Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, свої позовні вимоги мотивувала тим, що в [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] , якій на праві власності належала Ѕ частин будинку [ADDRESS] /за новою нумерацією № 34/ будинку згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 26 травня 1966 року. Позивачка вказує, що рішенням Ірпінської міської ради від 20.02.1978 року № 88 її матері [PERSON] дозволено побудувати новий будинок в [ADDRESS] за типовим проектом 144-19-2 і на протязі 10-ти років її мати будувала будинок, який збудувала в 1989 році. Новий будинок по [ADDRESS] складається з приміщень 1-1 пл. 9,5 кв.-м., 1-2 пл. 15,4 кв. м., 1-3 пл. 13,9 кв. м., 1-4 пл. 11,7 кв. м., 1-5 пл. 26,0 кв. м., 1-6 пл. 15,4 кв. м., 1-7 пл. 14,4 кв. м., 1-8 пл. 3.4 кв. м., 1-9 пл. 4,0 кв. м. Позивачка вказує, що крім новозбудованого будинку її матері належала Ѕ частина будинку [ADDRESS] , яка складається з приміщень 1-1 пл. 11,5 кв. м., 1-2 пл. 17,8 кв. м., 1-3 пл. 18,2 кв. м., Ѕ частина сараю під літерою "Б". Вказує, що 10 липня 1989 року новозбудований будинок її мати здала в експлуатацію, про що мається акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію. Позивачка вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке їй належало на випадок смерті. Спадкове майно складається з Ѕ частини будинку [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на Ѕ частину будинку та актом прийому в експлуатацію будинку № 34 від 20.02.1978 року. Вказує, що враховуючи, що при житті її мати [PERSON] не одержала свідоцтва про право власності на новозбудований житловий будинок [ADDRESS] , а після її смерті їй відмовили у видачі свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS] , тому вона вимушена звертатися з позовом до суду про визнання за померлою [PERSON] права власності на цілий будинок [ADDRESS] та визнати цей будинок спадковим після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка також вказує, що вона являється єдиним спадкоємцем на майно спадкодавці, спадщину вона фактично прийняла в порядку ст. 549 ЦК України, вступила в управління та володіння спадковим будинком, в будинку [ADDRESS] вона постійно зареєстрована, сплачує всі комунальні послуги. До державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері вона не зверталась, тому що на будинок [ADDRESS] не було видано свідоцтво на ім`я матері [PERSON] про право власності на будинок [ADDRESS] . На даний час щоб отримати спадщину їй необхідно за померлою матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] визнати право власності на будинок [ADDRESS] . Позивачка просить визнати, що будинок [ADDRESS] належить померлій [PERSON] на праві власності, визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] та на цілий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Бучанської селищної ради Київської області Ковалевська Н.В. в судовому засіданні 03.01.2006 року позов [PERSON] визнала, суду пояснила, що спірний будинок збудований давно, спочатку це був один будинок, потім розподілений між двома співвласниками [PERSON] та [PERSON] . Пізніше [PERSON] отримала дозвіл на будівництво нового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] при умові будівництва - знесенні двох приміщень та передачі одного іншому співвласнику [PERSON] . [PERSON] у 1989 році здала в експлуатацію будинок, але свідоцтво про право власності на нього не отримала. В подальшому Ѕ частину будинку після смерті [PERSON] за законом успадкував її син [PERSON] , який в даний час користується цим приміщенням. [PERSON] в квітні 1995 року успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] новий будинок, а також приміщення, які згідно з рішенням Бучанськогої селищної ради мають бути знесені. На сьогодні постало питання про отримання свідоцтва на право власності на новозбудований будинок, що був зданий в експлуатацію у 1989 році, а також визнання даного будинку спадковим. В даній частині все вищеназване не заперечує проти визнання права власності на будинок, що розташований по [ADDRESS] та зданий в експлуатацію у 1989 році, але вона заперечує в частині визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] /старого/, оскільки ці два приміщення мають бути знесені. Вважала, що [PERSON] , успадкувавши все майно, права і обов`язки, зобов`язана знести два приміщення і передати 1 приміщення іншому співвласнику. Третя особа, - [PERSON] в судовому засіданні 03.01.2006 року позов [PERSON] визнав частково, суду пояснив, що після смерті матері [PERSON] в 1978 році він успадкував Ѕ частину будинку [ADDRESS] , свідоцтво про право на спадщину отримав 27.12.1978 року. За життя матері належало в будинку приміщення A-Ж по плану 1991 року, приміщення 2-1, 2-2, 2-3. Так як він був неповнолітнім на той час і був сиротою над ним взяли опікунство [PERSON] та [PERSON] - сестра його матері. У 1982 році його було відправлено в Бучанський інтернат, де він був до 1985 року. За цей період часу в Ѕ частину