Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) з позовом про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач впродовж 15 років 2 місяців працював у Товаристві в умовах, які характеризувалися перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, водієм автотранспортних засобів. За час роботи отримав професійні захворювання, які були встановлені рішенням ЛЕК Українського НДІ промислової медицини протоколом №78. Згідно висновку МСЕК від 16.05.2017 р. серії 12 ААА № 044855, позивачу було встановлено втрата професійної працездатності в розмірі 25% з 24 квітня 2017 року з переоглядом у 2018 р. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоров'я, що мають незворотній характер, завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 320 000 грн., а тому просила стягнути зазначену суму з відповідача на користь [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, у його задоволені просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки № [NUMBER], [PERSON] з 23.07.1992 р. по 07.05.1997 р. та з 07.04.2003 р. по 01.07.2014 р., працював у Товаристві на різних посадах, 01.07.2014 р. був звільнений у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.20-22). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 24.01.2017р., протокол № 78 Український НДІ промислової медицини, [PERSON], [INFO], останнє місце роботи - ПРАТ "ПІВНГЗК", водій автотранспортних засобів в кар'єрі, встановлено захворювання професійне з 24.01.2017р., а саме: хронічний бронхіт. ЛН І-ІІ ст. Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 березня 2017 року, складеного комісією та затвердженого начальником головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, у хворого [PERSON], професія (посада) водій автотранспортних засобів, загальний стаж роботи 28 років 2 місяці 23 дні, за професією 16 років 6 місяців 28 днів, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 2 місяці 28 днів. Вказано, що висновок про наявність шкідливих умов праці: на підставі інформаційної довідки про умови праці від 18.02.2015 №2/2-11-3/794 та згідно з Державними санітарними нормами та правилами "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.04.2014 № 248 оцінка умов праці водія автотранспортних засобів в карєрі технологічної колони автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху №1 ПРАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" [PERSON] віднесені: - за параметрами вібрації - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за параметрами шуму - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); Загальна оцінка умов праці - 3 клас 2 ступінь (шкідливі). Діагноз: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією в поєднанні сполірадикулопатією попереково-крижовою (L5,S1), переважно справа, та шийною (С5-С7), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ст.), остеортрозом дрібних суглобів кистей, код Т 75.2. (п.14). У п. 16 вищевказаного акта зазначено, що професійне захворювання виникло за тих обставин, що працюючи на гірничозбагачувальному комбінаті в технологічній колоні автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху № 1 водієм автотранспортних засобів в кар'єрі, виконував роботи з управління автотранспортними засобами в кар'єрі. При цьому внаслідок недосконалості технологій відкритого видобутку руди, мавших місце порушень режимів експлуатації автотранспортних засобів, підпадав під вплив підвищених параметрів загальної вібрації. Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: вібрація загальна транспортна, рівень в дБ: 122 при гранично допустимому до 116. Еквівалентний рівень загальної транспортної вібрації перевищує нормативний на 4 дБ (120 дБ при ГДР до 116 дБ) згідно ДСН 3.3.6.039-99. Пунктом 19 акта визначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено через тривалий час роботи в умовах шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників служб. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, до довідки серії 12 ААА № 044855, та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 044855, вбачається, що [PERSON], під час первинного огляду 16.05.2017 року, вказана третя група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25% -вібр. хв. з 24 квітня 2017 року до 01 травня 2018 року, причина втрати професійної працездатності - професійне захворювання водій. Потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП (а.с.6). В інформаційній довідці про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), затвердженого головним державним санітарним лікарем міста Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів 18.02.2015 р., міститься висновок, що умови праці [PERSON] з період роботи з 23.07.1992 по 07.05.1997, з 07.04.2003 по 01.07.2014 - водієм автотранспортних засобів в кар'єрі (водієм великовантажного автомобіля в кар'єрі, водієм автомобіля БелАЗ по вивезенню породи та руди в кар'єрі) в гірничотранспортному цеху № 1 ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (правонаступник - ВАТ "ПівнГЗК", Північний гірничозбагачувальний комбінат) за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносятьсядо 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за рівнем виробничої загальної транспортної вібрації - до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за незручною робочою позою - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, раніше працював - слюсарем з ремонту автомобілів в гірничотранспортному цеху Північного гірничозбагачувального комбінату за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за рівнем шуму - до 2 класу допустимого, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості (а.с. 26-28). [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у зв'язку з професійними захворюванням, що підтверджується виписками - епікризами та виписками з медичних карт (а.с. 11-19). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 15 років 2 місяців 28 днів, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 25% та третю групу інвалідності, яка встановлена строком до 01 травня 2018 року, стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, майже постійний біль та обмеження об'єму рухів в шийному та п/крижовому відділі хребта, пекучий і крутячий біль, майже постійний в колінних суглобах, постійний крутячий біль в плечових суглобах, переважно в правому, та обмеження об'єму рухів, посилення болю в плечовому суглобі під час відпочинку, відчуття затерпання, слабкість і тугорухомість в суглобах кистей, постійне затерпання І-ІІ-ІІІ пальця, переважно правої кисті, "простріли" в шийному відділу хребта, запаморочення, загальну слабкість, підвищена втомлюваність, порушений нічний сон, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, нападоподібний, важкість у грудях, періодичний біль у серці, під. Цифр АТ до 180/120 ммрт.ст., біль грудиною пекучого характеру при фізичному перенавантаженні, необхідності подальшого "Д" нагляду у невролога до двох разів на рік, санаторно-курортне лікування, аналізуючи медичні документи про лікування позивача у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Доводи представника відповідача про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця, ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу є безпідставними, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Посилання представника відповідача на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача не знімає відповідальності з ПрАТ"ПівнГЗК" за спричинення позивачу моральної шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 12000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial