Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.11.2004 року за [PERSON] було визнано право власності на самочинні споруди за адресою [ADDRESS] , і 28.02.2005 року виконкомом Миколаївської міської ради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24.11.2011року рішення Заводського районного суду м.Мколаєва від 15.11.2004року було скасовано, у задоволені позову [PERSON] було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31.10.2012року по цивільній справі за позовом [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON] до виконкому Миколаївської міської ради та [PERSON], яке набрало законної сили ,було встановлено факт прийняття батьком [PERSON] - [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до матеріалів спадкової справи №740/2010, які містяться в матеріалах цивільної справи №2-1412-3314-12, (арк. Справи №48-113) за заявою [PERSON], як законного представника неповнолітньої [PERSON], про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] заведена спадкова справа і постановою від 28.02.2012року [PERSON] було відмовлено у видачі на ім*я її доньки [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], що залишилось після смерті [PERSON] Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.03.2013року визнано незаконним та скасовано рішення від 26.06.1996 року Малокорениської сільської ради №9/7 "Про вилучення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] та зарахування її до земельного фонду територіальної громади та рішення №11/7 і №13/7 від 26.06.1996 року "Про передачу земельної ділянки за адресою [ADDRESS] у власність [PERSON]" А також визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Миколаївської міської ради №327 від 22.02.2005 року в частині оформлення права власності [PERSON] на житловий будинок за літ. А по [ADDRESS], визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на імя [PERSON] При зверненні [PERSON], діючої в інтересах [PERSON] до реєстраційної служби Миколаївської міського управління юстиції щодо прийняття до виконання вищезазначеного рішення суду, в реєстрації скасування свідоцтва про права власності на імя [PERSON] листом від 16.04.2013року їй було відмовлено з посиланням на те, що право власності на спірне майно було зареєстроване до 01.01.2013року і заяву про скасування такої реєстрації мають право подати лише відповідачу по справі. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили. Постановою від 09.08.2013р. державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м.Миколаєва [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] , оскільки не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно , а саме дублікат свідоцтва про право на спадщину не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до узагальнення судової практики, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина , по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства , чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство , що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки нормами цивільного кодексу , діючого на момент встановлення спірних правовідносин не передбачалось обов'язкової реєстрації права на нерухоме майно, суд вважає за можливим визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та бабусі [PERSON], яка померла [INFO] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зареєструвати скасування свідоцтва про право власності на імя [PERSON] на нерухоме майно, серії ЯЯЯ №015700 видане 28.02.2005 року на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради №327 від 22.02.2005 року відповідно до Постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.03.2013року. Що стосується інших позовних вимог [PERSON], то вони задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними та на даний час не доведеними. На підставі наведеного,

Outcome: partial