Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з даним позовом, в якому зазначила, що з 22.04.2006 р. по 12.09.2011 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], з якою зареєстровані та проживають в [ADDRESS], на території якого на теперішній час органи влади не здійснюють свої повноваження. З відповідачем позивач протягом багатьох років не спілкується. На теперішній час її дочка [PERSON] проживає в [ADDRESS], син [PERSON] в м. Маріуполі Донецької області, позивач проходить періодично курс лікування в КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», тому в неї виникає постійна необхідність виїжджати з м. Докучаєвська до м. Маріуполь, але через відсутність згоди батька вона не має можливості перетнути пункт лінії розмежування разом із донькою, тому просила суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для тимчасового виїзду за межі України без згоди батька, в'їзду та виїзду з неконтрольованої території та за межі України [PERSON] у супроводі матері без згоди батька. 20 листопада 2017 справа на підставі ухвали Пологівського районного суду Запорізької області за підсудністю надійшла до Волноваського районного суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Докучаєвського міського суду Донецької області від 12.09.2011р. сторони з 22.04.2006 р. по 12.09.2011 р. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.12), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] (а.с.11,12). За адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно рішення Докучаєвського міського суду Донецької області від 05.03.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку для досягнення дитиною повноліття (а.с.13), однак через злісне ухилення від сплати аліментів [PERSON] вироком Докучаєвського міського суду від 09.11.2011р. визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (а.с.14-15). Згідно з положеннями частини 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише зі згоди батьків і в їх супроводі або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Порядок виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, регулюється «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженогопостановою КМ України N 57 від 27 січня 1995 року. Пунктом 4 вказаних Правил передбачено, що в супроводі одного з батьків або інших осіб, виїзд з України дітей вказаного віку здійснюється за обов'язкової наявність нотаріально посвідченої згоди другого батька, в якій зазначається назва держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, окрім неповнолітньої доньки [PERSON] має двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON],яка проживає в [ADDRESS] (а.с.79-81) та сина [PERSON], який проживає та працює в м. Маріуполі Донецької області (а.с.22). Також позивач проходить періодично курс лікування в КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», що підтверджено відповідними епікризами, довідками лікарні, консультативним висновком спеціаліста (а.с.82-86). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. Таким чином, надаючи право на вивезення неповнолітньої за кордон на підставі рішення суду, суд не виходячи за межі позовних вимог та для забезпечення реалізації даного права позивачем одночасно надає дозвіл на виготовлення проїзних документів без нотаріально посвідченої згоди батька. Крім того, згідно з пунктом № 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367, в'їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти: громадян України - за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92). На підставі п. 5.1.1 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно 5.1.2 Виїзд з неконтрольованої території громадян України: які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; Таким чином суд приходить до висновку, що у позивача є обґрунтовані підстави для отримання дозволу на виїзд дитини до Російської Федерації та перетину лінії розмежування територій України, зокрема з метою підтримання сімейних стосунків з рідними, оздоровлення дитини, виїзд за кордон неповнолітньої [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заявлені вимоги обґрунтовані. Однак, у частині строку надання дозволу на виїзд дитини вимоги підлягають частковому задоволенню, так як визначений позивачем строк «на весь час проведення антитерористичної операції до її скасування» не відповідає положенням вищенаведених норм законів, а тому суд вважає необхідним надати дозвіл на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України дитини, тимчасовий дозвіл на в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення антитерористичної операції) та виїзд із нею строком до досягнення нею шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу батька.

Outcome: partial