будинку, що належала йому, було заселено сина [PERSON] , що проживав в приміщеннях 2-1,2-2,2-3. В 1991 році він зробив будинкову книгу, переписав усе на себе. У 2001 році він одружився, до цього часу проживав в приміщеннях 2-1,2-2,2-3. Частину будинку приміщення 1-1,1-2,1-3 займав син [PERSON] [PERSON] померла в 1996 році. Він сплачував за комунальні послуги за Ѕ частину будинку. В подальшому представник Бучанської селищної ради та третя особа [PERSON] в судові засідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в зв`язку із чим суд, заслухавши думку учасників судового процесу вважав за можливе розглянути справу в їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] належала Ѕ частина житлового будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради від 28 травня 1966 року. В судовому засіданні також встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради народних депутатів від 20.02.1978 року № 88 "Про затвердження протоколу № 1 від 5 січня 1978 року засідання комісії по розгляду питань будівництва індивідуальних житлових будинків" дозволено [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] побудувати новий житловий будинок за типовим проектом 144-19-2 житловою площею 52,3 кв. м., будівництво закінчити в 1981 році, зобов`язано [PERSON] після закінчення будівництва нового будинку частину старого будинку приміщення 1-2 пл. 17,8 кв. м., 1-1 пл. 1,5 кв. м. - знести, а приміщення 1-3 пл. 5,6 кв. м. і 1-4 пл. 11,6 кв. м. під загальною кришою передати співзабудовникові [PERSON] . Встановлено, що у 1989 році [PERSON] був побудований новий житловий будинок за адресою [ADDRESS] і відповідною комісією було складено акт від 10 липня 1989 року про закінчення будівництва і введення в експлуатацію даного індивідуального домоволодіння. Згідно рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради від 13 лютого 1990 року № 24 "Про затвердження акту прийому в експлуатацію домоволодінь" було затверджено акт прийому в експлуатацію житлового будинку, побудованого за рішенням виконкому Ірпінської міської ради № 88 від 20 лютого 1978 року в [ADDRESS] [PERSON] та вирішено інвентар бюро видати [PERSON] свідоцтво про право особистої власності на вказаний будинок і зареєструвати на її ім`я в [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що постановою Ірпінського міського суду від 28 лютого 2006 року по адміністративній справі за позовом [PERSON] до виконкому Ірпінської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання частково недійсним рішення виконкому № 88 від 20 лютого 1978 року позов було задоволено, постановлено визнати нечинним рішення виконкому Ірпінської міської ради № 88 від 20 лютого 1978 року в частині зобов`язання [PERSON] після закінчення будівництва нового будинку частину старого будинку приміщення 1-2 пл. 17,8 кв. м., 1-1 пл. 11,5 кв. м. знести, а приміщення 1-3 пл. 5.4 кв. м. та 1-4 пл. 11,6 кв. м. під спільним дахом передати співзабудовникові [PERSON] . Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 19 червня 2006 року постанову Ірпінського міського суду від 28 лютого 2006 року залишено без змін. В зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що хоча померлою [INFO] [PERSON] і не було отримано свідоцтва про право власності на новозбудований будинок [ADDRESS] , однак даний будинок був збудований [PERSON] і введений в експлуатацію, що підтверджується відповідним актом від 10 липня 1989 року, а тому слід вважати, що даний будинок належав [PERSON] Таким чином в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] та на новозбудований будинок за цією ж адресою. Встановлено, що позивачка після смерті матері [PERSON] , [INFO] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. Встановлено, що позивачка являється єдиним спадкоємцем. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , матеріалами справи. Так свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] і [PERSON] її сусіди. В старому будинку по [ADDRESS] проживають [PERSON] - син [PERSON] і [PERSON] , але менше року. Старий будинок належав о Ѕ частині [PERSON] і [PERSON] , там ще проживала [PERSON] з сім`єю. Дозвіл на будівництво нового будинку отримувала [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] її сусіди. В будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] , там жили [PERSON] та [PERSON] , власником була [PERSON] . Новий будинок будували [PERSON] з сином, він повністю збудований і в ньому живуть [PERSON] з сином. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті матері [PERSON] [INFO] фактично прийняла спадщину, проживає в новозбудованому будинку [ADDRESS] та в частині старого будинку [ADDRESS] , користується спадковим майном, в судовому засіданні не здобуто доказів, що є інші спадкоємці після смерті [PERSON] [INFO] , тому слід визнати за нею право власності на зазначене майно. Враховуючи те, що вищезазначені правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України , суд вирішує спір ,

Outcome: approved