Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

06 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 38592,60 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 112 П від 27 січня 2014 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,00% на рік з кінцевим терміном повернення 26 січня 2017 року. Для забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком було укладено договір поруки № 112 П/1 від 27 січня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON], та договір поруки № 112 П/2 від 27 січня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON] ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 10 жовтня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 38592,60 гривень. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул. Мелітопольська, буд. 15, (Петровський район м. Донецька), місцем реєстрації проживання [PERSON] - Донецька область, м. Донецьк, вул. Мелітопольська, буд. 13 (Петровський район м. Донецька) та місцем реєстрації проживання [PERSON] - [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача та просив справу розглянути без його участі (а.с. 63, 65-66). Відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.67-68). Однак відповідачі в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 112 П від 27 січня 2014 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,00% на рік з кінцевим терміном повернення 26 січня 2017 року (а.с. 5-9). Для забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком було укладено договір поруки № 112 П/1 від 27 січня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON], та договір поруки № 112 П/2 від 27 січня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON] (а.с. 18-21, 24-28). Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами (а.с.39). Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 10 жовтня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 38592,60 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 22500,03 гривень, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 11216,20 гривень, інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 4046,07 гривень та 3% річних від суми заборгованості в розмірі 830,30 гривень ( а.с.31-32, 33-38). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач [PERSON] не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повернення суми кредиту в солідарному порядку. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 278537787 від 01 лютого 2017 року (а.с.2). А також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК Уркаїни до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в розмірі 630,00 грн. було здійснено позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", що підтверджується платіжним дорученням № 290831623 від 03 квітня 2017 року (а.с.64). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача суми судового збору, а також суму витрат, пов"язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.

Outcome: approved