Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитною лінією № 002-20025-050713 від 05.07.2013 року у сумі 24990 грн. та судовий збір у розмірі 249,90 грн. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору № 002-20025-050713 від 05.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" відповідачу банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 15000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконує зобов'язання за договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 05.07.2013 року становить: - тіло кредиту 10050,00 грн.; - прострочене тіло кредиту 4950,00 грн.; - заборгованість за відсотками 0 грн; - заборгованість за комісіями 9990,00 грн. Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 05.07.2014 року загалом складає 24990 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Так, як відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "ДельтаБанк" було укладено кредитний договір № 002-20025-050713 від 05.07.2013 року згідно умов зазначеного договору відповідачу банком було надано кредитну лінію на загальну суму 15000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але не виконує зобов'язання за договором. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розрахунок заборгованості за кредитним договором № 002-20025-050713 від 05.07.2013 року відповідно до якого загальна сума грошових зобов'язань [PERSON], що підлягає сплаті за кредитним договором становить 24990 грн. (а.с 9); копії анкет [PERSON] на отримання кредиту від 05.07.2013 року та копія договору № 002-20025-050713 від 05.07.2013 року відповідно до якого [PERSON] зобов'язується сплатити кредит, проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені договором (а.с. 3-7); копія паспорту [PERSON] (а.с. 8). Відповідач, як особа, яка не виконала взяті на себе зобов'язання, повинен відшкодувати збитки заподіяні ПАТ "Дельта Банк". Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 554, 623, 1049, 1050 1054 ЦК України та

Outcome: approved