Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В апеляційній скарзі ПАТ "АКТАБАНК" просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2014 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд, вивчивши скаргу, матеріали справи, вважає скаргу частково обґрунтованою, а оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню в частині визнання позивачів вкладниками та зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" відкрити поточні рахунки -з відмовою у позовних вимогах в цій частині, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 30.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ "АКТАБАНК" було укладено Договір банківського вкладу "КЛАСІК" №В17-2069/Т/623132. Відповідно до п.1.1 Договору вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США (еквівалент 456 323,56 грн). на строк 2 місяці з 30.04.2014р. по 30.06.2014р. включно з процентною ставкою 6% річних. Договір банківського вкладу було пролонговано в порядку, визначеному п. 2.9 Договору. Факт передачі з боку [PERSON] грошових коштів відповідачу ПАТ "АКТАБАНК" підтверджується меморіальним ордером №1075667 від 30.04.2014 року. Відповідно до умов договору Банк зобов'язався повернути вкладнику суму вкладу в обумовлений договором строк та сплатити проценти за вкладом. На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 .№576 " Про віднесення ПАТ "АКТАБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №90 "Про введення тимчасової адміністрації в ПАТ "АКТАБАНК" з призначенням уповноваженої особи Фонду Приходько Ю.В. 10.07.2014.між [PERSON] та [PERSON], між [PERSON] та [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] укладено договори відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу "КЛАСІК". За умовами п.1.1. договорів про відступлення права вимоги [PERSON] як первісний кредитор (вкладник) передає новим кредиторам, позивачам належне їй право вимоги за договором Банківського вкладу, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], у відповідних частках прийняли на себе право вимоги і стають кредиторами за Договором Банківського вкладу "КЛАСІК" в межах наступних грошових сум вкладу : [PERSON] - на суму 15 000 долл. США, [PERSON] - на суму 15 000 долл. США та [PERSON] на суму 10 000 доларів США. Згідно змісту п.1.2. договорів нові кредитори одержують право вимагати від відповідача належного виконання всіх зобов'язань за основним договором в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів. Встановлено, що в день укладання договорів про відступлення права вимоги позивачі та третя особа звернулись до ПАТ "АКТАБАНК" з письмовими повідомленнями про укладання зазначених договорів та з вимогами про дострокове повернення вкладу з відмотками у розмірі 45 000 доларів США. та про відкриття поточних рахунків на ім'я позивачів для перерахування грошових коштів. Вказані повідомлення були направлені поштою на адресу відповідача, ним отримані, але з часу отримання повідомлень Банк жодних дій щодо повернення вкладів не здійснив. З умов Договору банківського вкладу "КЛАСІК" вбачається, що застереження щодо заборони для вкладника на заміну кредитора шляхом укладання будь-яких правочинів, у тому числі, договорів про відступлення права вимоги на вклад або обов*язкової згоди відповідача на укладання таких договорів,- відсутні. Зі змісту договорів про відступлення права вимоги вбачається, що за цими договорами одна сторона зобов'язалась передати (відступити) іншим особам належне їй право вимоги. Правовідносини із відступлення права вимоги регулюються ст. 512-518 Цивільного кодексу України. Договори про відступлення права вимоги були укладені у письмовій формі як і договір банківського вкладу, а тому ці договори відповідають ст.ст. 512-514, ст. 516 ЦК України. З врахуванням встановлених обставин суд 1-ї інстанції дійшов вірного висновку, що договори про відступлення права вимоги як за змістом так і за формою відповідають встановленим законом вимогам, зокрема, ст.ст. 203,205 ЦК України, тому відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України вони є підставою для виникнення у сторін цих договорів взаємних прав та обов'язків. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Законність укладених договорів Банк не оспорює. Згідно правил ст. 1058 ЦК за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов*язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З боку відповідача ПАТ "АКТАБАНК" має місце порушення зобов'язання, що в свою чергу порушує права позивачів, які підлягають захисту у встановлений законом спосіб. При цьому обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав на одержання грошових коштів у вигляді примусового виконання обов'язку в натурі відповідає способу захисту права встановленого ст. 16 ЦК України. Процедура виведення ПАТ "АКТАБАНК" з ринку та здійснення тимчасової адміністрації почалась 17.09.2014 року. Курс НБУ по відношенню гривні до долару США станом 17.09.2014 року складав 13,0823грн. до 1 долару США. На підставі встановлених обставин, вимог закону, умов договорів, в т.числі, п.3.4.1. Договору банківського вкладу щодо обов*язку Банку повернути вкладнику суму вкладу в обумовлений договором строк та на умовах, визначених цим договором, п.7.8 цього договору, згідно якого- повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, - суд ухвалив правильне рішення в частині стягнення з Банку в особі уповноваженої особи зазначеного Фонду на користь [PERSON] в еквіваленті 196 234,50грн., на користь [PERSON] - 196 234,50грн., на користь [PERSON] 130 823 грн. Наведені суми Банком не оспорюються. Разом з тим, не можна погодитись з висновком суду про задоволення позовних вимог в частині визнання позивачів вкладниками та про зобов'язання ПАТ "АКТАБАНК" відкрити на їх імена поточні рахунки, оскільки укладеними ними Договорами про відступлення права вимоги таке не передбачено. А враховуючи, що безпосередньо після укладення договорів позивачі звернулись з позовом про стягнення сум вкладів, - метою зазначених договорів було право вимоги повернення вкладів і кредитором (згідно п.1.1 договорів) кожний із позивачів став саме в рамках права вимоги відповідної суми вкладу. Укладення фізичними особами між собою договорів відступлення права вимоги не створює у Банка зобов'язань з відкриття та ведення нових банківських рахунків, им більше, що Банк віднесений до категорії неплатоспроможних та згідно пояснень його представника в апеляційній інстанції- у даний час нові рахунки банк не відкриває. Такі дії не знаходяться у відповідності до ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", п.п. 2, 6 Інструкції про порядок відкриття , використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.. На підставі наведеного рішення в частині визнання вкладниками та відкриття рахунків підлягає скасуванню з відмовою у цих вимогах. Всі доводи апеляційної скарги стосуються незаконності рішення в частині визнання вкладниками та відкриття рахунків, тоді як в цій частині рішення скасовано.

Outcome: partial