Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS];земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га, розташовану за адресою: [ADDRESS];земельну ділянку для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] та на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташований на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Проте, в ході судового розгляду справи позовні були уточнені в частині визнання права власності на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташований на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме: просив суд визнати за ним право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташований на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала два заповіти: перший - 27.09.2001 року, посвідчений Микитівською сільською радою Ямпільського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за №33, яким все своє майно заповідала йому, [PERSON]; другий - 16.09.2013 року, посвідчений Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №130, яким все своє майно заповідала його братові, [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та земельної частки (паю), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташованого на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області. Після смерті матері позивача, [PERSON], брат позивача, [PERSON], спадщину у встановлений законом строк не прийняв, постійно з матір'ю не поживав, від прийняття спадщини за заповітом відмовився, про свідчить заява від 13.03.2018 року, подана приватному нотаріусу Нововодолазького районного нотаріального округу. Після чого, 13.03.2018 року позивач у справі звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]., проте йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно та у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Іншим способом визнати право власності на вказане майно він не може, тому звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності житлового будинку померлій матері та визнання права власності на вказане вище майно за ним в порядку спадкування за законом. Також позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації нерухомого майна та проведення реєстрації шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташований на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області, оскільки [PERSON] за життя не отримала сертифікат на право приватної власності на неї. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.121), клопотань про відкладення розгляду або розгляду справи у його відсутність до суду не надходило. Представник позивача, діючий на підставі договору про надання правової допомоги №11/18 від 14.06.2018 року (а.с.90-92) в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав (а.с.116). Представник відповідача, Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання (а.с.117), в якому просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померламати позивача, [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з: -житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]; -земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]; -земельної ділянки для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]; -земельної частки (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області. Спадкоємцями на зазначене спадкове майно є: сини померлої [PERSON]: [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців не встановлено. Син померлої [PERSON], [PERSON] відмовився від отримання спадщини (заява від 13.03.2018 року (а.с.19)). При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини за законом після смерті померлої матері на спадкове майно, йому було відмовлено та роз'яснено, що у спадкодавця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. При зверненні позивача [PERSON] до КП "Глухівське БТІ" з питання отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]), йому було повідомлено, що вказаний житловий будинок не зареєстрований в даній установі, а також те, що переоформити право власності на житловий будинок немає можливості, в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи відсутні, а власник житла - помер. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно дост.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Той факт, що власником вказаного житлового будинку та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], була [PERSON], підтверджується: - копією Рішення виконавчого комітету Микитівської сільської Ради народних депутатів Ямпільського району Сумської області від 22.03.1995 року №12 "Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок" (а.с.21-24), згідно якого встановлено, що [PERSON] передано земельні ділянки безоплатно у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а саме: земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га та земельну ділянку для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га; - копією Рішення виконавчого комітету Микитівської сільської Ради народних депутатів Ямпільського району Сумської області від 1993 року №23 "Про оформлення права власності на житлові будинки в с. Микитівка, с. Зорино, с. Зелена Діброва" (а.с.25-29), згідно якого встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок в с. Зелена Діброва; - інформацією КП «Глухівське БТІ» №23 від 19.03.2018 року (а.с.35), згідно якої встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] в КП "Глухівське БТІ" не зареєстрований. Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає що [PERSON] при житті на праві приватної власності належав вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га та земельна ділянка для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га, розташовані за адресою: [ADDRESS], але правовстановлюючі документи на неї відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом; до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 16.05.2013 року [NUMBER]-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, у період її дії державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у цьому разі, якщо перші власники не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Вільхуватка, Нововодолазького району, Харківської області, актовий запис про смерть №5 від 29.01.2014 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.20) встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту [PERSON] від 27.09.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області за реєстр.№33 (а.с.14-15) встановлено, що [PERSON] зробила таке розпорядження: «все своє майно, яким я розпоряджаюсь, в тому числі: жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Зелена Діброва, земельна присадибна ділянка розміром 0,50 га; сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER]; свідоцтво [NUMBER] на право на майнову частку (пай) у спільному майні (спільній частковій власності), заповідаю сину, [PERSON]». Згідно заповіту [PERSON] від 16.09.2013 року, посвідченого секретарем Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області за реєстр.№130 (а.с.16) встановлено, що [PERSON] зробила таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалося, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті і на що я по закону буду мати право, заповідаю сину, [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно заяви [PERSON] від 13.03.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу (а.с.19) встановлено, що [PERSON] повідомив нотаріуса про те, що спадщину за заповітом у встановлені строки він не прийняв, постійно разом із спадкодавцем не проживав, на одержання спадщини не претендує. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При зверненні позивача з заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно та у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.17). Згідно інформації приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області від 05.07.2018 року №500/01-09 (а.с.101) встановлено, що спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON], [INFO], приватним нотаріусом не заводилося. Інформація щодо кола спадкоємців відсутня, у зв'язку з тим, що спадкову справу після смерті вищевказаної особи заведено іншим нотаріусом (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №52498015 від 04.07.2018 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52498015 від 04.07.2018 року (а.с.102) встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі №62123529, стан - чинний, номер у нотаріуса 32/2018, місце заведення - Харківська обл., Нововодолазький районний, приватний нотаріус Крючкова Л.А.; дата заведення - 13.03.2018 року. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52497952 від 04.07.2018 року (а.с.103-109) встановлено, що у Спадковому реєстрі зареєстровано заповіт, номер у Спадковому реєстру №39742694, номер в реєстрі нотаріальних дій №33, дата посвідчення 27.09.2001 року, заповідач [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,36 га, розташована за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування житлових і господарських будівель, загальною площею 0,25 га, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві власності належали померлій [PERSON], а тому позивачу [PERSON] вказане майно повинно перейти у власність в порядку спадкування за законом, а отже вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, позивач не може реалізувати своє право на спадкування на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області, оскільки у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на нього. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень ст.182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до Інформаційної довідки Міжрайонного управління у Середино-Будському та Ямпільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 11.06.2018 року №1714/114-18 (а.с.45) встановлено, що [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належить земельна частка (пай) площею 5,98 умовних кадастрових гектара, розташована на території Микитівської сільської ради Ямпільського району Сумської області, місцезнаходження: розпайовані землі колишнього КСПП ім.. Карла Маркса. Отже, виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача щодо визнання за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації нерухомого майна та проведення реєстрації шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку, підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved