Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

У серпні 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який народився 13.05.2016\~р., у розмірі 500,00\~грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1\~000,00\~грн. до досягнення сином [PERSON], трьох років. [PERSON] позов в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання сина визнав, проти позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] заперечив, посилаючись на те, що розмір його доходів (заробітної плати) не дозволяє сплачувати такі аліменти. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 21.04.2015\~р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками дитини [PERSON], який народився 13.05.2016\~р. (а.\~с.\~4, у т.\~ч. зворотній бік). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що [PERSON] просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 500,00\~грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому [PERSON] позов у цій частині визнав, а відтак Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у цій (твердій) грошовій сумі. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє цю позовну вимогу. Відповідно до частин другої та четвертої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення сином [PERSON], трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Як вказувалось раніше, [PERSON] проти позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення аліментів на її утримання заперечив, посилаючись на те, що розмір його доходів (заробітної плати) не дозволяє сплачувати такі аліменти. [PERSON] доказів, які б вказували на те, що [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, не подала та пояснила, що подати такі докази не може. З довідки від 01.08.2016\~р. про доходи [PERSON] вбачається, що останній працює у фізичної особи підприємця [PERSON] на посаді слюсаря-ремонтника, у період лютого по липень 2016\~р. йому виплачувалась заробітна плата у розмірі 1\~714,88\~грн. на місяць (а.\~с.\~6). На думку Суду, очевидним є те, що вказана заробітна плата не дозволяє [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] (особливо, якщо врахувати сплату [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 500,00\~грн. щоміячно). Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1\~000,00\~грн. щомісячно необхідно відмовити. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат (витрат на правову допомогу) 150,00\~грн. (а.\~с.\~7, 8). Крім того, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 183,73\~грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Крім того,

Outcome: partial