Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] до ПАТ «Київенерго», з третьою особою [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 215189,92 грн. відшкодування шкоди, завданою втратою годувальника за період з 09.02.2015 року до досягнення [PERSON] 23 років, 80000,00 грн. моральної шкоди, завданої малолітній дитині внаслідок смерті її батька та 8000,00 грн. судових витрат з надання професійної правничої допомоги. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.02.2015 близько 18:00 год. [PERSON], керуючи автобусом марки «Богдан» д/н [NUMBER], рухаючись по вул.8 Березня в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження №12015220000000099 від 10.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 31.10.2015 року кримінальне провадження було закрито постановою слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Внаслідок загибелі [PERSON] без батьківського піклування залишилася його малолітня донька [PERSON] [INFO], яка має право на відшкодування від відповідача. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Богдан» д/н [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» відповідно до договору №АІ/6299075 і 31.01.2017 року представник позивача та [PERSON] (матері загиблого)-[PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. 07.07.2017 року ПрАТ «УАСК АСКА» було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 65000,00 грн., яке складалося з 21924,00 грн. страхового відшкодування для [PERSON], пов'язаного із втратою годувальника малолітньою дочкою та 7308,00 грн. моральної шкоди, завданої малолітній дочці; 6536,00 грн. страхового відшкодування [PERSON], пов'язаного з витратами на поховання та монтаж надгробного пам'ятника, 21924,00 грн. страхового відшкодування, пов'язаного з втратою годувальника і 7308,00 грн. моральної шкоди. Позивач вважає недостатнім відшкодування, що надане страховою компанією. Враховуючи, що на час ДТП [PERSON] працював провідним геологом в ТОВ «Укрнафтогазресурс» з 18.06.2008 року по 09.02.2015 року і його заробіток за останні 12 місяців становив 56158,38 грн., а отже середньомісячний заробіток становить 4679,87 грн. Частка, яка припадає на доньку загиблого складає 1559,96 грн., загальна кількість місяців з дати смерті годувальника і до досягнення донькою загиблого 23 років становить 152 місяці, отже розмір шкоди у зв'язку із втратою годувальника складає 237113,92 грн. За вирахуванням 21924,00 грн. страхового відшкодування, сплаченого страховою компанією, розмір шкоди становить 215189,92 грн. Крім того, внаслідок загибелі батька [PERSON] було завдано значну моральну шкоду, яка виразилась в тому, що вона втратила батька, стала в 10 років напівсиротою, батько був опорою в її житті, завжди був разом з нею і підтримував її у тяжкі моменти, отже втрата батька є травмою на все життя і не потребує доказування. Завдану моральну шкоду оцінює у 80000,00 грн. ПАТ «Київенерго» надало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову з тих підстав, що вини їх водія [PERSON] у вчиненні ДТП немає, що встановлено висновками експертизи, пішохід [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння і порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого сталася ДТП. Вказані обставини є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Цивільно -правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Богдан» д/н [NUMBER],внаслідок дії якого загинув [PERSON], була застрахована у ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» і страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпіли внаслідок ДТП складає 100000,0 на одного потерпілого, незалежно від їх кількості. Проте з незрозумілих причин потерпілі отримали за їх згодою значно менше відшкодування 65000,0 на двох, ким і на підставі чого зроблено розрахунок саме цих сум не зрозуміло, як розподілені кошти між потерпілими також не зрозуміло. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що [PERSON] отримала належні їй кошти та у якому розмірі, оскільки кошти у розмірі 65000,0 грн. були перераховані [PERSON] Крім того, нарахування позивачем коштів у розмірі 237113,92 грн. до досягнення донькою загиблого 23 років є передчасними, так як на день подання позову їй було неповних 14 років, вона є ученицею і підстави для задоволення вимог про відшкодування до досягнення нею 23 років відсутні. Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 80000,0 грн. вони вважають, що вони задоволенню не підлягають, так як позивач належним чином не обгрунтував належними доказами наявність та розмір такої шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідача. Стосовно витрат на правову допомогу, то вони зазначають, що позивач не уповноважувала осіб, вказаних у довіреності від 18.08.2016 року на вчинення будь-яких правочинів від її імені, в тому числі і на укладання договору про надання правової допомоги від 11.06.2018 року з ТОВ «Компанія «Автопоміч», і кошти за правничу допомогу сплачені не позивачем, а представниками, яких вона на це не уповноважувала. Ухвалою суду від 27.08.2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, вказаних у позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказавши підстави, зазначені у відзиві на позов. Треті особи [PERSON] та представник ПАТ «УАСК «АСКА» на розгляд справи не з'явивлись, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, причини неявки не відомі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] помер [PERSON] (а.с.11), який загинув на місці пригоди під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 09.02.2015 року біля 18:00 год. в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, внаслідок наїзду автобусом «Богдан» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] По факту цієї дорожньо-транспортної пригоди 09.02.2015 року було відкрите кримінальне провадження № 12015220000000099 та розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.7). Оскільки під час досудового провадження у діях водія [PERSON] порушень правил дорожнього руху не встановлено, постановою старшого слідчого з ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області Шоста О.В. від 31.10.2015 кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.8-9) З копії свідоцтва про розлучення вбачається, що позивач [PERSON] є колишньою дружиною загиблого потерпілого [PERSON], шлюб з якою розірваний 07.10.2011 року (а.с.12). Вона звернулась до суду з позовом в інтересах їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.13) Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 22.06.2018 року №31/26-536аз транспортний засіб «Богдан» А201.10 номерний знак [NUMBER] зареєстрований за ПАТ «Київенерго» (а.с.29) Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Богдан» А201.10 д/н [NUMBER] на момент ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON], була застрахована у ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія «АСКА»" за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів за №3125484 від 25.02.2014 р., і на забезпечений транспортний засіб Страховик оформив страховий поліс №АІ/6299075 від 28.02.2014 року. Предметом договору є добровільне страхування Страховиком цивільної відповідальності Страхувальника за шкоду, заподіяну транспортним засобом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третіх осіб, ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю забезпеченим транспортним засобом встановлений в 100 000 грн. на одного потерпілого. Представник страхувальника [PERSON] звернувся 16.02.2015 року до ПрАТ «УАСК АСКА» із заявою про дорожньо-транспортну пригоду. 31.01.2017 року представник позивачки та матері загиблого [PERSON] - [PERSON] звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» з письмовими заявами щодо виплати матері та дочці загиблого [PERSON] суми страхового відшкодування. 07.07.2017 року між ПрАТ «УАСК АСКА» та представником потерпілих була укладена угода №6299075/10/17, відповідно до якої сторони домовились про виплату представнику потерпілих страхового відшкодування по факту смерті [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 65000,00 грн., які повинні бути перераховані на вказаний представником потерпілих рахунок, до 10.07.2017 року, і після цього представник, а також потерпілі жодних майнових претензій до Страховика не матимуть. Вказані кошти були перераховані на рахунок представника потерпілих [PERSON] у розмірі 65000,00 грн. 13.07.2017 року, що підтверджується копією платіжного доручення №7020. Представник позивача вважає, що кошти, які сплатила страхова компанія, є недостатніми, і з відповідача ПАТ «Київенерго» слід стягнути на користь позивача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], оскільки дитина втратила батька-годувальника. Розмір відшкодування позивач визначає, виходячи із середнього заробітку [PERSON] в розмірі 4679,87 грн., так як згідно з довідкою ТОВ «Укрнафтогазресурс» №187 від 11.08.2016 року за останні 12 місяців його заробіток становив 56158,38 грн.(а.с.17). Частка, яка припадає на одного утриманця становить 1559,96 грн., а враховуючи, що з дати смерті [PERSON] і до досягнення його донькою 23 років загальна кількість місяців становить 152 місяці, то розмір шкоди, завданий дочці загиблого внаслідок втрати годувальника, становить 237113,92 грн. Оскільки ПрАТ «УАСК АСКА» здійснило виплату позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 21924,00 грн., то за вирахуванням цієї суми розмір шкоди становить 215189,92 грн., яку він просить стягнути з відповідача. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону) є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Постановою про закриття кримінального провадження за фактом ДТП встановлено відсутність у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тоді як цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, передбачена ст.1187 ЦК України. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно з п.27.2. ст.27 цього ж Закону страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами; загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім того, пунктом 27.3. Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Також, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 27.4. Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. При цьому, загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду, визначену у страховому полісі (пункт 27.5. Закону). Тобто, ці норми закону встановлюють не порядок розрахунку розміру страхового відшкодування, а мінімальний гарантований розмір страхового відшкодування, меншим за який страхове відшкодування бути не може. В той час ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду, заподіяну забезпеченим транспортним засобом -автобусом Богдан д/н [NUMBER] встановлений в розмірі 100000 грн. на кожного потерпілого, але потерпілі і страховик дійшли згоди про страхове відшкодування у розмірі значно меншому ніж передбачено ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме у мінімальному розмірі 65000 грн. на двох потерпілих. Суд вважає, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача щкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Статтею 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині- до досягнення нею 18 років (учню, студенту-до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років). У статті 1202 ЦК України зазначено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. У відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 вказано, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли інше не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач звернувся із вимогами про відшкодування шкоди до відповідача 27.07.2018 року, суд вважає, що вимоги щодо стягнення шкоди по втраті годувальника у розмірі 63958,36 грн. за період з [INFO] (дати смерті [PERSON].) по 27 липня 2018 року (дати звернення до суду) задоволенню не підлягають. Враховуючи, що пішоходом [PERSON] було порушено Правила дорожнього руху України, про що зазначено у висновку автотехнічної експертизи від 24.07.2015 року №378/15, він перебував у важкій алкогольній інтоксикації, а у водія [PERSON] не було технічної можливості уникнути ДТП і він Правил дорожнього руху не порушував, суд вважає, що ці обставини суттєво впливають на розмір щомісячного відшкодування доньці загиблого до досягнення нею 18 років. Суд вважає справедливим встановити розмір відшкодування доньці загиблого у сумі 155,99 грн. щомісяця, з часу звернення до суду 27.07.2018 року і до досягнення нею 18 років. Частиною 2 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 80000 грн. задоволенню не підлягають, у зв'язку з отриманням позивачем суми страхового відшкодування моральної шкоди, яке було погоджено між ним і страховиком, а також, враховуючи характер правопорушення, винну поведінку загиблого [PERSON], відсутність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача шкоди, а також вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі пропорційно задоволених вимог, а саме у сумі 215,20 грн. (51 місяць х 155,99 грн.=7955,49 грн., 7955,49х100/295189,92=2,69%, 8000,0/100х2,69=215,20 грн.)

Outcome: partial