Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 18.09.2016 року померла його бабуся [PERSON]. За життя [PERSON] був складений заповіт на користь позивача. До складу спадкового майна входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Піски, пров. Озерний, 71 Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи 18.09.2016 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.09.2016 року, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільскої ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №45 (а.с.7). За життя спадкодавцем був складений заповіт, посвідчений 08.12.2015 року [PERSON] сільською радою, за реєстром № 174 на все майно на користь онука [PERSON] (а.с.8). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Піски, пров. Озерний, 71 Лохвицького району Полтавської області. Житловий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться на приватизованій земельній ділянці за адресою: с. Піски, пров. Озерний (попередня Щорса) буд. 71 Лохвицького району Полтавської області відповідно до запису в погосподарській книзі № 5 за 2016-2022 роки, номер об"єкта погосподарського обліку 0-05251 належить померлій [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області №230 від 20.03.2017 року (а.с.16). У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріуса. 26.10.2016 року була заведена спадкова справа за № 404/2016, заповіт спадкодавцем посвідчувався на користь онука [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася заявою, що підтверджується поясненням завідуючої Першої Лохвицької державної нотаріальної контори №386/02-14 від 20.03.2017 року (а.с.9). Крім того 07.04.2017 року державним нотаріусом Першої Лохвицької ДНК було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 0,2500 га, розташованої в с. Піски Лохвицького району на користь онука спадкодавця [PERSON], що убачається з відповіді №1312/02-14 Першої Лохвицької ДНК від 20.10.2017 року. Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлої, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами (а.с.9). На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до інформаційної довідки № 31-Т від 13.03.2017 року, наданої КП "Лубенське МБТІ", що нерухоме майно станом на 29.12.2012 року за адресою Полтавська область, Лохвицький район, пров. Озерний (Щорса) № 71 не зареєстровано (а.с.15). Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої [PERSON] депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~ погосподарські книги місцевих [PERSON], які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~[PERSON] Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105\~сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних [PERSON] із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних технічного паспорту станом на 19.03.2017 року, виготовленого ТОВ "Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне" вбачається, що до складу обєкту входить житловий будинок А-1 (шлакобетон) загальною площею 54,3 м?, житловою площею 33,5 м?, Б - літня кухня (дерево обл. цеглою), б1 - прибудова (дерево обл. цеглою), б2 - прибудова (дерево обл. цеглою), "Б" - погріб (шлакобетон), В сарай (черепашник обл. цеглою), Г- сарай (дерево обл. цеглою), Д - сарай (дерево), Е - вбиральня (дошки), Є - сінник (шифер), №1 огорожа (дерево), №2 - ворота з хвірткою (дерево), №3 - колодязь питний (цем. кільця). З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період 1950-1980 роки. Як убачається з акту обстеження житлового будинку від 04.10.2017 року, будинок № 71 по пров. Озерний в с. Піски Лохвицького району Полтавської області, в якому на даний час проживає [PERSON] придатний для проживання, технічний стан будинку задовільний, відповідає санітарним та пожежним вимогам. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved