Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.08.2007 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2013 року був розірваний та позивачу присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з листопада 2014 року не бере належної участі в утриманні доньки, хоча має постійну роботу, стабільний заробіток, житлом забезпечений та інших утриманців не має. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, а також 300 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та [PERSON] присвоїно прізвище - [PERSON] (а.с. 5). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.08.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). З довідки квартального комітету "Лівобережний" № 769 від 06.05.2015 року судом встановлено, що донька зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що дитина сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, на даний час не працює, постійного заробітку не має., житлом забезпечений, інших утриманців не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої донька [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору та на користь позивача 300 грн. витрат на правову допомогу, які документально підтверджені (а.с. 6). У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved