Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що є спадкоємцем [PERSON], проте в отриманні свідоцтва про спадщину йому відмовлено, в зв'язку зі втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачі до початку судового засідання звернулися із письмовою заявою, в якій визнали позовні вимоги в повному об'ємі та просили справу слухати без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 14 жовтня 2011 року в селі Улянівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,0 гектарів, що розташована в межах території Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право постійного користування землею серії МК №0523, виданого 20 грудня 1995 року на підставі рішення 12 сесії 21 скликання Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 28.06.1993 року. 08 листопада 2014 року в селі Улянівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 0,7395 га, кадастровий номер: 4821484800:08:000:0300, для ведення особистого селянського господарства, що розташована Миколаївська область, Братський район, Улянівська сільська рада, за межами населеного пункту, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №842130, виданий 22 червня 2012 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 16.12.2011р. №455-р. Позивач, як онук померлих [PERSON], та [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом відповідно до вимог ст.1265 ЦК України. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружини померлих відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори при усній консультації, з'ясувалось, що оскільки втрачено оригінали державних актів, позивач не має можливості оформити спадкове майно. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Отримати ж державний акт на ім'я померлої особи неможливо. Згідно п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно п.4 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку. Документів для підтвердження родин-відносин між позивачем та дідом [PERSON] не збереглося. Довгий час бабуся та дідусь позивача проживали в незареєстрованому шлюбі і лише в 2011 році уклали його. Тому прізвище батька позивача та його є "Собко", а дідуся "Сташук". Встановлення факту родин відносин з померлим дідом позивача на даний час можливе лише за рішенням суду. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] має для позивача юридичне значення оскільки дає йому право оформити спадкове майно, що залишилось після смерті діда. Ст.55 Конституції України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановленні будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто тих, які тягнуть за собою виникнення правових наслідків для заявника. Відповідно до ст.256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановленні юридичні факти родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, і оскільки позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача судового збору, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved