Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У своїй уточненій позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 330 919 грвень 64 копійки. Свої позовні вимоги банк мотивує тим, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 03 вересня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачці було надано кредит в сумі 280 000 гривень зі сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення 02 вересня 2013 року. З метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов»язань позичальника [PERSON] по вказаному кредитному договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1671 від 20 жовтня 2010 року, згідно якого поручитель бере на себе зобов»язання перед кредитором відповідати в солідарному порядку за зобов»язання позичальника по кредитному договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором загальна заборгованість по кредитному договору станом на 11 липня 2014 року складала 667 841 гривню 70 копійок. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість по даному кредитному договору в сумі 391 507 гривень 55 копійок. Зважаючи на такі обставини, заборгованість по кредитному договору на даний час складає 330 919 гривень 64 копійки, в тому числі 220 404 гривні 35 копійок заборгованості по відсотках за користування кредитом та 110 515 гривень 29 копійок пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримує, відповідачі визнають частково. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін в порядку, визнгаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до кредитного договору № 128МК від 03 вересня 2008 року ПАТ КБ «Приват Банк» надав [PERSON] споживчий кредит у рамках Програми мікрокредитування в межах суми 280 000 гривень зі сплатою 24 відсотків річних за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди та 50 відсотків річних від суми залишку непогашеної заборгованості у разі порушення зобов»язань по погашенню кредиту, а позичальник зобов»язується здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до графіку з терміном остаточного погашення 02 вересня 2013 року, що підтверджується копією кредитного договору та графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (а. с. 4 -7). Поручителем по даному кредитному договору є [PERSON], що підтверджується копією договору поруки № 167 від 02 жовтня 2010 року (а. с. 51). Зобов»язання по погашенню заборгованості за кредитом , відсотками та комісією, а також іншими витратами згідно кредитного договору позичальник належним чином не виконує, тому станом на 11 липня 2014 року утворилася прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 667 841 гривня 70 копійок, у тому числі: 215 531 гривня 37 копійок - заборгованість за кредитом, 322 239 гривень 49 копійок - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 130 070 гривень 84 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 51-56). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість по даному кредитному договору в сумі 391 507 гривень 55 копійок, тому з вирахуванням зазначеної суми заборгованість становить 330 919 гривень 64 копійки, у тому числі 220 404 гривні 35 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом, 110 515 гривень 29 копійок пеня, нарахована з наростаючим підсумком з жовтня 2008 року, за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що підтверджується копією рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року (а.с 58) та копією розрахунку заборгованості (а.с. 94-99). За змістом ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов»язання у встановлений договором строк. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідачка не виконувала зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином, чим порушила зазначені норми закону та умови договору. Заборгованість по кредиту з відповідачів стягнуто за іршенням суду. Тому з неї та поручителя слід стягнути не сплачені належні банку проценти у солідарному порядку за рішенням суду. Відповідно до ст. 549 ЦК України, за порушення зобов"язань боржник зобов"язаний сплатити кредиторові неустойку ( тобто штраф або пеню). Пунктом 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За розрахунком позивача, нарахований розмір пені за порушення відповідачкою умов договору кредиту складає 110 515 гривень 29 копійок, що значно перевищує розмір заподіяних позивачеві неправомірними діями відповідачки збитків. Пеня розрахована починаючи з 16 жовтня 2008 року, тобто поза межами строку давності, встановленого до даного виду забезпечення зобов»язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір нарахованої позивачем неустойки (пені) підлягає до зменшення судом до 33944 гривень 46 крпійок, тобто до її розміру, нарахованого у межах річного строку до подачі позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривні, що підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі.

Outcome: partial