Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 26.12.2009 року між ним та ФГ «Садко Р.І.» був укладений договір купівлі продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього. На підставі акту приймання-передачі від 27.12.2009 року ФГ «Садко Р.І.» передало йому зернозбиральний комбайн CASE 2388 та устаткування до нього. Власні зобов`язання по оплаті по Договору купівлі-продажу він виконав повністю. Зокрема, 22.01.2010 між Фермерським господарством "Садко Р.І." та ним укладено угоду про залік зустрічних грошових вимог, відповідно до якої його зобов`язання за Договором купівлі-продажу були припинені повністю у рахунок погашення заборгованості ФГ " [PERSON] " перед ним, яка виникла через те, що він розрахувався перед ПАТ КБ „Приват Банк" за борги ФГ " [PERSON] " на суму 261417 грн. 00 коп. та надав ФГ "Садко Р.І." 960350 грн. 00 коп. на підставі договору про зворотну фінансову допомогу № 15/07/08 від 15.07.2008, який було укладеного на виконання договору про сумісну діяльність від 15.07.2008. В подальшому, як власник комбайну, він зареєстрував його в інспекції державного технічного нагляду та отримав свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] . Через невідомі йому обставини, він втратив оригінали Договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі від 27.12.2009, угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010. Останній раз він бачив оригінали цих документів в 2014 році, коли надавав їх на вимогу Сумського районного суду в межах справи № 587/1172/14-ц. Після огляду оригіналів документів у справі № 587/1172/14-ц судом та представником ФГ "Садко Р.І." документи були повернуті йому, позивачу по спарві. В матеріалах справи № 587/1172/14-ц залишилися завірені суддею копії цих документів. 28 квітня 2011 року ФГ "Садко Р.І." визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чупруна Є.В., що підтверджується постановою господарського суду Сумської області від 28.04.2011 у справі № 19/49-10. Ліквідатор заперечує факт укладення та виконання Договору купівлі-продажу та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, зазначаючи, що йому як ліквідатору ФГ "Садко" не передавало вище вказані угоди, їх оригінали у нього відсутні. З огляду на це, ним було подано до господарського суду Сумської області заяву про визнання Договору купівлі-продажу, угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 недійсними в межах провадження у справі № 19/49-10. Ліквідатор не визнає факту укладення Договору купівлі-продажу та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2009, попри те, що ліквідатору та господарському суду в межах провадження у справі № 19/49-10 були надані нотаріально посвідчені письмові заяви від 19.05.2016, якими він та [PERSON] підтвердили факт укладання, передання майна, розрахунків та виконання Договору купівлі-продажу та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010. Втрата оригіналів Договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі від 27.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 перешкоджає здійсненню його прав та інтересів як власника комбайна. 15 липня 2019 року позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати за ним право власності на зернозбиральний комбайн CESE 2388 , рік випуску 2008, заводський номер [NUMBER] та устаткування до зернозбирального комбайну: жатку зернову CASE серія CBJ043445, візок для жатки CASE. В судовому засіданні представники позивача адвокати Сергеєва С.А., Жулавський С.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на те, що хоча на даний час оригінал договору, на підставі якого [PERSON] набув право власності на спірний комбайн, втрачений, однак він був предметом дослідження в судовому засіданні при розгляді справи № 587/1172/14-ц, де рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 червня 2015 року було відмовлено [PERSON] в задоволенні позову про визнання парва власності на спірний комбайн. Посилання на оригінали втрачених договорів міститься і в інших судових рішеннях, і та обставина, що досліджені судами оригінали договорів на даний час втрачені не може бути підставою для позбавлення [PERSON] набутого ним на законних підставах права власності на спірне майно. Представник відповідача адвокат Авраменко О.В. позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пославшись на те, що суду не надані докази на підтвердження існування спірного майна, на даний час втрачений оригінал договору, на підставі якого ФГ «Садко Р.І.» передало спірний комбайн [PERSON] , який на даний час ставить питання про визнання саме за ним права власності на спірний комбайн, хоча у ФГ «Садко Р.І.» є інші кредитори, які не можуть реалізувати своє право і задовольнити майнові претензії до ФГ «Садко Р.І.» в межах справи про банкрутство фермерсього господарства «Садко Р.І.», яка на даний час перебуває в провадженні господарського суду. Представник третьої особи ФОП [PERSON] адвокат Ломака Ю.М. - в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що предметом спору є визнання права власності на комбайн, однак невідомо, де на даний час знаходиться спірне майно. Є відомості , що він знятий з обліку. Обгрунтовуючи свою позицію, представник зазначив, що спірний комбайн, на його думку, має бути повернутий до всієї ліквідаційної маси в межах ліквідаційної процедури по справі про банкрутство ФГ «Садко Р.І.», оскільки правовстановлюючих документів на комбайн позивач не надав і підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно немає. Така ж ситуація була і в 2015 році, коли Сумським районним судом Сумської області було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на комбайн, оскільки [PERSON] не було доведено, що його право власності підлягає захисту. Представник вважав, що спір про право [PERSON] на комбайн вже вирішений судом, рішення набрало законної сили, що є підставою для закриття проваджежнян по справі. Крім того, представник вважав, що спір щодо комбайну має розглядатися в порядку господарського судочинства, в межах справи про банкрутство фермерсього господарства «Садко Р.І.», яка на даний час перебуває в провадженні господарського суду. Ліквідатор Фермерського господарства «Садко Р.І.» [PERSON] в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді. Представник Головного управління Державної податкової служби у Сумській області в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи в суді. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмомові докази по справі, з*ясувавши правові позиції сторін, суд вважає, що позов підялгає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 липня 2008 року між позивачем та ФГ «Садко Р.І.» укладено договір про зворотню фінансову допомогу, на підставі якого позивач надає ФГ «Садко Р.І.» позику в сумі 960350 грн. терміном на 360 днів. (а.с.9). Вказані кошти були перераховані на особовий рахунок ФГ «Садко Р.І. » (ар.с.9, 10,11). Крім того, [PERSON] здійснені платежі за кредитним договором між ФГ «Садко Р.І.» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12-15), за яким зернозбиральний комбайн перебував у заставі. Заборгованість по даному кредитному договору перед ПАТ «ПриватБанк» відсутня. 26 грудня 2009 року між ФГ «Садко Р.І.» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу зернозбирального комбайна CASE 2388, 2008 року випуску, та устаткування до нього: жатки зернової CASE, візку до жатки CASE за суму 1 221 765 грн. (ар.с.16). 27 грудня 2009 року комбайн з устаткуваням було передано покупцеві [PERSON] відповідно до акту приймання-передачі (ар.с.17). 22 січня 2010 року між [PERSON] та ФГ «Садко Р.І.» укладена угода про залік зустрічних грошових вимог, відповідно до якої борг ФГ «Садко Р.І.» перед [PERSON] у сумі 1 221 767 грн. за договором про сумісну діяльність та борг [PERSON] перед ФГ «Садко Р.І.» у сумі 1 221 765 грн. на підставі договору купівлі-продажу комбайну з устаткуванням підлягають взаємному заліку і зобовязання сторін по оплаті одна перед одною припиняються повністю (ар.с.18). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно п. 5.5 Статуту ФГ «Садко Р.І.» 2007 року, повноваження щодо володіння, користування та розпорядження майном товариства має голова господарства - його засновник [PERSON] . Державна реєстрація спірного майна за заявами голови ФГ «Садко Р.І. » та [PERSON] знята з ФГ «Садко Р.І. » та здійснена за [PERSON] 25 жовтня 2012 та 29 жовтня 2012 року відповідно. Зазначені обставини були також встановлені під час розгляду справи№ 587/1172/14-ц, що перебувала в провадженні Сумського районного суду Сумської області ( т. 1 ар.с. 23-24). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на комбайн з тих підстав, що ним не доведено, що його право власності підлягає захисту шляхом визнання права власності, оскільки вказане майно фактично перебуває у його володінні, набуто [PERSON] на підставі дійсного правочину, на законних підставах, а звернення ФГ «Садко» до суду з позовами та листами-вимогами не є реальним обмеженням здійснення права власності ( т. 1 ар.с. 23-24). Спір щодо права власності на спірний комбайн розглядався судами різних юрисдикцій. Так, з матеріалів справи вбачається, що у провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа № 19/49-10 за заявою Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Фермерського господарства " [PERSON] " про банкрутство. Постановою Господарського суду Сумської області від 28.04.2011 у справі № 19/49-10 Фермерське господарство "Садко Р. І." визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Чупруна Є. В.; вирішено інші процедурні питання. \~27.10.2014 року\~ліквідатор ФГ "Садко Р. І." арбітражний керуючий Чупрун Є. В. звернувся до Господарського суду Сумської області у межах справи про банкрутство № 19/49-10 з заявою від 16.10.2014 № 02-01/19/49-10/1303 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування до нього від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладених між ФГ "Садко Р. І." та [PERSON] . Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року касаційну скаргу [PERSON] задовольнити повністю.\~Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.06.2019 у справі № 19/49-10 скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства "Садко Р.І." від 16.10.2014 № 02-01/19/49-10/1303 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладених між Фермерським господарством "Садко Р.І." та [PERSON] відмовлено повністю ( т. 2 ар.с.143-153). \~\~Ухвалою господарського суду Сумської області від 12 травня 2010 року за заявою ФОП [PERSON] порушена справа про банкрутство ФГ «Садко Р.І.», розпорядником майна призначений арбітражний керуючий Чупрун Є.В. Ухвалою господарського суду Сумської області від 28 квітня 2011 року підприємство визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, призначено ліквідатора Чупруна Є.В. \~\~\~\~28 квітня 2012 року та 12 травня 2014 року арбітражний керуючий звертався до [PERSON] з вимогою про передачу ліквідатору зернозбирального комбайна. 15 січня 2015 року Господарським судом Сумської області винесена ухвала по справі за заявою ліквідатора Чупруна Є.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайна та устаткування від 26 грудня 2009 року, угоди про залік зустрічних грошових вимог. Ухвалою суду у задоволенні заяви було відмовлено, суд дійшов висновку, що оспорюваний договір купівлі-продажу та угода про залік зустрічних вимог відповідає нормам ЦК України по формі, спрямована на реальне настання правових наслідків, майно передане, угода виконана, волевиялення сторін при укладенні договір було вільним. Постановою Харківського апеляційного господарського суду ухвала була залишена без змін, а апеляційна скарга ліквідатора Чупруна Є.В. без задоволення. Досліджуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що ліквідатором ФГ «Садко Р.І.» не надано доказів недійсності правочинів. Крім того, виходячи з положень ст. 23 ч. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній на час відкриття ліквідаційної процедури, ліквадатор подає до господарського суду заяви про визнання угод божника недійсними. Розрахунок за майно проведено на підставі угоди про залік зустрічних вимог від 22 грудня 2010 року, а постанова суду про відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора винесена 28 квітня 2011 року. За наслідками дослідження оспорюваних угод та наданих доказів апеляційний господарський суд зробив висновок про спрямованість правочину на настання реальних наслідків та про його виконання. Крім того, ліквідатором не надано доказів про те, що угоди завдають збитків боржнику та створюють умов, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач за підставі договору купівлі-продажу набув право власності на зернозбиральний комбайн з устаткуванням, отримав його реально згідно акту приймання-передачі, зареєстрував своє право на нього. Рішеннями судів визначено, що укладений правочин відповідає вимогам ЦК України і підстави для визнання його недійсним відсутні. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках у і порядку, визначених законом. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Посилання представників відповідача та третьої особи на те, що відсутні оригінали спірних договорів суд не бере до уваги, виходячи з наступного. Та обставина, що на даний час оригінали договорів, на підставі яких [PERSON] набув право власності на спірний комбайн, втрачені, не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Зазначені оригінали договорів неодноразово оглядалися судами різних інстанцій, зокрема, суддею Сумського районного суду Сумської області Моїсеєнко О.М. під час розгляду справи № 587/1172/14-ц за позовом [PERSON] до Фермерського господарства «СадкоР.І.» в особі арбітражного керуючого Чупруна Є.В. про визнання права власності на комбайн ( справа знищена за спливом строку зберігання). Та обставина, що оригінали договорів надавалися суду і були предметом дослідження в судовому засіданні свідчать копії договору купівлі-продажу від 26 грудня 2009 року (т. 1 ар.с.16), Акту приймання-передачі від 27 грудня 2009 року ( т. 1 ар.с.17), угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22 січня 2010 року (т. 1 ар.с.18). Зазначені копії були долучені до справи після огляду судом, справжність зазначених договорів та акту приймання-передачі не оспорювались і були засвідчені підписом судді Моісеєнко О.М. Відповідно до постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 квітня 2020 року, а саме п. 40 зазначено «У судовому засіданні суду першої інстанції, 06.12.2018, здійснювалось прослуховування фонограми судового засідання за 18.07.2014 у цивільній справі № 587/1172/14-ц, за результатом якого зі звукозапису судового засідання 18.07.2014 місцевим господарським судом встановлено про огляд головуючим суддею у справі № 587/1172/14-ц оригіналів спірних договорів у судовому засіданні ( т. 2 ар.с. 143-153). Як зазначено апеляційним господарським судом, вказане сторонами у судовому засіданні апеляційної інстанції 25.09.2019 не заперечувалось. Разом з тим, судовою колегією також встановлено зі слів присутніх у судовому засіданні апеляційної інстанції представників сторін, що ліквідатором у судовому засіданні 18.07.2014 Сумського районного суду Сумської області також були оглянуті оригінали вказаних спірних договорів, що останній не заперечив ( п. 41 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 квітня 2020 року). Крім того зазначено, що оспорювані угоди між сторонами було укладено 26.12.2009 та 22.01.2010, тоді як ФГ «Садко Р.І.» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 19/49-10 про банкрутство ФГ "Садко Р. І." постановою Господарського суду Сумської області від 28.04.2011, тобто укладені угоди були укладені ФГ «Садко Р.І.» поза межами строку, визначеного нормами частини одинадцятої статті 17 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013. За наведених обставин у задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства "Садко Р.І." від 16.10.2014 № 02-01/19/49-10/1303 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладених між Фермерським господарством "Садко Р.І." та [PERSON] відмовлено повністю. Отже, відсутність оригіналів договору купівлі-продажу від 26 грудня 2009 року (т. 1 ар.с.16), Акту приймання-передачі від 27 грудня 2009 року ( т. 1 ар.с.17), угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22 січня 2010 року (т. 1 ар.с.18) не свідчить про те, що їх взагалі не існувало, зазначені документи оглядалися не лише судом, а і учасниками справи, зокрема, арбітражним керуючим Чупруном Є.В., які не оспорювали справжність зазначених договорів та акту приймання-передачі, а втрата зазначених документів не може тягнути за собою відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірне майно. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на комбайн з тих підстав, що позивачем не доведено, що його право підлягає захисту у наведений у ч.2 ст. 16 ЦК України спосіб, оскільки спірний комбайн перебуває у володінні [PERSON] , право власності [PERSON] на комбайн набуте на підставі дійсного правочину, а звернення відповідача з листами-вимогами не є реальним обмеженням здійснення [PERSON] права власності на комбайн. В мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили, суд зазначив, що позивач [PERSON] за підставі договору купівлі-продажу набув право власності на зернозбиральний комбайн з устаткуванням, отримав його реально згідно акту приймання-передачі, зареєстрував своє право на нього. Рішеннями судів визначено, що укладений правочин відповідає вимогам\~ЦК України\~і підстави для визнання його недійсним відсутні. У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. За таких обставин суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на зернозбиральний комбайн CASE 2388Е, 2008 року випуску, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] та устаткування до зернозбирального комбайну: жатку зернову CASE серія СВJ0434445, візок для жатки CASE та стягнути з ФГ «Садко Р.І.» на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved