Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

02.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", Миколаївського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору карткового рахунку та відсотки за ним, що порушує його права як споживача на одержання послуг. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та остаточно просив суд визнати незаконними дії банку з приводу зміни в односторонньому порядку умов договору, зобов'язати банк повернути попередні умови договору та зробити перерахунок заборгованості за договором. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на їх безпідставність. Заслухав сторони, дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 07.03.2006 року між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір карткового рахунку із встановленням кредитного ліміту на умовах 3% в місяць та 30 днів пільгового періоду, а також з розміром щомісячного обов'язкового платежу 7 %, що підтверджується заявою позивача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та пам'яткою клієнта. В подальшому, умови договору було змінено в частині відсоткової ставки, яка склала 2,5 %, замість 3 %. У лютому 2013 року позивач помітив, що з його карткового рахунку щомісячно, крім передбачених договором, додатково знімаються грошові кошти у сумі 300-400 грн. При зверненні до відділення банку, а в подальшому через онлайн послугу "Приват 24" позивач дізнався, що банк в односторонньому порядку змінив умови договору, а саме з 01.01.2013 року пільговий період було змінено з 30 днів на 55 днів із встановленням кредитного ліміту на умовах 2,5 % в місяць за умови відсотки на пільговий період застосовуються на всю суму заборгованості за картковим рахунком, а не на кожну платіжну операцію. Судом також встановлено, що зміни умов договору відбулися згідно із п.1.1 наказу відповідача від 26.10.2012 року № СП-2012-6993080 "Про закриття функціонування тарифного плану " 30 днів" по картам "Універсальна". Оскільки, банк в добровільному порядку відмовляється повернути попередні умови договору позивач і звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду за вимогою однієї з сторін при істотному порушенні договору іншою стороною, та в інших випадках встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України, встановлений договором розмір процентів (умов договору) та порядок їх сплати не може бути збільшений (змінений) банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Відповідно до п. 28 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" р. № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-У1 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до п. 2-5,8 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", права споживача вважаються порушеними, якщо: - при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; - при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору ; - порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; - будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; - документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до виписаного дії відповідача, направлені на зміну умов карткового рахунку при яких банк набув можливість отримувати більшу суму відсотків є незаконними та порушують мої права споживача з наступних підстав. Як вбачається умови договору карткового рахунку, укладеного між позивачем та відповідачем не передбачають право банку на односторонню зміну умов договору, відсотки, тощо. А за такого, зміна умов цього договору допускається тільки за згодою сторін, шляхом укладання нового або додаткового договору у письмовій формі. Крім того, відповідно до п. 1.3.2.3 Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ "ПриватБанк" останній має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, при цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту)Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. А за такого, суд зазначає, що в судовому засіданні не було встановлено, що позивач не менш ніж за 7 днів до введення змін за спірним договором був належним чином повідомлений про вказані обставини та погодився на них. Що стосується доводів представника банку, що окрім підписаного між сторонами договору існує ще інструкція щодо порядку та умов користування картковим рахунком і саме у ній зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати умови договору карткового рахунку, розмір відсотків, тощо, то в судовому засіданні не встановлено, що позивач був ознайомлений з даною інструкцією, крім того, остання не є невід'ємною частиною договору карткового рахунку, оскільки не підписана сторонами. З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій ПАТ КБ "ПриватБанк" з надання банківських послуг, а саме проведення змін в односторонньому порядку умов договору по картковому рахунку з 01.01.2013 року - незаконними та зобов'язання банку здійснити перерахунок по картковому рахунку з 01.01.2013 року за тарифним планом " 30 днів", де пільговий період протягом якого не нараховуються відсотки складає 30 днів для кожної платіжної операції, а відсоткова ставка 2,5 % щомісячно - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зобов'язання Банку повернути попередні умови договору карткового рахунку, а саме виходячи з тарифного плану " 30 днів", де пільговий період протягом якого не нараховуються відсотки складає 30 днів для кожної платіжної операції, а відсоткова ставка 2,5 % щомісячно, починаючи з 01.01.2013 року: Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, шо умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, а підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору. Судом встановлено, що укладання публічних договорів в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" здійснюється в порядку ст. 634 ЦК України шляхом приєднання до стандартних умов і відповідно до ст. 634 ЦК України такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. При цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору, а тому позивач не має права вимагати для себе індивідуальних умов публічного договору, пропонувати власні умови, які у порівнянні зі стандартною формою надають йому перевагу перед іншими споживачами. Крім того, судом також встановлено, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ніколи не здійснював відкриття та обслуговування карткових рахунків із встановленням кредитного ліміту на умовах зазначених у позові, а саме 2,5 % в місяць та 30 днів пільгового періоду), а відповідно до п. 1.1. наказу Банку від 26.10.2012 р. № СП-2012-6993080 з 01.01.2013р. закрито функціонування пільгового періоду у 30 днів для кредитних карток. Що стосується надання пільг позивачу як користувачу кредитних карток при нарахуванні відсотків, які були зменшені з 3 % до 2,5 %, то воно здійснилося на підставі одностороннього волевиявлення банку, але не є обов'язковою умовою кредитного обслуговування, а тому позовні вимоги, щодо зобов'язання Банку повернути попередні умови договору карткового рахунку задоволенню не підлягають.

Outcome: partial