Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд і просить встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане на ім'я [PERSON] належить померлій [PERSON], на підтвердження чого вказав, що 15 липня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок. На даний час має намір оформити спадщину, однак у правовстановлюючому документі на спадкове майно є невідповідність імені, а тому звертається до суду. Представник заінтересованої особи Дунаєвецької селищної ради в судове засідання не з'явився, однак суду надана заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та заяву заінтересованої особи, заслухавши заявника, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2014 року померла мати заявника - [PERSON], жителька смт.Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ №234956, після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок №9 по вул.Чорновола (Леніна) в смт.Дунаївці, який належав їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.05.1978 року, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконкому Дунаєвецької селищної ради депутатів трудящих №65 від 10.03.1978 року, на який [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 27 листопада 2003 року, посвідченим секретарем Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області (копія додається), інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає. Із копії свідоцтва про одруження серії І-АБ №376680 видно, що дівоче прізвище померлої [PERSON] "Сікорська", в 1970 році зареєструвала шлюб і їй було присвоєно прізвище "Савко". Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2016 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріально округу [PERSON] відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями після померлої [PERSON], оскільки в свідоцтві про смерть ім'я останньої вказане як "Михайлина", а свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння видане на "Михайліну". Згідно довідок виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради №1166, 1167 від 27.09.2016 року видно, що [PERSON], яка померла 10 липня 2014 року, на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], власником якого вона була, що підтверджується довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 03.10.2016 року, разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований її син - [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України та виходячи зі змісту п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, аналізуючи вище викладені докази, суд приходить до висновку, що свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.05.1978 року, видане на імя [PERSON], належить померлій 15 липня 2014 року [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадкове майно.

Outcome: approved