Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], призначення її опікуном дитини та стягнення на її користь на утримання дитини аліментів з [PERSON] в розмірі 1/3 усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказала, що [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], [INFO] співмешкаючи з її сином - [PERSON] народила від нього [PERSON]. Вона вважає себе бабою дитини. Оскільки її син [PERSON] та мати дитини [PERSON] знаходяться в місцях позбавлення волі, а [PERSON] не цікавиться життям дитини, дитина з 02 липня 2016 року службою у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради тимчасово влаштована до неї та знаходится на повному її утриманні. Батьки дитини ухиляються від виконання обов'язків щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі необхідному для нормального виховання, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що батьки дитини знаходятся в місцях позбавлення волі, дитиною не цікавляться та не надають жодної матеріальної допомоги на її утримання. Просила позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], призначити її опікуном над дитиною, та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідачка [PERSON] письмовою заявою повідомила суд про те, що з червня 2016 року перебуває в місцях позбавлення волі, проти позову [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч.4 ст.169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. До суду представник служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради надав висновок з якого вбачаєтся, що орган опіки та піклування в питанні позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] покладаєтся на розсуд суду, та вважає, що громадянка України [PERSON] може бути кандидатом в опікуни малолітнього [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.164 СК України, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На підставі наданих суду доказів встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Згідно довідки Вінницької ВК [PERSON] та [PERSON] відбувають покарання у виді позбавлення волі. Згідно копії наказу начальника служби у справах дітей Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області від 02 липня 2016 року в зв'язку з перебуванням батьків дитини під вартою, [PERSON], [INFO], тимчасово влаштований до бабусі [PERSON] до вирішення питання по суті. З довідки, виданої завідуючой дошкільного навчального закладу №2 "Буратіно" с.Власівка Світловодського району вбачається, що [PERSON], має хороший фізичний і розумовий розвиток. Бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] приділяють достатньо уваги вихованню онука, забезпечують належний догляд та виявляють інтерес до навчальної діяльності [PERSON]. 20 березня 2017 року служба у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради подала до суду висновок по суті вирішення спору з якого видно, що третя особа покладаєтся на розсуд суду щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 06 квітня 2017 року служба у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради подала до суду висновок по суті вирішення спору з якого видно, що третя особа вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про духовний розвиток дитини, не забезпечують його матеріально тривалий час, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, фактично дитина позбавлена батьківського піклування, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки дитина позбавлена батьківського піклування над нею слід встановити опіку та призначити позивачку опікуном дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених стеттею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачка не має постійного доходу, офіційно не працевлаштована, а тому суд погоджується з доводами позивачки, що відповідачка має нерегулярний мінливий дохід, тому суд вважає за необхідне на підставі ст.184 СК України визначити спосіб виконання обов'язку утримувати дитину шляхом сплати грошей у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, або непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Матеріалами справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, може утримувати дитину, а визначений судом розмір суми аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини. На підставі викладеного слід стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно з дня звернення позивачки до суду. З підстав ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь державни необхідно стягнути судовий збір в сумі по 640 гривень з кожного.

Outcome: partial