Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому після остаточних уточнень (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.09.2020 за вх. №25724) просив: - скасувати запис №31317013 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0123 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Лазарєва Л.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області. - скасувати запис №31592846 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0038 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Лазарєва Л.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області. - стягнути з товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» (код ЄДРПОУ 37574805, 62420, Харківська обл., Харківський район, с. Веселе, вул. Жовтнева, буд. 4) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) суму понесених нею судових витрат, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 3 363,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] є власницею земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0123, площею 5,169 га та земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0038, площею 4,3234 га, що розташовані на території Тернівської сільської ради, Харківського району, Харківської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 01.10.2018 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «РАССВЕТ» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком дії до 01.10.2025 року. Проте, під час реєстрації вказаних договорів оренди земельних ділянок стало відомо, що вони вже перебувають в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», на підставі договору оренди від 05.01.2015р., який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 31317013 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0123 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/ [PERSON] , внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області та, на підставі договору оренди від 05.01.2015р., який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису 31592846 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0038 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Лазарєва Л.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області. Однак, позивач не підписувала жодних договорів оренди та актів приймання-передачі земельних ділянок з відповідачем та її підписи, якщо вони містяться на вказаних документах, є підробленими. Дізнавшись про реєстрацію підроблених договорів оренди від 05.01.2015 року, разом з іншими власниками, які постраждали від такого ж свавілля з боку відповідача, позивачем було подано заяву до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, за результатом розгляду яких 16.06.2019р. було відкрито кримінальне провадження та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером №42019221430000182, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. На сьогоднішній день досудове розслідування триває. В рамках кримінального провадження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса було проведено судово-почеркознавчу експертизу на предмет встановлення факту належності [PERSON] підпису виконаного на договорі оренди від 05.01.2015р. та відповідному акті, укладених нею з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Згідно висновку якої за №27760 від 20.02.2020, підписи від імені [PERSON] на договорі оренди землі від 05.01.2015р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325184500:03:009:0038 та акті приймання-передачі земельної ділянки виконані не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Таким чином, договори оренди від 05.01.2015р. укладені і зареєстровані представниками ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» без згоди власника земельних ділянок. Оскільки об`єкти за договорами оренди землі вважаються переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди та у зв`язку з існуванням вказаних записів про право відповідача на оренду цих земельних ділянок, внесених на підставі договорів, які позивач не укладала, вона позбавлена можливості зареєструвати договори оренди землі укладені 01.10.2018р. з ТОВ АФ «РАССВЕТ» та передати земельні ділянки останньому. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020р. по справі №145/2047/16-ц). Також, Велика Палата Верховного Суду вказаною постановою дійшла висновку, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Таким чином, для відновлення гарантованого ст.41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України права позивача передати в оренду належні їй земельні ділянку ТОВ АФ «РАССВЕТ» необхідно встановити неукладенність договорів оренди між позивачем та відповідачем та скасувати відповідні записи державного реєстратора. Аргументи учасників справи. 25 листопада 2020 року представником відповідача ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» - адвокатом Журавель Д.М. надано відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Так, на думку відповідача записи про державну реєстрацію договору були вчинені законно та відповідно до належних поданих документів, будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що позивач, не підписувала договори оренди не було надано, позивачем не надано жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, що протягом всього строку дії договору оренди землі вона не знала і не могла знати про порушення свого права на земельні ділянки, належні їй на праві власності, також відповідач вказує, що даний спір має публічно-правовий характер та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2020 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 11 березня 2021 року від позивача, на адресу Харківського районного суду Харківської області, надійшла заява про долучення доказів, а саме копія відповіді товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «РАССВЕТ» на адвокатський запит та копії платіжних доручень. Відповідно до цієї відповіді ТОВ АФ «РАССВЕТ» підтверджує факт укладення договорів оренди з позивачем та неможливості їх реєстрації у зв`язку з наявністю зареєстрованого такого права за відповідачем. Окрім цього, ТОВ АФ «РАССВЕТ» підтвердило, що саме воно здійснює обробіток земельної ділянки за що і здійснює орендні платежі. 16 липня 2021 року від позивача, на адресу Харківського районного суду Харківської області, надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій документів, а саме копій документів, що містяться в реєстраційній справі та на підставі яких були внесені оскаржувані записи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-3160, посвідченим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського районного, Харківської області Лазарєва Людмила Михайлівна отримала у спадок від своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку кадастровий номер 6325184500:03:009:0123, площею 5,169 га та земельну ділянку кадастровий номер 6325184500:03:009:0038, площею 4,3234 га, що розташовані на території Тернівської сільської ради, Харківського району, Харківської області. Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.08.2020 року (надалі інформаційна довідка) право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] 25.09.2018 року, згідно рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43270116 та 43271083 від 31.05.2018 року [PERSON] , Харківська філія Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу". 01.10.2018 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «РАССВЕТ» укладено договори оренди землі, згідно умов яких позивач передала, а ТОВ АФ «РАССВЕТ» прийняло на строк до 01.10.2025 року в платне користування земельні ділянку загальною площею 5,169 га, кадастровий номер 6325184500:03:009:0123 та земельні ділянку загальною площею 4,3234 га, кадастровий номер 6325184500:03:009:0038. В той же час, з вказаних інформаційних довідок вбачається, що держаним реєстратора Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим Олександром Сергійовичем 11.05.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №31317013 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0123 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Лазарєва Л.М. та запис №31592846 від 11.05.2018р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0038 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 05.01.2015, видавник: ТОВ "Агрофірма Престиж"/Лазарєва Л.М. На думку позивача існування вказаних записів на підставі договорів, які вона не підписувала, порушує її право на передання в оренду належних їй земельних ділянок ТОВ АФ «РАССВЕТ», а скасування відповідних записів про державну реєстрацію договорів оренди відновить її порушене право на здійснення права власності. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Предметом спору у цій справі є скасування записів про державну реєстрацію прав оренди. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Пред`являючи позов, позивач стверджувала, що жодних договорів з відповідачем вона не підписувала, підпис у ньому вчинено іншою особою. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга статті 15 Закону України «Про оренду землі»). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.08.2020 року по справі №125/702/17). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У справі, що розглядається, позивач звернулася з вимогою про скасування записів в Деравному реєстрі речових прав, посилаючись на те, що договори, які стали підставою для внесення оскаржуваних записів вона не підписувала, умови їх не погоджувала, тож відповідач безпідставно стверджує про укладення договорів оренди на умовах зазначених договорів, підписаних невстановленою особою замість позивача. На підтвердження вказаних обставин позивач посилалася на те, що такий випадок дій відповідача є непоодиноким, приблизно в цей же період, коли було внесено оскаржуваний запис цим же державним реєстратором за зверненням цього ж відповідача, було внесено ще понад 20 аналогічних записів. За зверненням таких же власників земельних ділянок було відкрито кримінальне провадження та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером №42019221430000182, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України На сьогоднішній день досудове розслідування триває. Судом встановлено, що рамках цього кримінального провадження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса було проведено судово-почеркознавчу експертизу на предмет встановлення факту належності [PERSON] підпису виконаного на договорі оренди від 05.01.2015р. та відповідному акті, укладених нею з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Згідно висновку якої за №27760 від 20.02.2020, підписи від імені [PERSON] на договорі оренди землі від 05.01.2015р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325184500:03:009:0038 та акті приймання-передачі земельної ділянки виконані не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Про допустимість висновку експерта в кримінальній справі, як доказу в цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не був ухвалений. В той час представником відповідача не доведено, що висновок експертизи є неналежним доказом, а саме, що він не стосується предмета доказування або одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Представник відповідача, заперечуючи проти висновку експерта, не надав доказів на його спростування, не скористався правом на заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи у цій справі, не ставив перед судом питання про виклик у судове засідання експерта, який проводив почеркознавчу експертизу. За таких обставин суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27760 за кримінальним провадженням №42019221430000182, який складений 20.02.2020 року є належним доказом у даній справі. Окрім цього, судом встановлено, що внесення оскаржуваних записів було здійснено державним реєстратором за зверненням представника відповідача, що підтверджується наданими позивачем копіями документів з матеріалів реєстраційних справ, а саме друкованими формами заяв та прийнятими державним реєстратором рішеннями, за результатами розгляду наданих документів. Таким чином, неукладеність договорів оренди землі між позивачем та відповідачем підтверджується відкритим кримінальним провадженням за зверненням таких же потерпілих; висновком Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса; відповіддю ТОВ АФ «РАССВЕТ» та платіжним дорученням про здійснення на користь позивача орендної плати; матеріалами реєстраційної справи. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже принцип доказування та змагальності покладають і на відповідача обов`язок доказування своїх заперечень та вони також не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів як на існування договорів оренди, які стали підставою для внесення оскаржуваних записів, так і на підтвердження того, що позивач їх підписувала. Більш того, відповідачем не підтверджено жодним належним та допустимим доказом і факт виконання договорів оренди - як обробіток землі так і сплату оренди. Таким чином, суд дійшов висновку про неукладеність між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМОЮ ПРЕСТИЖ» договорів оренди земельних ділянок за кадастровим номером 6325184500:03:009:0123 та за кадастровим номером 6325184500:03:009:0038. Як вірно зазначено позивачем, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Разом з тим, позивачем заявлені вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права оренди. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» спору про право оренди на земельні ділянки, оскільки ці ділянки фактично не були передані в оренду, договори оренди позивач не підписувала, тому вони є неукладеними, а державна реєстрація зазначених правочинів порушує її права на користування та розпорядження зазначеною власністю. Вказані вимоги свідчать про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ці позовна вимоги правильно заявлені в порядку цивільного судочинства та підлягають розгляду судом загальної юрисдикції. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, договір оренди землі від 05.01.2015р. зареєстрований у Харківській районній державній адміністрації Харківської області. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником спірних земельних ділянок (кадастровий номер - 6325184500:03:009:0123 та 6325184500:03:009:0038) на час подання позову є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.08.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-3160, посвідченим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського районного, Харківської області, що відповідає вимогам ЦК України, ЗК України. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладених між сторонами договорів оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельними ділянками. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на вищевказані земельні ділянки, коли договори оренди [PERSON] фактично не підписувала, тобто ці правочини є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування записів про державну реєстрацію права та їх обтяжень, №31317013 від 11.05.2018р. та №31592846 від 11.05.2018р. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 1\~681,60 гривень (сплачених у розмірі станом на день подання). Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~681,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved