Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . За час спільного проживання народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак в актовому записі про народження дитини батьком зазначено [PERSON] на підставі його заяви про визнання батьківства від 06 вересня 2017 року. У зв`язку з чим просить визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України; зобов`язати Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві виключити відомості з актового запису про народження дитини про [PERSON] , як батька дитини, та включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] . Під час підготовчого судового засідання позивач уточнив позовні вимоги та остаточно звернувся з позовною заявою до [PERSON] , Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві за участю третьої особи [PERSON] про визнання батьківства та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та зобов`язання вчинити дії, та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 04 липня 2019 року протокольною ухвалою суду залучено Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 22 жовтня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Батьком дитини записано [PERSON] на підставі заяви матері № 175 від 15 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації народжень 15 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 2511 (а.с. 5, 40). 26 листопада 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). 06 вересня 2017 року на підставі заяви [PERSON] про визнання батьківства Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві внесено відомості до актового запису про народження дитини № 2511 про батька дитини та зазначено батьком [PERSON] (а.с. 40). Між сторонами виник спір щодо визнання батьківства, предметом доказування є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є біологічним батьком дитини. На підтвердження батьківства позивачем надано експертний висновок про біологічне батьківство № MG19-70875 від 02 липня 2019 року (а.с. 28). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Конвенція ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 798-XII, передбачає з-поміж іншого право дитини знати своїх батьків (ст. 7). Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст. 128 Сімейного кодексу України). Підставою актового запису про народження дитини за № 2511 від 15 вересня 2011 року є заява її матері № 175 від 15 вересня 2011 року; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини за № 2511 від 15 вересня 2011 року є заява [PERSON] про визнання батьківства від 06 вересня 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України). Як роз`яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно експертного висновоку про біологічне батьківство № MG19-70875 від 02 липня 2019 року вбачається, що позивач з ймовірністю 99,9999 % є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . При перевірці та оцінці наданих позивачем експертних висновків суд встановив, що висновки про визначення біологічного критерію містять докладний опис отриманих матеріалів та відомостей, які встановлені при дослідженні об`єктів експертизи, є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими. За встановлених обставин, суд приходить висновку про доведеність кровного походження дитини від позивача та задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві за участю третіх осіб [PERSON] , Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання батьківства в частині визнання його батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач також просив зобов`язати Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації акті цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві виключити відомості з актового запису про народження дитини про [PERSON] , як батька дитини, та включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дітей підлягають задоволенню частково: зміни в актовий запис № 2511 від 15 вересня 2011 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України, а саме, виключити відомості про батька [PERSON] та включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , як батька дитини та відомості про прізвище, по-батькові дитини [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В решті позовних вимог відмовити. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 384,20 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 384,20 грн.

Outcome: partial