Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

11.04.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Кам"янокриничанської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на замельну ділянку після смерті своєї баби [PERSON]. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його баба - спадкодавець [PERSON], яка за життя склала на його ім"я заповіт, яким заповіла своєму онуку -позивачу - усе своє майно. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку №598, розміром 2,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам"янокриничанської сільської ради (державний акт ІІ-КР № 014409 від 29.03.2002 р.). При зверненні [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини на землю після смерті [PERSON], йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки при складанні заповіту його призвище було помилково записано "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]". Тому Позивач вимушений звернутись до суду, оскільки іншим способом оформити дану земельну ділянку неможливо. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просить слухати справу за його відсутності, заперечень проти позову не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені слідуючі обставини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.10.2013 року Кам"янокриничанською сільською радою (а.с.10). Померла доводилась Позивачу рідною бабою, що підтверджується копією сідоцтв про народження та про одруження (а.с.6-7). За життя [PERSON] Заповітом від 09.12.2004 року, зареєстрованим за №146 заповіла усе своє майно, у тому числі земельну ділянку № 598, розміром 2,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам"янокриничанської сільської ради згідно державного акта ІІ-КР № 014409 від 29.03.2002 р., своєму онуку - [PERSON] (а.с.9). Належність зазначеної земельної ділянки покійній [PERSON] підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 014409, виданого 29.03.2002 року (а.с.8). При зверненні Позивача в нотаріальну контору для видачі на його ім"я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус йому відмовила в зв"язку розбіжностями в написанні прізвища в заповіті невірно - "[PERSON]" та згідно паспортних даних вірно - "[PERSON]". Тому Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку № 598, розміром 2,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам"янокриничанської сільської ради згідно державного акта ІІ-КР № 014409, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може. Копією паспорта серії [NUMBER], виданого 28.10.1998 року (а.с.4), копією свідоцтва про народження (а.с.6), підтверджено вірне прізвище Позивача "[PERSON]" та встановлено, що у заповіті, при написанні прізвища, було зроблено помилку. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 2ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, лише помилка в написанні прізвища при складанні заповіту, перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права на нього в нотаріальній конторі. Вивчивши всі наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, захистити своє порушене право не може.

Outcome: approved