Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ним та [PERSON] 24.04.2012 року було укладено договір № 274273 (далі - Договір) про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою та додатковий договір за № 274273/1 від 26.06.2012 р. (далі Додатковий договір) відповідно до якого, відповідачу була відкрита кредитна лінія з лімітом кредитування в сумі 1700 грн. на умовах сплати відсотків, передбачених Тарифами на обслуговування платіжних карток до даного договору. Згідно умов договору відповідач зобов'язаний здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші платежі передбачені Договором та Тарифами. Договірні зобов'язання по кредитному договору відповідач порушив, не забезпечивши своєчасне повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2085 грн. 81 коп., з яких 1700 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 385 грн. 81 коп. - заборгованість за відсотками. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заявлену суму, а також судові витрати. Представник позивача позов підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково та суду показав, що дійсно 24.04.2012 року між ним та ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - АТ "Ощадбанк" ) був укладений договір про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки, а також додатковий договір про відкриття йому кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1700 грн. З умовами договорів він ознайомився, погодився з такими умовами та підписав їх. Платіжна картка після укладення договору йому не видавалася, і лише в листопаді 2012 року йому зателефонували з АТ "Ощадбанк" та повідомили, що на його ім'я прийшла платіжна картка, але він від її отримання відмовився. Коштів виділених йому по кредитній лінії не отримував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що дійсно між ПАТ «Державний Ощадбанк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір № 274273 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою від 24 квітня 2012 року . З умовами даного договору відповідач ознайомлений та погодився на них, про що свідчить його підпис на вказаному договорі, що не заперечує і сам відповідач (а.с. 7-10). В послідуючому 26.06.2012 року між філією - Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений додатковий договір № 274273/1, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію за його заявою з лімітом кредиту в сумі 1700 грн. та в якому визначені умови погашення кредиту, процентна ставка за користування кредитом, та відповідальність за порушення взятих зобов'язань. З умовами даного додаткового договору [PERSON] погодився, про що свідчить його підпис. Про такі обставини не заперечує і сам відповідач (а.с. 11-14). Як вбачається із виписки по рахункам в АТ "Ощадбанк" [PERSON] за період з 27.02.2012 року по 24.06.2014 року - відповідач 27.07.2012 року отримав через банкомат 1700 грн. і станом на 24.06.2014 року, який бо рух по погашенню чи зарахуванню на його рахунок коштів не проводилося (а.с. 42). Крім того, як вбачається із журналу реєстрації видачі пластикових карток, що оглянутий судом і є: прошитий, пронумерований, скріплений печаткою, містить в собі 50 (п'ятдесят) арк., під № 168 від 08.05.2012 року значаться відомості про видачу [PERSON], з вказівкою на його паспортні дані, - пластикової картки, про отримання якої свідчить його підпис в даному журналі. Крім того, слід зазначити, що в цей же день під № 169 від 08.05.2012 року платіжну картку отримувала і його дружина [PERSON], що свідчить про те, що подружжя обоє перебували у вказаний день у відділенні АТ «Ощадбанк», де отримували платіжні картки про що поставили свої підписи (а.с. 18). 07.03.2014 року АТ «Ощадбанк» направив [PERSON] вимогу про повернення боргу, з вказівкою суми заборгованості та необхідності його погашення протягом 30 календарних днів, але дана вимога залишилася без реагування. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту та відсоткам за договором № 274273 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] - заборгованість по тілу кредиту становить 1700 грн., по несплаченими відсоткам - 385, 81 грн., а всього 2085,81 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності суд вважає, оскільки відповідач уклавши з АТ «Ощадбанк» кредитний договір з лімітом кредитування 1700 грн., та отримав їх через банкомат, а в послідуючому в порушення умов укладеного договору, не погашав отриманий кредит та отримані відсотки по ньому, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідно до умов договору відповідач повинен сплатити, а оскільки він в добровільному порядку відмовився від такого, то вказана сума підлягає стягненню за судовим рішенням. Його твердження про те, що він не отримував платіжної картки та не отримував коштів виділених по кредиту, спростовується наданими позивачем доказами, які судом ретельно перевірені та сумніву не викликають. Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved