Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №КВ-32/0297/07/985* від 07 серпня 2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 гривень. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідачка станом на 09 серпня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 100977,12 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 серпня 2007 року отримала кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою 48 відсотків річних. Відповідно до п.5.4 кредитного договору у випадку прострочення позивальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасним поверненням суми кредиту повністю або відповідної його частини, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1 процента від суми непогашеної частини кредиту за кожен день прострочення платежів. Оскільки кредит наданий їй на споживчі цілі, то особливості регулювання відносин сторін визначаються законом «Про захист прав споживачів». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Тому умова кредитного договору про сплату пені у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення є несправедливою, оскільки перевищує розмір плати за користування кредитними коштами більше ніж у 7 разів і покладає непомірні грошові зобов'язання на позичальника. Тому просила визнати недійсним п.5.4 кредитного договору №КВ-32/0297/07/985 від 07 серпня 2007 року, укладеного з кредитною спілкою "Перше Кредитне Товариство". Представник позивача - Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство" в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вважав, що оскільки погашенням кредиту займався колишній чоловік відповідачки, працівник КС "Перше Кредитне Товариство" [PERSON], то відповідачка була впевнена, що кредит виплачений ще у 2009 році. Оскільки з цього часу нагадувань про погашення кредиту вона не отримувала, вважає, що позивач умисно не нагадував їй про наявність заборгованості, щоб зважаючи на великий строк позовної давності стягувати непропорційно велику суму неустойки пені. З 12 травня 2005 року відповідачка звільнена з роботи, але у разі обізнаності про існування заборгованості знайшла б можливість погашати кредит. Позивач не повідомив відповідачку про зміну банківських реквізитів, що позбавило її можливості сплачувати кредит з березня 2015 року. Рахунок вказаний на бланку кредитної спілки ліквідовано 2015 році. Тому відповідачка вважає, що розмір процентів має бути зменшений. Пункт 5.4 кредитного договору є несправедливим, оскільки розмір неустойки, нарахованої відповідачці у 33 рази перевищує розмір суми боргу, розмір неустойки не відповідає засадам розумності, добросовісності та справедливості тому просила зменшити розмір пені за порушення умов кредитного договору до 100 грн. та зменшити проценти за користування кредитом на 3000 грн. Зустрічний позов підтримав, викладене підтвердив. Вислухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 07 серпня 2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн., що підтверджується копіями кредитного договору №КВ-32/0297/07/985* від 07 серпня 2007 року та додатком № 1 до нього, протоколу №260617/01 засідання спостережної ради КС "Перше Кредитне Товариство ( а.с.12,13,16). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.14) станом на 09 серпня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 100 977,12 грн., з яких 2\~556, 51 грн. залишок боргу за тілом кредиту, 12\~026,49 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 86\~394,12 грн. заборгованість по пені за прострочення платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити \~ відсотки. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як передбачено ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Таким чином, оскільки кредитний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідачки, при його підписанні дотримані всі вимоги передбачені чинним законодавством, та вимоги щодо змісту та форми їх укладення, то підстав для задоволення зустрічного позову не вбачається. При цьому, вважати, що встановлений п.5.4. кредитного договору (а.с.12) розмір пені, являється несправедливою умовою кредитного договору підстав не вбачається, оскільки встановлення зазначеного розміру передбаченого ЦК України виду забезпечення виконання зобов'язання, не тягне за собою істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, оскільки спрямований лише на забезпечення вчасного та в повному обсязі виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договром. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків \~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, та враховуючи наявність у відповідачки малолітньої дитини, яка потребує домашнього догляду, що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.37), про народження (а.с.40), довідки про потребу дитини у домашньому догляді (а.с.119) суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2556,51 грн. Таким чином, частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборговану суму по кредитному договору в сумі 17139,51 грн., з яких 2\~556,51 грн. залишок боргу за тілом кредиту, 12\~026,49 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2556,51 грн. заборгованість по пені. При цьому, підстав для зменшення суми відсотків нарахованих відповідно до кредитного договору не вбачається, оскільки зазначені вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial