Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Заявник звернулась до суду з дійсною заявою про встановлення факту, де просить встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] в селі Іванковці Казатинського району Вінницької області та помер [INFO] у м.Попасна Луганської області був вітчимом [PERSON] , [INFO] , з яким [PERSON] проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В поданій заяві заявник вказала, що вона народилася [INFO] у м. Попасна Луганської області. ЇЇ дошлюбне прізвище - « [PERSON] » і у свідоцтві про її народження в графах батьки значиться батько [PERSON] , а мати [PERSON] . 30 червня 1986 року батьки заявниці розлучилися, і мати взяла прізвище « [PERSON] ». 09 серпня 1986 року мати заявниці одружилася з [PERSON] , взявши його прізвище " [PERSON] ". [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , а [INFO] помер вітчим - [PERSON] . Мати заявниці проживала у шлюбі з [PERSON] більше тридцяти років, до моменту своєї смерті. Оскільки мати заявниці із вітчимом були особами похилого віку, то заявниця, як найближча родичка, піклувалася про них та доглядала їх до кінця життя. Між нею та вітчимом були теплі родинні відносини як у батька із донькою. Мати заявниці, [PERSON] дуже хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. Вітчим також, зважаючи на похилий вік потребував допомоги. Заявниця забезпечувала їх усім необхідним брала на себе усі витрати пов`язані з побутом, до самої їх смерті. Рідний син [PERSON] практично не спілкувався з батьком і не брав участі у витратах і догляді за батьками. Як вже зазначалось, від спадщини він відмовився на користь заявниці. Крім того, як при житті матері та вітчима, так і після їх смерті заявниця взяла на себе всі фінансові зобов`язання, бо вважала мати й вітчима своєю сім`єю. Вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Після його смерті відкрилася спадщина - квартира за адресою : [ADDRESS] , яка по Ѕ належить [PERSON] та [PERSON] . За заявою [PERSON] до майна померлого [PERSON] в Попаснянській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Спадкоємець першої черги - син померлого, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Інших спадкоємців, окрім заявниці, в [PERSON] немає. Для оформлення спадщини заявниця 13 травня 2020 року звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори, але нотаріус Постановою від 13.05.2020 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутінстю документів на підтвердження належності заявниці до кола спадкоємців. За викладених обставин, для підтвердження свого статусу, як спадкоємця четвертої черги, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] в селі Іванковці Казатинського району Вінницької області та помер [INFO] у м.Попасна Луганської області був вітчимом [PERSON] , [INFO] , з яким [PERSON] проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд задовольнити подану заяву та розглянути справу у його відсутність. Зацікавлена особа - Попаснянська державна нотаріальна контора, була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо поданої заяви - не заперечували. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, який породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: визнання факту зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що буде являтися підставою для виникнення у заявника права на спадкування. Порядок вирішення щодо вирішення заявлених вимог регулюється наступними нормативно-правовими актами: Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому, згіно ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються, якщо, згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і якщо встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Також, суд враховує: Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає наступне. Згідно копії паспорта (а.с.4-5) [PERSON] народилась [INFO] , в м.Попасна Луганської області. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с.7). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.6). Копією свідодцтва про розірвання шлюбу підтверджено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 чеврня 1986 року, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] " ( а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , та їй присвоєно прізвище " [PERSON] " ( а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть ( а.с.17) [PERSON] померла [INFO] в м. Попасна Попаснянського району Луганської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть ( а.с.22) [PERSON] помер [INFO] в м. Попасна Попаснянського району Луганської області. Згідно копії свідоцтва про право власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] -1/2 частка, [PERSON] -1/2 частка ( а.с.10). З копій паспортів померлої матері заявниці та померлого спадкоємця, а також з копії домової книги також вбачається, що вони були подружжям і були зареєстровані за однією адресою : [ADDRESS] . Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради [PERSON] - [PERSON] мешкала разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] до дня смерті останнього за адресою [ADDRESS] , з серпня 2014 року однією сім`єю , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] доглядала батьків до їхньої смерті та взяла на себе витрати на поховання. ( а.с.8). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що вона не надала будь-яких документів, підтверджуючих належність її до кола спадкоємців померлого [PERSON] ( а.с.23). Аналізуючи наведені письмові матеріали, суд вважає, що дійсно факт того, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] мешкали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, був доведений заявником, тому що під час спільного проживання заявник та померлий були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто складали сім`ю в розумінні ст..3 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт того, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] мешкали однією сім`єю - породжує виникнення у заявника права на спадкування, як у особи, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і при цьому немає спору про право, так як інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що відповідає вимогам ст.315 ЦПК, положенням Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. і тому подана заява підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved