Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON], [INFO] помер її дід [PERSON]. Позивач є спадкоємцем після їхньої смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Також просить встановити факт належності її бабці свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] покликаючись на те, що в даному документі не вірно вказано її прізвище: замість "[PERSON]» зазначено "[PERSON]». В усіх інших її документах, в тому числі в свідоцтві про смерть прізвище зазначено правильно - "[PERSON]" та просить встановити факт належності її діда свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] покликаючись на те, що в даному документі не вірно вказано його прізвище: замість "[PERSON]» зазначено "[PERSON]». В усіх інших його документах, в тому числі в свідоцтві про смерть прізвище зазначено правильно - "[PERSON]", Позивач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимогми не оспорив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 10 листопада 2018 року Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18 січня 2000 року Буським відділом реєстрації актів громадського стану Львівської області, [PERSON] помер [INFO]. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовстановлюючий документ: свідоцтво про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] належить [PERSON], де її прізвище замість "[PERSON]» зазначено як "[PERSON]» та свідоцтво про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] належить [PERSON], де його прізвище замість "[PERSON]» зазначено як "[PERSON]». Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00021144055, підтверджується те, що між померлими було зареєстровано шлюб 10.04.1939 р. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна, що належало його дружині [PERSON], яка померла [INFO]. проживав та був зареєстрований з нею у спірному житловому будинку, а тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину, але юридично своїх прав оформити не встиг. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 12 серпня 1994 року державним нотаріусом Буської нотаріальної контори, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк, а саме 1 жовтня 2010 року звернулася в Буську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та частково прийняла спадщину на присадибну земельну ділянку площею 0,10 га в межах згідно з планом, для обслуговування спадкового житлового будинку [ADDRESS] Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER], виданого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 11.09.2000 р. записаного в реєстрову кригу 6 за реєстровим №684 вбачається, що власником 1/2 житлового будинку була [PERSON]. Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER], виданого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної від 19.07.2000 р. записаного в реєстрову книгу 6 за реєстровим №684 вбачається, що власником 1/2 житлового будинку був [PERSON]. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого фізичною - особою підприємцем [PERSON] від 31.10.2018 року, вбачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS], 1965 року побудови. Як вбачається із спадкової справи № 162/2000, копія якої мається в матеріалах справи, позивачка [PERSON] зверталась до Буської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що 1/2 частина спірного житлового будинку належала померлій [PERSON] та 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON], побудований на законних підставах, перебував у їхньому володінні та користуванні, померлі на законних підставах були зареєстровані в цьому будинку та проживали в ньому до дня смерті, проте на момент такої [PERSON] не встиг оформити права власності на житловий будинок в цілому. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відтак, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний житловий будинок за позивачем по справі [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved