Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 вересня 2014 року у Снігурівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вони зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, з липня 2019 року шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, понесені судові витрати з відповідачки просив не стягувати. Відповідач також подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнала, просила справу слухати в її відсутність та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №84); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 07 липня 2021 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серії [NUMBER] від 07 липня 2021 року на підставі актового запису № 20 (а.с. 4). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з липня 2019 року; сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть; дитина проживає з відповідачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved