Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів та зазначають , що позивач-1 є власником автомобіля " Тойота Авенсіс" державний номер [NUMBER] з наданням права користування транспортним засобом позивачу-2. 22.08.2013 р. о 09.00 год. відповідач-2 , керуючи автомобілем "Нісан" , державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , по вул. Леніна в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Тойота , держ.номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілю " Тойота"були спричинені механічні ушкодження: деформовано задній бампер , пошкоджено лако-фарбове покриття заднього бамперу , що підтверджується довідкою ВДАІ Петропавлівського РВ ГУМВС від 22.08.2013 р. Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду від 11.09.2013 р. встановлено , що [PERSON] допущено порушення п.1.3.1 ПДРУ , що спричинило пошкодження транспортного засобу , отже в його діях є склад адміністративного правопорушення , переблаченого ст. 124 КУпАП і за скоєння вказаного правопорушення [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави. Після скоєння правопорушення [PERSON] зобов"язався добровільно відшкодувати позивачам спричинені збитки , але до теперішнього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобов"язань , не відповідає на телефонні дзвінки та уникає особистої зустрічі , чим спрчиняє потерпілим додаткові матеріальні збитки та моральні страждання. 06.09.2013 р. відповідачу-1 , з яким відповідач-2 уклав договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності , що підтверджується полісом № АВ 4882313 від 02.10.2012 р. було направлено повідомлення про настання страхового випадку , але до теперішнього часу страховим агентом пошкоджений автомобіль не оглянуто та не складено акт оцінки вартості відновлювального ремонту. 04.10.2013 р. відповідачам було направлено претензії , що підтверджується квитанціями в яких позивачі пропонували в строк до 14.01.2013 р. відшкодувати матеріальні та моральні збитки , спричинені в результаті скоєного відповідачем-2 правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП. До теперішнього часу відповідачі на претензії не реагують. Відповідно до Висновку № 260/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 19.11.2013 р. вартість матеріальної шкоди нанесеної відповідачем-2 становить 11465.82 грн. і вказана сума спричиненої прямої шкоди в результаті ДТП підлягає відшкодуванню відповідачем-1. За проведення вказаного дослідження сплачено 400 грн. Окрім того , позивачам спричинено моральну шкоду. Моральну шкоду обгрунтовують тим , що вони довгий час збирали кошти на автомобіль , щоб полегшити собі пересування , при цьому відмовляли собі в усіх життєвих благах , а відповідач в результаті своїх протизаконних діянь миттєво розвіяв їхні права та законні інтереси. В результаті ДТП позивачам було порушено душевний спокій , вимушені були розшукувати відповідачів , витрачати власний час та кошти на поїздки до Павлоградського міськрайсуду для участі в розгляді протоколу ДВАІ відносно відповідача-2 по ст. 124 КУпАП та отримання рішення суду. Психічний та фізичний стан потребує довгих відновних процесів , що відповідно відображається на їхній функціональній діяльності . Вважають , що відповідачі спричинили їм моральну шкоду , яку вони виражають у грошовому еквіваленті в розмірі по 3000.00 грн. ( три тисячі) кожному. Просять суд : - стягнути з відповідача- 1 на їхню користь у відшкодування прямої матеріальної шкоди в результаті ДТП 11465.82 грн. нанесеної власникам автомобіля " Тойота" , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; - стягнути з відповідача-2 на їхню користь : - 249 грн. 99 коп. витрати на автомобільне пальне при транспортуванні автомобіля на автотоварознавче обстеження ; - 400 грн. витрат на автотоварознавче обстеження ; - 144 грн. 84 коп. витрати на повідомлення про автотоварознавче обстеження ; - 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди ; - 1500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу . А всього 8 294 грн. 83 коп. та судові витрати по справі на користь держави. В судове засідання сторони не з"явилися. Позивачі в своїх заявах просять суд справу заслухати без них. Позов підтримують , просять його задовольнити. Копію рішення направити за їхньою адресою. Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням , в якому просить суд розгляд справи провести за його відсутності та відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того , представник відповідача направив суду свої письмові заперечення , в якому надає свої доводи та обгрунтування . Відповідач-2 в судове засідання також не з"явився . Про причину неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений , про що свідчить його підпис у поштовому повідомленні. Суд ухвалив справу розглянути у відсутність відповідача-2 та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено , що позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної їхніми неправомірними діями . Належними сторонами в цивільному процесі будуть суб'єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. За загальними положенням 28 ст. ЦПК належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Тоді неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб'єктами права вимоги чи несення обов'язку. Ззгідно з матеріалів справи та реквізитів технічного паспорта на автомобіль ( свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ) , серії [NUMBER] вбачається , що власником легкового автомобіля "Тойота" , реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , тобто позивач-1. В особливій відмітці вказується , що [PERSON] , тобто позивач-2 має право користуватися вказаним транспортним засобом. Відповідно до Наказу МВС України № 335 від 10.04.2002 р. № Про затвердження Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України " зазначається , що п (3.10.) при проведенні реєстрації відомості про ТЗ та його власника вносяться до свідоцтва про реєстрацію ТЗ (тимчасового реєстраційного талона) за допомогою засобів електронно-обчислювальної техніки. За бажанням та письмовою заявою власника ТЗ - фізичної особи, поданою ним особисто про надання права керування ТЗ близьким родичам, у графу "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію ТЗ вноситься запис: "має право керувати ___________________________". (ПІБ близьких родичів) Враховуючи обмежені розміри графи "Особливі відмітки" при внесенні до неї зазначеного запису можна включити інформацію не більш як про двох родичів. Таким чином , з вищезазначеного вбачається , що позивач-2 не являється власником пошкодженого в результаті ДТП легкового автомобіля " Тойота" . Суд, розглядаючи справу , визначив , що позивач -2 невірно визначився з своєю процесуальною правосуб'єктністю , він не є належною та заінтересованою стороною, про яку йдеться в ст. 3,4 та 28 ЦПК України. Його право не порушено в розумінні ст. 15,15 ЦК України , а тому , суд вважає , що в позові [PERSON] ( позивач-2 ) слід відмовити. Вирішуючи питання щодо всіх вимог позивача -1 до відповідача-2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , суд дійшов наступного висновку . 1. Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди , пов"язаної з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля ?. Судом встановлено , що 11.09.2013 р. постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] , тобто відповідача-2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАп та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. Рішення суду не оскаржене та не скасоване. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На думку суду вищезазначена постанова по адміністративній справі , якою встановлено час, місце скоєння адміністративного правопорушення та особу, яка його скоїла для суду при вирішенні цієї справи є обов'язковою. Таким чином , з урахуванням вищезазначених доказів , вина відповідача-2 у скоєнні інкримінованого правопорушення , тобто в порушенні ПДРУ , в результаті якого пошкоджено автомобіль позивачів є доказаною. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.94 p., №11 від 30.09.94 p., №15 від 25.05.98 p., №9 від 24.10.2003 р.), при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам ... слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом ... виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року" Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач-2 є особою, яка повинна нести відповідальність за завдання шкоди, спричинену в результаті ДТП , так як під час ДТП керував автомобілем Нісан, р.н [NUMBER], мав посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто який на законній підставі використовував цей транспортний засіб . Заключенням № 260/13 від 19.11.2013 р. спеціаліста - автотоварознавця зазначається , що вартість матеріальної шкоди нанесеного власнику автомобіля Тойота , д.н. [NUMBER] становить 11469 грн. 82 коп. На думку суду дана вимога підтверджується вищезазначеними доказами , а тому вона підлягає задоволенню у повному розмірі . Щодо стягнення витрат на автомобільне пальне при транспортуванні автомобіля на товарознавче обстеження та повідомлення про автотоварознавче обстеження ? На думку суду дані вимоги не підлягає задоволенню , так як вони не передбачені нормами ст.79 ЦПК України , а тому вони є безпідставними . Щодо вимоги про відшкодування витрат за автотоварознавче обстеження ? На думку суду дана вимога є огрунтованою та підлягає задоволенню. По справі позивач проводила експертне автотоварознавче обстеження свого автомобіля ( висновок № 260/13 від 19.11.2013 р.) . На обгрунтвання даної вимоги надала суду квитанцію до прибуткового касового ордеру № 130 від 19.11.2013 р. на суму 400 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов"язаних з розгядом справи . Пунктом 4 ч. 2 ст. 79 ЦПК України зазначається , що таким витратами є витрати , пов"язані із залученням ... спеціалістів .. та проведенняс судових експертиз. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди ? Дана вимога підлягає частковому задоволенню . На думку суду моральна шкода позивача-1 полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок пошкодження належного їй автомобіля . Через механічні пошкодження даного автомобіля , позивач-1 не має реальної можливості протягом довгого періоду використовувати його за призначенням у своєму повсякденному житті. Зокрема для задоволення своїх дрібних побутових та господарських потреб, надання допомоги у перевезеннях своїх рідних та близьких , тощо. Внаслідок цього позивач була змушена докладати додаткових зусиль для організації укладу свого життя, враховуючи зміну його ритму. Заподіяння такої шкоди є загальновідомою обставиною та не потребує доказування ( ч.2 ст. 61 ЦПК України ) . Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В даному випадку на власника джерела підвищеної небезпеки покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної цим джерелом. Відповідно до пункту 3 статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування , а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно з пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»(з подальшими змінами) від 31.03.1995 № 4 від час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір моральної шкоди визначений позивачем-1 в розмірі 3000 грн., суд вважає завищеним, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що грошова сума в розмірі 2000 грн. буде достатньою для відшкодування завданої позивачу діями відповідача-2 моральної шкоди. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Згідно договору про надання правової допомоги та здійснення представництва у цивільній справі від 01.10.2013 р. та квитанції до прибуткового касового ордеру ( бн) розмір витрат на правову допомогу позивачем -1 становить 1500 грн. Відповідно до ст.30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 2 ст.84 ЦПК України). Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ. Відповідно до ст.1 вказаного закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як зазначалося вище , адвокат , як представник позивача-1 участі в судовому засіданні не приймав , так як справа розглянута у відсутність сторін , а тому дана вимога задоволенню не підлягає. Щодо вимог позивача-1 до відповідача-1 . Суд вважає , що дана вимога підлягає повному задоволенню. Суд дійшов до даного висновку на підставі наступного Згідно поліса № АВ/4882313 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних . між відповідачем-1 та відповідачем-2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 02.10.2012 р. Строк дії договору з 03.10.2012 по 02.10.2013 , включно. Об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем Nissan , державний номер [NUMBER] . Страхова сума 50000 грн. , страховий платіж 324 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування»страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов"язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. 22.08.2013 р. стався страховий випадок , а саме страхувальник ( відповідач-2 ) , в порушення ПДРУ допустив ДТП , в результаті якої автомобіль позивача-1 було пошкоджено і таким чином йому заподіяно матеріальну шкоду. 06.09.2013 р. позивачем-1 на ім"я генерального директора СТ з ДВ " Гарантія" було направлено повідомлення про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів . Дане повідомлення відповідачем-1 залишилося без реагування. В зв"язку з чим , позивач-1 повторно звернувся до відповідача-1 з письмовою претензією про відшкодування матеріальної шкоди ( вартість відновлювального ремонту ) . Аналогічні повідомлення та претензію було направлено відповідачу-2 і , які , також залишилися без реагування. В своєму запереченні представник відповідача-1 акцентує увагу суду про те , що позивачі до страхової компанії СТзДВ " Гарантія" про настання страхового випадку взагалі не зверталися , а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Суд вважає , що дане посилання є безпідставним та є способом уникнути цивільно-правової відповідальності. Адже , позивачі надали суду належний та достатній доказ про повідомлення ( звертання ) , в якому повідомили про час та місце ДТП з участю страхувальника [PERSON] та про його винуватість . Даний факт підтверджується штампом відповідача на звороті вищезазначеного повідомлення , а також повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.10.2013 р. Заключенням № 260/13 від 19.11.2013 р. спеціаліста - автотоварознавця зазначається , що вартість матеріальної шкоди нанесеного власнику автомобіля Тойота , д.н. [NUMBER] становить 11469 грн. 82 коп. Отже , позивач має всі підстави щодо отримання страхового відшкодування від відповідача-1. На думку , суду відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є фактично односторонньою відмовою від виконання зобов'язання, узятого відповідачем -2 на себе відповідно до вищезазначеного договору страхування наземного транспорту , що є порушенням норм діючого законодавства. Згідно положень ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Враховуючи положення ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування у відповідача відсутні. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назем них транспортних засобів», який набув чинності з 1 січня 2005 p., страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Крім того , з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави , від сплати якого звільнено позивачів відповідно до норм ЗУ « Про захист прав споживачів» . На підставі викладеного й

Outcome: partial