Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

15.04.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини, - [PERSON] , треті особи на стороні позивача, - орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, ( а.с., 1 - 6), в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь КОЦСПРД „Оберіг", аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття. - звільнити орган опіки та піклування Грушівської сільської ради від сплати судового збору. Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгроунтовує наступним: Органом опіки та піклування Грушівської сільської ради та Миронівської районної державної адміністрації Київської області вивчено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дочки, - [PERSON] . [INFO] . В ході вивчення питання вияснили, що на території Грушівської сільської ради в селі Ведмедівка без реєстрації проживає сім`я [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] яка перебуває на обліку при Грушівськоїій сільській раді як така, що потрапила в складні життєві обставини (неблагонадійна). Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2011 p.. виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 3231-678761- 2017, копії яких завірені у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України додаються до позовної заяви. Сім`я [PERSON] прибула на територію Грушівської сільської ради з села Демівщина Кагарлицького району Київської області, де з листопада 2013 року перебувала на обліку по причині неналежного виконання батьківських обов`язків. Вказане підтверджується листом центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Кагарлицької районної державної адміністрації від 30.10.2015 року за № 24-02-209. Копія листа до позовної заяви додається. Відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Демівщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 02-31-106 від 05.03.2019 p.. Оригінал довідки додається до позовної заяви. Малолітня дочка [PERSON] [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області № 956 від 20.02.2019 p.. Копія довідки додається до позовної заяви. Фактично [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області № 130 від 03.04.2019 p.. Оригінал довідки додається до позовної заяви. За час проживання на території Грушівської сільської ради [PERSON] одружилася та змінила прізвище на [PERSON]. Проте, спосіб життя не змінила та свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] краще викочувати не стала. Тому її дочка [PERSON] з червня 2018 року фактично перебуває в Київському Обласному Центрі Соціально-психологічної Реабілітації дітей «Оберіг», що знаходиться в селі Ємчиха Миронівського району Київської області. Вказане підтверджується актом прийому дитини від 11.06.2018 року, оригінал якого додається до позовної заяви. Відповідач ніде не працює, за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, постійно водиться з неблагонадійними компаніями. Вихованням малолітньої [PERSON] не займається, про її матеріальне утримання не турбується, станом її здоров`я та навчання не цікавиться. За час перебування [PERSON] в центрі «Оберіг» відповідач її відвідувала двічі (10 липня 2018 року та 19 січня 2019 року). Життям, здоров`ям та поведінкою дитини у працівників центру не цікавилася. Вказане підтверджується довідкою центру СПРБД «Оберіг» від 02.04.2019 року, яка додається в оригіналі до позовної заяви. Відповідач [PERSON] також являється матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в обласному центрі (будинку) дитини в місті Біла Церква та на яку згідно запиту державного виконавця [PERSON] не сплачує аліменти за її перебування, починаючи з 11.02.2010 року. Вказане підтверджуєтьен наступними письмовими доказами: - Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 20.06.2017 р за № 1344, - перевірено житловий будинок по [ADDRESS] , в якому сім`я проживає без реєстрації. В ході обстеження встановлено, що в хаті брудно, по будинку розкидані речі, відра з будматеріалами, брудний посуд. [PERSON] гралася на подвір`ї, вітчим був в нетверезому стані, спав. [PERSON] була відсутня 5 днів; - Актом обстеження умов проживання [PERSON] від 29.10.2018 р., - перевірено житловий будинок по [ADDRESS] , в якому сім`я проживає без реєстрації. В ході обстеження встановлено, що в хаті брудно, по будинку розкидані речі , брудний посуд. Чоловік [PERSON] був в нетверезому стані. [PERSON] була відсутня; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 15.02.2018 року за № 10/1 «Про догляд за малолітньою дитиною», на якому [PERSON] обіцяла неодноразово працевлаштуватися, не зловживати алкоголем, дбати про свою дитину. Дана сім`я знаходиться на супроводі в комісії з питань захисту прав дитини; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 29.05.2018 року за № 24 «Про направлення малолітньої [PERSON] », де, не дивлячись на проведені бесіди з відповідачем щодо необхідності належного виховання та догляду за дитиною, створення належних умов для проживання та виховання дочки, - ситуація не змінилася та не покращилася, вирішено направити тимчасово [PERSON] до Миронівського відділення КОЦСНРД «Оберіг»; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 28.01.2019 року за № 5 «Про створення умов для проживання малолітньої [PERSON] ", на якому [PERSON] знову обіцяла працевлаштуватися, не зловживати алкоголем, створити належні умови для повернення [PERSON] в родину. Дана сім`я надалі перебуває на супроводі в комісії з питань захисту прав дитини; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 28.02.2019 року за № 12 «Про повернення [PERSON] в біологічну сім`ю", на якому врахувавши, що [PERSON] за час перебування [PERSON] в центрі психологічної реабілітації дітей «Оберіг» не працевлаштувалася, не створила умов для життя та розвитку малолітньої дочки [PERSON] , не цікавилася життям та навчанням дитини в центрі, - вирішили підняти клопотання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за невиконання своїх батьківських обов`язків; - - Характеристика за місцем проживання без реєстрації відповідачки [PERSON] № 2-46-251, видана Грушівською сільською радою 04.04.2019 р., та згідно з якою за період проживання [PERSON] показала себе з негативної сторони, недобросовісно виконує батьківські обов`язки, схильна до вживання алкогольних напоїв, на зауваження реагує агресивно, постійно ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, водить неблагонадійпі компанії. Вищезазначені письмові докази подаються до позовної заяви в оригіналах та копіях, а також копії (для Відповідача та третьої особи). Питання неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відповідачки [PERSON] розглядалося неодноразово: - на виконавчому комітеті Грушівської сільської ради. Копії рішеннь виконкому Грушівської сільської ради № 10/1 від 15.02.2018 p.: № 24 від 29.05.2018 p.: № 5 від 28.01.2019 р; № 12 від 28.02.2019 р , додаються до позовної заяви; - Органом опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, в ході вивчення питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав надано висновок № 59/06/27- 1002 від 20.03.2019 р., згідно з яким таке позбавлення визнано доцільним. Оригінал висновку № 59/06/27-1002 від 20.03.2019 р. додається до позовної заяви. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнаній в Загальній декларації прав людини, встановлено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В ст.ст. 51. 52 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закоїіу. З зазначених норм вбачається, що право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, встановленою законом, що передбачено ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьками від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до сі. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення в про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; - не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; - не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; - не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; - не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини та свідомо нехтує нею, а саме: - не створила належних умов для її проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку; - не піклується про її фізичний і духовний розвиток; - не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; - не забезпечує дитині необхідного харчування та лікування; - не піклується про належний психологічний клімат сім`ї; - не показує власного позитивного прикладу дочці, а саме, - зловживає спиртними напоями, тим самим не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляє щодо дитини батьківського піклування. - застереження щодо обов`язку приймання участі у вихованні та утриманні дитини відповідач свідомо ігнорує. Таким чином, Відповідач повністю самоусунулася від виховання та утримання власної доньки, що свідчить про те, що її ухилення від виконання батьківських обов`язків є свідомим та винним. Вищезазначені обставини стали підставами для звернення Позивача до суду з цим позовом. Щодо вимог про стягнення аліментів: Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 166 цього ж Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач ніде не працює і не працювала, майна на території Грушівської сільської ради не має. Оскільки на даний час малолітня дитина [PERSON] проживає в Миронівському відділені КОЦСПРД ..Оберіг", та знаходиться на повному державному забезпечені, з Відповідачки підлягають стягненню аліменти на користь закладу на утримання дитини, - [PERSON] , [INFO] , - у розмірі 1391 грн. з усіх видів доходу Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 15.04.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної цивільної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 27). 22.05.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, ( а.с., 30 - 31), на підставі якої відкрито провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 19.06.2019 року. 19.06.2019 року в проведенні підготовчого судового засідання оголошено перерву в судовому засіданні до 12 год. 00 хв. 08.07.2019 року в зв`язку з необхідністю залучення до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, - батька малолітньої дитини, та відповідно, направлено запити щодо встановлення місця проживання (перебування) батькамалолітньої дитини, ( а.с., 46 - 47). 08.07.2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 04.09.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача, та ненадходженням інформації щодо перебування батька малолітньої дитини, ( а.с, 57). 03.09.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов лист - інформація за вих. № 15351, від 01.07.2019 року, в якій вказано, що [PERSON] , [INFO] , 01.02.2019 року плановою вартою для відбування покарання був направлений до Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)», яка знаходиться за адресою: вул. Мирна, будинок 3, смт. Гостомель - 2, Київської області, 08298, ( а.с., 67). 04.09.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, ( а.с., 74 - 76), на підставі якої: - Залучено до участі в справі за позовом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області до [PERSON] , треті особи на стороні позивача, - орган опіки та піклування Мирорнівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, - фізичну особу, - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , фактично перебуваючого за адресою: Державна установа «Бучанська виправна колонія (№85)», 08298, Київська область, смт. Гостомель - 2, вул. Мирна, 3. Роз`яснено третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача, - [PERSON] , що на підставі ч. 1 ст. 181 ЦПК України він має право подати письмове пояснення щодо позову, встановивши строк на подання такого пояснення, - до 28.09.2019 року. Вищевказану ухвалу направлено третій особі за місцем перебування. Слухання справи було призначено на 01.10.2019 року. 01.10.2019 року Кагарлицьким районним судом по результатах проведення підготовчого судового засідання винесено ухвалу, ( а.с., 89 - 91), на підставі якої: - Підготовче провадження у справі № 368/447/19, провадження № 2/368/358/19, за позовом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області до [PERSON] , треті особи на стороні позивача, - орган опіки та піклування Мирорнівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - закрито на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України. Справу № 368/447/19, провадження № 2/368/358/19, за позовом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області до [PERSON] , треті особи на стороні позивача, - орган опіки та піклування Мирорнівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - призначено до судового розгляду на 15 год. 00 хв. 21.10.2019 року. Судове засідання, яке відбудеться о 15 год. 00 хв. 21.10.2019 року, в справі № 368/447/19, провадження № 2/368/358/19, за позовом Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області до [PERSON] , треті особи на стороні позивача, - орган опіки та піклування Мирорнівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - провести в режимі відеоконференції. Участь в судовому засіданні третьої особи на стороні відповідача, - [PERSON] здійснити дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Бучанська виправна колонія (№85)», 08298, Київська область, смт. Гостомель - 2, вул. Мирна, 3. Державній установі «Бучанська виправна колонія (№85)», 08298, Київська область, смт. Гостомель - 2, вул. Мирна, 3, забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом Київської області, 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3, тел.: (04573) 5 - 19 - 39, 21.10.2019 року о 15 годині 00 хвилин. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул.. Володимира Великого, 3, тел.: (04573) 5 - 24 - 69; 5 - 19 - 39., доручити відповідальній особі Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)», 08298, Київська область, смт. Гостомель - 2, вул. Мирна, 3. На підставі ч. 9 ст. 212 ЦПК України доручити відповідальним працівникам Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)» забезпечити доставку в спецкімнату [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача, - Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області як органу опіки та піклування, - Нероба Т.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обгрунтовувала свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом зазначено вище. Вважає, що задоволення позову відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Повідомила суд також, що відповідачка [PERSON] знаходиться періодично в селі, але веде аморальний спосіб життя, зокрема, - постійно знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, їй також повідомлався працівниками сільської ради про слухання справи в Кагарлицькому районному суді, але вона цими повідомленнями нехтує, а тому представник позивача вважає, що доля малолітньої дитини, на жаль, зовісм не цікавить відповідачку [PERSON] . В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, - органу опіки та піклування Миронівської сільської районної державної адміністрації Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, підтримує позов в повному обсязі, та просить його задовольнити, ( а.с., 37, 55, 80). В судовому засіданні представники третьої особи на стороні позивача, - органу опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації Головко Н.С., [PERSON] , - позов підтримали в повному обсязі, обгрунтовували свою позицію обставинами, які викладені в мотитвувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача, - [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, вважає, що задоволення позову відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Вважає, що на даний час він не зможе допомогти своїй біологічній дитині, так як відбуває покарання у виді позбавлення волі, довільно значний термін, - в установі виконання покарань, проте, після звільнення має намір опікуватися своєю дитиною. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, хоча повідомлялася судом неодноразово про день, час та місце слухання справи шляхом направлення поштового повідомлення про слухання справи, та поміщенням оголошенням на офіційному веб - сайті суду. Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав, вислухавши представників третьої особи та третю особу, які позов підтримали в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з позиції представника позивача, позицій представників третіх осіб на стороні позивача, третьої особи, - вони не заперечували проти винесення заочного рішення, відповідачка [PERSON] повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - шляхом направлення поштового відправлення з повідомленням про вручення, та поміщенням оголошення через офіційний портал «Судова влада України» веб - сторінка Кагарлицького районного суду Київської області https://kg.ko.cоurt.gov.ua/sudІ014. Відповідачка [PERSON] не надіслала на адресу суду письмову заяву про неможливість прибуття в судове засідання, не по відомила про причини своєї неявки, не подала відзив на позовну заяву, не надіслала заяви про слухання справи у її відсутності, відповідно, її неявку в судове засідання суд визнав як таку, яка є неповажною. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка по справі, - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача [PERSON] та положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні. Позивачем по справі є юридична особа, - Грушівська сільська рада Миронівського району Київської області, як орган опіки та піклування, 08826, Київська область, Миронівський район, с. Грушів, вул. Незалежності, будинок № 27, ідентифікаційний код юридичної особи 04362527. Третьою особою на стороні позивача є юридична особа, - орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, 08801, Київська область, м. Миронівка, вул. Соборності, будинок № 58, ідентифікаційний код юридичної особи 33461481. Третьою особою на стороні позивача є юридична особа, - орган опіки та піклування Кагарлицької районної державної адміністрації, 09201, Київська область, м. Кагарлик, Площа Незалежності, будинок № 1, ідентифікаційний код юридичної особи 22207291. Відповідачем по даній справі є фізична особа, громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Ржищів Київської області, паспорт громадянки України [NUMBER] , виданий 19.07.2017 року органом 3231, РНОКПП [NUMBER] , ( а.с., 16, - зворотня сторона), згідно довідки, яка видана 19.04.2019 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, ( а.с., 28 - зворотня сторона), зареєстрованаза адресою: [ADDRESS] . Третьою особою на стороні відповідача є фізична особа [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кагарлик Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , станом на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Кагарлицького районного суду в Державній установі «Бучанська виправна колонія (№85)», 08298, Київська область, смт. Гостомель - 2, вул. Мирна, 3, ( а.с., 67). Дитина, відносно якої вирішується питання, - малолітня [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Кагарлик Київської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане 01 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, ( а.с., 9). Дана дитина є на даний час малолітньою, так як згідно положень ч. 2 ст. 6 СК України дитина вважається малолітньою до досягнення нею чотирнадцяти років. Спір в даній справі виник в зв`язку з порушенням відповідачкою [PERSON] порушення особистого немайнового права дитини, - [PERSON] в частині обов`язку щодо виховання дитини, та порушення позивачкою обов`язку утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття. Спір в даному випадку виник за наступних обставин. [INFO] відповідачка [PERSON] (на [PERSON] народила дитину, - доньку, - [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 01 червня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 01 червня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 75. В графі «мати» зазначена [PERSON] , - позивачка по справі. В графі «батько» зазначений [PERSON] ,- третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог. Що ж стосується способу життя матері дитини, - відповідачки по справі, - [PERSON] , та відношення її до обов`язку виховання дитини та її утримання, - в судовому засіданні беззаперечно, на думку суду, встановлено наступні факти. На території Грушівської сільської ради в селі Ведмедівка без реєстрації проживає сім`я [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] яка перебуває на обліку при Грушівськоїій сільській раді як така, що потрапила в складні життєві обставини (неблагонадійна). Факт проживання даної «сім`ї» на території Грушівської сільської ради підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 3231-678761- 2017, завірена копія якого у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України міститься в матеріалах справи, ( а.с., 16). Сім`я [PERSON] прибула на територію Грушівської сільської ради з села Демівщина Кагарлицького району Київської області, де з листопада 2013 року перебувала на обліку по причині неналежного виконання батьківських обов`язків, що підтверджується підтверджується листом центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Кагарлицької районної державної адміністрації від 30.10.2015 року за № 24-02-209, копія якого міститься в матеріалах справи, ( а.с., 8). Відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Демівщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області № 02-31-106 від 05.03.2019 p., ( а.с., 10). Дитина відповідачки, - малолітня дочка [PERSON] [INFO] зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області № 956 від 20.02.2019 p., ( а.с., 11). Фактично, без належної реєстрації відповідачка [PERSON] з малолітньою дочкою, - [PERSON] , - проживає без реєстрації по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області № 130 від 03.04.2019 p., ( а.с., 12). За час проживання на території Грушівської сільської ради відповідачка, яка на той час була [PERSON] одружилася та змінила прізвище на [PERSON]. Проте, спосіб життя не змінила та свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] краще викочувати не стала. Тому її дочка [PERSON] з червня 2018 року фактично перебуває в Київському Обласному Центрі Соціально-психологічної Реабілітації дітей «Оберіг», що знаходиться в селі Ємчиха Миронівського району Київської області, що підтверджується підтверджується актом прийому дитини від 11.06.2018 року, ( а.с., 13). Відповідач ніде не працює, за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, постійно водиться з неблагонадійними компаніями. Вихованням малолітньої [PERSON] не займається, про її матеріальне утримання не турбується, станом її здоров`я та навчання не цікавиться. За час перебування [PERSON] в центрі «Оберіг» відповідач її відвідувала двічі (10 липня 2018 року та 19 січня 2019 року). Життям, здоров`ям та поведінкою дитини у працівників центру не цікавилася, що підтверджується довідкою центру СПРБД «Оберіг» від 02.04.2019 року, ( а.с., 14). Відповідач [PERSON] також являється матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в обласному центрі (будинку) дитини в місті Біла Церква та на яку згідно запиту державного виконавця [PERSON] не сплачує аліменти за її перебування, починаючи з 11.02.2010 року. Взагалі, негативне відношення відповідачки до обов`язку утримувати дитину, створювати їй належні умови для росту та виховання, забезпечення належного рівня матеріального забезпечення підтверджуєтьен наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні: - Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 20.06.2017 р за № 1344, ( а.с., 18), - перевірено житловий будинок по [ADDRESS] , в якому сім`я проживає без реєстрації. В ході обстеження встановлено, що в хаті брудно, по будинку розкидані речі, відра з будматеріалами, брудний посуд. [PERSON] гралася на подвір`ї, вітчим був в нетверезому стані, спав. [PERSON] була відсутня 5 днів; - Актом обстеження умов проживання [PERSON] від 29.10.2018 р., ( а.с., 19), - перевірено житловий будинок по [ADDRESS] , в якому сім`я проживає без реєстрації. В ході обстеження встановлено, що в хаті брудно, по будинку розкидані речі , брудний посуд. Чоловік [PERSON] був в нетверезому стані. [PERSON] була відсутня; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 15.02.2018 року за № 10/1 «Про догляд за малолітньою дитиною», ( а.с., 20), на якому [PERSON] обіцяла неодноразово працевлаштуватися, не зловживати алкоголем, дбати про свою дитину. Дана сім`я знаходиться на супроводі в комісії з питань захисту прав дитини; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 29.05.2018 року за № 24 «Про направлення малолітньої [PERSON] », ( а.с., 21), де, не дивлячись на проведені бесіди з відповідачем щодо необхідності належного виховання та догляду за дитиною, створення належних умов для проживання та виховання дочки, - ситуація не змінилася та не покращилася, вирішено направити тимчасово [PERSON] до Миронівського відділення КОЦСНРД «Оберіг»; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 28.01.2019 року за № 5 «Про створення умов для проживання малолітньої [PERSON] ", ( а.с., 22), на якому [PERSON] знову обіцяла працевлаштуватися, не зловживати алкоголем, створити належні умови для повернення [PERSON] в родину. Дана сім`я надалі перебуває на супроводі в комісії з питань захисту прав дитини; - Рішенням виконкому Грушівської сільської ради від 28.02.2019 року за № 12 «Про повернення [PERSON] в біологічну сім`ю", ( а.с., 23), на якому врахувавши, що [PERSON] за час перебування [PERSON] в центрі психологічної реабілітації дітей «Оберіг» не працевлаштувалася, не створила умов для життя та розвитку малолітньої дочки [PERSON] , не цікавилася життям та навчанням дитини в центрі, - вирішили підняти клопотання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за невиконання своїх батьківських обов`язків; - Характеристикою за місцем проживання без реєстрації відповідачки [PERSON] № 2-46-251, видана Грушівською сільською радою 04.04.2019 р., ( а.с., 24), та згідно з якою за період проживання [PERSON] показала себе з негативної сторони, недобросовісно виконує батьківські обов`язки, схильна до вживання алкогольних напоїв, на зауваження реагує агресивно, постійно ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, водить неблагонадійпі компанії. Питання неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відповідачки [PERSON] розглядалося неодноразово: - на виконавчому комітеті Грушівської сільської ради. Копії рішеннь виконкому Грушівської сільської ради № 10/1 від 15.02.2018 p.: № 24 від 29.05.2018 p.: № 5 від 28.01.2019 р; № 12 від 28.02.2019 р. містяться в матеріалах справи. - Органом опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації, в ході вивчення питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав надано висновок № 59/06/27- 1002 від 20.03.2019 р., згідно з яким таке позбавлення визнано доцільним. Згідно висновку органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , ( а.с., 25 - 26): Органом опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації вивчено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] В ході вивчення виявилось, що гр. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . За час проживання та території Грушівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони: офіційо ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не створює належних умов для проживання та виховання дитини, не приділяє дитині уваги, часто залишає малолітню доньку без нагляду та відповідного догляду. В будинку брудно, відсутні продукти харчування, часто збираються сумнівні компанії та зловживають спиртними напоями. Питання невиконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно своєї доньки [PERSON] неодноразово розглядалося на виконкомі Грушівської сільської ради та було вирішено тимчасово вилучити [PERSON] з біологічної сім`ї і влаштувати її до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Оберіг". 11.06.2018 малолітню [PERSON] було влаштовано до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Оберіг". По закінченню шестимісячного терміну з моменту перебування малолітньої [PERSON] в Київському обласному центрі соціально- психологічної реабілітації дітей "Оберіг" ситуація в сім`ї [PERSON] не покращилася, а навпаки погіршилася. [PERSON] не працевлаштувалась та не передбачає забезпечення належного виховання та розвитку дитини, є негативним прикладом і впливає на неї своєю аморальною поведінкою. На даний час відсутні умови для проживання дитини, відсутні продукти харчування та сезонний одяг для дитини, а також кошти на її утримання. 19.03.2019 відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Миронівської районної державної адміністрації, на якому розглядалося питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , на якому члени комісії одноголосно прийняли рішення щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] . Висновок: виходячи із вищесказаного та враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Отже, як встановлено в судовому засіданні вищевказана сім`я, в якій знаходилася дитина (хоча поняття сім`я в розумінні положень СК України до даної сім`ї, на думку суду, застосувати не можливо), перебуває у складних життєвих обставинах через антисоціальний стан в сім`ї, (зловживання матір`ю та її вітчимом алкогольними напоями, антисанітарія в будинку, часте полишення сім`ї відповідачкою в невідомомому напрямку, під час чого дитина взагалі залишається не те що без належного догляду, а й без необхідного, - належного харчування), що потягнуло за собою незадовільні матеріально - побутові умови, які, на думку позивача, та, відповідно, суду, після дослідження всих обставин справи, створюють загрозу життю та здоров`ю дитини, - [PERSON] , яку народила, ( а не виховує, не піклується, спільно проживає) відповідачка [PERSON] Отже, як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень учасників процесу та матеріалів справи, на даний час мати, - відповідачка по справі [PERSON] продовжує вести аморальний, (зловживання алкогольними напоями), напівбродяжницький (часто полишає місце проживання в невідомому напрямку) спосіб життя, долею дитини не піклується, що опосередковано підтверджується тим, що відповідачка, достеменно знаючи про судові засідання, в якому вирішується доля її малолітньої дитини, свідомо ігнорує судові засідання. Вищевказані факти, на думку суду свідчать про те, що відповідачка [PERSON] повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дитини, - [PERSON] . Слід зазначити, що суд при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав керувався, окрім норм СК України, іншими галузевими нормами права, так було враховано положення ППВСУ № 16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» де, зокрема, зазначено, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини та умов її нормального виховання. Отже, судом встановлено наступне. По місцю проживання, зокрема, в побуті, відповідачка [PERSON] характеризується негативно. Враховуючи вищевказане, позивачем по справі на підставі ст. 5 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» подано дану позовну заяву. Так, згідно ст. 5 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини - сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Отже, як видно з вищевикладеного, відповідачка [PERSON] не виконує свої материнські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, вона фактично самоусунулася від будь-якого спілкування з дитиною, - [PERSON] , усунулася від її виховання і утримання. Суд приходить до висновку щодо того, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та забезпечення дитини. Згідно з ст. ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Отже, як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень представника позивача, матеріалів справи, з моменту поміщення дитини, - [PERSON] до Київського Обласного Центру Соціально - Психологічної Реабілітації Дітей «ОБЕРІГ», відповідачка [PERSON] з дитиною відносин фактично не підтримує та не зустрічається, спеціалізований дитячий заклад, де перебуває її дитина, - з часу поміщення дитини до закладу відвідувала лише два рази, - 10.07.2018 та 19.01.2019 року, проте в подальшому відповідачка [PERSON] взагалі не цікавилася станом дитини, не піклувалася про її розвиток, відповідно, фактично не спілкується з дитиною, не проявляє материнських почуттів до дитини, що свідчить про її байдуже ставлення до долі дитини, що, зглядаючись на усталені принципи суспільства в галузі сімейних відносин, є аморальним, та заслуговує на засудження таких дій суспільством, та забезпечення умов, з боку держави, які передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно, судом встановлено той факт, що фактично вихованням дитини займаються працівники спеціалізованого дитячого державного закладу. Отже, враховуючи те, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування дитини, а з боку відповідальних працівників позивача та будинків дитячого типу ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею, а навпаки, працівниками місцевого органусамоврядування здійснювалися заходи щодо спонукання відповідачки поїздок до дитячого закладу, що позитивного ефекту, на жаль, не дало, причому, як вважає суд, з вини відповідачки [PERSON] , то, на думку суду, вищевикладені обставини свідчать про фактичну об`єктивну можливість, проте, вольове небажання відповідачки [PERSON] виконувати відносно дитини материнські обов`язки, покладені на неї законом, та усталеними нормами моралі суспільства, що свідчить про усталене суб`єктивне негативне ставлення відповідачки до поняття сім`ї, направлене на ухилення від своїх материнських обов`язків щодо дитини, - [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Не приймаючи участі в вихованні дитини, відповідачка [PERSON] також не надає будь - якої добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина перебуває на повному вихованні та повному утриманні спеціалізованого дитячого закладу, тобто, держави. Вищевикладене свідчить виключно про те, що відповідачка [PERSON] в порушення норм Конституції України, норм ЦК України, СК України, норм міжнародного права, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини, - [PERSON] . Відповідно, відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків що до виховання дитини, без поважних причин не бере участі в утриманні дитини, не виявляє материнської уваги та турботи про доньку, та свідчить, на думку суду, про добровільну відмову відповідачки від своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. В сенсі ч. 3 ст. 155 СК України відмовою батьків від дитини вважається відмова від батьківських прав та обов`язків. Отже, зглядаючись на правову природу ч. 3 ст. 155 СК України суд вважає, що, зглядаючись на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] фактично відмовилася від своєї дитини, - [PERSON] , та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У відповідності з ч. 4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Отже, частина четверта статті 155 встановлює норму щодо позбавлення батьківських прав або відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Зглядаючись на вищевказані норми права, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є правопорушенням. Вид та форма відповідальності, до якої можуть бути притягнуті батьки у зв`язку з ухиленням їх від виконання своїх обов`язків залежать від складу правопорушення та характеру обов`язку, від виконання якого батьки ухиляються. Так, вони можуть бути притягнені до адміністративної, кримінальної цивільно-правової та сімейно-правової відповідальності. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Факт ухилення матері дитини, відповідача по даній справі, - [PERSON] від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, - [PERSON] , - підтверджується вищевказаними доказами по справі, (поясненнями учасників процесу, представника позивача, представників третіх осіб на стороні позивача, та письмовими доказами), та, зокрема висновком про доцільність позбавлення її батьківських прав. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено доказами, які наведено вище судом. Відповідно, встановлені судом обставини є підставою для позбавлення відповідачки [PERSON] прав стосовно дитини, - [PERSON] , [INFO] . У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України: - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, мі\-сця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління бать\-ками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування; - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спо\-ру на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування, так як, він, на думку суду, є достатньо обґрунтованим, та не суперечить інтересам дитини, а, навпаки, направлений на покращення умов для виховання та життя дитини, її виховання, адаптації до умов проживання в суспільстві, повноцінного фізичного та морального розвитку дитини. Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне: Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до остаточного висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від обов`язку щодо виховання своєї дитини, - дочки [PERSON] , [INFO] , відмовилася від своєї дитини, то, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідачка, на думку суду, повинна бути позбавлена батьківських прав. Обгрунтування судом рішення в частині стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, відповідно, відповідачка [PERSON] , навіть при позбавленні ї батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , - не позбавляється від сплати аліментів на свою донькою, - до досягнення дитиною 18 - ти річного віку. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій\-них обов`язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , яке видане 01 червня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 01 червня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 75. В графі «мати» зазначена [PERSON] , - позивачка по справі. В графі «батько» зазначений [PERSON] ,- третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, який на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань; - недосягнення дитиною, - [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов`язана утримувати свою дитину, дочку, - [PERSON] до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення дочкою повноліття, - до [INFO] ; Що стосується виду стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, в даному випадку позивач, - Грушівська сільська рада Миронівського району Київської області в прохальній частині позовної заяви бажає стягувати аліменти з відповідача [PERSON] в твердій грошовій формі, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, а тому перепон для застосування такого виду стягнення аліментів, як у виді в твердій грошовій сумі, - немає, так як дана норма матеріального права носить альтернативний характер, - моливість вибору декількох варіантів вирішення спору, причому, вибір варіанту залежить від волі особи, яка просить застосувати таку норму сімейного права, - від волі позивача, - Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області. Що стосується розміру аліментів в твердій грошовій сумі, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом., з урахуванням обставин, які судом зазначено нижче. Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються, як правило, у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявно\-сті інших обставин, що мають істотне значення, що є в даній справі. До таких обставин, зокрема, відносить\-ся і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично немож\-ливо, (як в даному випадку, - так як відповідач офіційного доходу не має), або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, зловживає алкогольними напоями (що на думку суду на сьогоднішній день потребує значних коштів), забезпечує свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача. Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації від\-повідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення». При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача [PERSON] судом було враховано наступні фактичні обставини справи, та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України. Отже, що стосується розміру стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 182 СК України: 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законодавством на підставі Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік, пі час якого нараховуючться аліменти. Що стосується матеріального становища дитини. Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина, - [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному утриманні держави, а саме, - перебуває на утриманні Київського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Оберіг», 09700, Київська область, м. Богуслав, вул. 40 - річчя Перемоги, будинок № 8, код ЄДРПОУ 39557619. Інших доходів неповнолітня дитина, - [PERSON] не має, відповідно, повністю залежить від коштів, які надаються державою, а тому такі аліменти повинні стягуватися на користь закладу, в якому перебуває дитина. Далі, що стосується прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд окремо зазначає наступне. Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 грн. Суд зазначає, що в Україні прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу. Крім того, прожитковий мінімум визначається диференційовано залежно від вікового критерію або ж залежно від соціальної та демографічної групи особи: для дітей віком до 6 років; для дітей віком від 6 до 18 років; для працездатних осіб; для осіб, які втратили працездатність. Такий поділ зумовлений особливостями людського організму, у його потребах в залежності від віку та фізичних можливостей. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, за поданням Кабінету Міністрів України щорічно затверджується Верховною Радою України до початку розгляду Державного бюджету України і періодично переглядається відповідно до зростання індексу споживчих цін разом з уточненням показників Державного бюджету України та публікується в офіційних виданнях. Починаючи з 2006 року, згідно зі змінами, внесеними до частини третьої статті 4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Набір продуктів харчування формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров`я. Набір непродовольчих товарів формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в сфері економіки з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами влаштування побуту. Що стосується матеріального становища відповідачки [PERSON] та інших обставин, які характеризують його можливість сплачувати аліменти, (зокрема, стан здоров`я), то суд зазначає наступне. Напроти, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] працездатного віку, працездатна, проте, - офіційно не працює, проте, той факт, що відповідачка не працює, - повністю залежить від її волі, так як їй слід переглянути своє відношення до життя, змінити ставлення до дитини, працевлаштуватися, намагатися виправити тяжке життєве положення, хоча б матеріально допомгати своїй дитині. Проте, суд зважає також на ту ситуацію, що відповідач [PERSON] також являється матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в обласному центрі (будинку) дитини в місті Біла Церква та на яку згідно запиту державного виконавця [PERSON] не сплачує аліменти за її перебування, починаючи з 11.02.2010 року. Відповідно, у відповідача [PERSON] вже є дитина, відносно якої вона позбавлена батьківських прав, існує рішення суду, на підставі якого з відповідачки прийнято рішення стгувати аліменти на утримання старшої доньки, проте, відповідачка аліменти не сплачує. Даний факт, на думку суду, свідчить лише про ту обставину, що відповідачці не потрібна як старша, так і менша дитина. Не влаштування на роботу суд розцінює лише як факт простого уникнення від сплати аліментів на старшу доньку. Отже, враховуючи той факт, що прожитковий мінімум на дитину, - [PERSON] станом на час винесення рішення становить 2118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн., то суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, в розмірі, який становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час винесення рішення становить 1059 (одна тисяча п`ятдесят) грн. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 15.04.2019 року. Окрім того, суд приходить до висновку щодо допуску до негайного виконання даного судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за адин місяць. Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за адин місяць. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судо\-вих витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх поне\-сли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина ком\-пенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсу\-ються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, що стосується судових витрат, то в зв`язку з тим, що позивач, - Грушівська сільська рада Миронівського району Київської області звільнений від сплати аліментів, то такі судові витрати слід стягнути з відповідачки, - [PERSON] . Так, в даній позовній заяві є дві позовні вимоги, відповідно, сума аліментів, які слід стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави, - становить: 768 грн. 40 коп. + 768 грн. 40 коп. = 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved