Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача в його користь 53489,25 грн відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати по справі. Підставою зверення до суду є те, що в результаті ДТП, яка відбулась 03.01.2019 о 17.50 год, винуватцем якого є працівник ДП "Івано-Франківський облавтодор", автомобіль Мерседес Бенц, під його керуванням, отримав механічні пошкодження. Винуватим у вказаному ДТП відповідно до постанови Болехівського міського суду Івано-Франківської області визнано тракториста філії "Долинська ДЕД" ДП "Івано-Франківський облавтодор" [PERSON] , а його потерпілим у справі. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку становить 53489,25 грн, яку слід стягнути з відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність трактора МТЗ -82-1 д.н.з. [NUMBER] , який належить останньому, не була застрахована. З наведених підстав просить задовольнити поданий позов. Відповідно до ухвали судді Долинського районного суду від 16.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надано строк на подання відзиву. 04.08.2020 ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з"явився ,однак подав заяву у якій підтримав заявлений позов, просив його задовольнити. Представник відповідача ні в підготовче, ні в судові засідання не з"являвся, подав заяви, в яких позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та слухати справу без його участі. Своїм правом на відзив не скористався. Суд дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 17.01.2019 [PERSON] о 17 год 50 хв, керуючи трактором МТЗ-82-1 д.н.з. [NUMBER] по вул. Центральна в с. Одиниця Долинського району, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності виконуваного маневру скоїв зіткнення з автомобілем марки "Mercedec Benz" д.н.з [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а саме: в автомобілі "Mercedec Benz" д.н.з [NUMBER] пошкоджене частково переднє ліве крило, ліва дверка і задня ліва дверка у вигляді розриву посередині; в тракторі МТЗ-82-1 д.н.з. [NUMBER] виникла деформація ковша. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, відповідно до постанови Болехівського міського суду Івано-Франківської області 17.01.2019 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 28, 29). Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу трактора марки МТЗ-82 н.з. [NUMBER] не була застрахована, що підтверджується листом №47 від 28.02.2019, скеровагого начальником філії "Долинська ДЕД" адвокату Ошусту С.Є. (а.с. 13). Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №12/01/11 від 21.01.2019, виконаного ФОП [PERSON] суб"єктом оціночної діяльності (сертифікат №203/16, виданий ФДМУ 02.03.2016), вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП 03.01.2019 транспортному засобу під керуванням позивача становить 53 489, 15 грн (а.с.15-27). Відповідно до ч. 1 ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положеннями ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа N 6-108цс13) та від 28 січня 2015 року (№ 6-229цс14). Як встановлено із вказаної вище постанови Болехівського міського суду від 17.01.2019, водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з філією " Долинський ДЕД " ДП "Івано-Франківський облавтодор", працюючи на посаді тракториста. ДТП відбулось під час здійснення ним своїх трудових відносин: прочищав дорогу від снігу. Наведене не підлягає сумніву та доказуванню при розгляді даної справи відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ДП "Івано-Франківський облавтодор" як володілець трактору МТЗ -82-1 д.н.з. [NUMBER] , зобов"язаний відшкодувати [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 53489,15 грн, завданих в результаті ДТП його працівником [PERSON] під час керування транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків. Враховуючи наведене позов у цій частині слід задовольнити. Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, така не підлягає задоволенню, виходячи з такого: Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка її надає. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються за участь у судовому засіданні при розгляді справи та у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). В позовній заяві зазначені попередньо оплачені кошти у розмірі 8000 грн за надання правової допомоги: складання позовної заяви та участь в судових засіданнях. Додатково передбачено і інші витрати у розмірі 8000 грн за залучення свідків, спеціалістів, експертів, витребовування доказів та вчинення інших процесуальних дій. Суд встановив, що позивач уклав з адвокатом Ошустом Сергієм Євгеновичем договір про надання правової допомоги від 31.01.2019, про що свідчить витяг з договору (а.с. 31) та ордер серії ІФ №070752 на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.30). Підтверджень того, що [PERSON] сплачено кошти у розмірі 8000 грн матеріали справи не містять, відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що свідчить про необгрунтованість суми гонорару, вказаної у позовній заяві. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив 840, 80 грн судового збору, а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню вказана сума. На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: approved