Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про надання дозволу на виготовлення проїзних документів, на виїзд дитини на непідконтрольну територію. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 08.09.2012 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вна разом з відповідачем по справі і дитиною проживали в [ADDRESS] . З листопада 2013 року відповідач переїхав жити окремо та повністю ухилився від спілкування з дитиною. 21.03.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірваний на підставі рішення Кіровського міськрайонного суду. Починаючи з 2014 року дитина постійно хворіє і потребує оздоровленню. Оскільки відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини з Донецької області та на відпочинок, вона просить надати дозвіл їй виготовляти в компетентних ораганах проїзні документи для виїзду за кордон доньки [PERSON] , [INFO] , до виповнення дитини 16 річного віку без згоди батька [PERSON] ; надати дозвіл неповнолітній [PERSON] на тимчасові в`їзди / виїзди на територію проведення антитерористичної операції та виїзду/ в`їзду з указаної території на територію України у супроводі матері [PERSON] , без згоди та супроводу батька [PERSON] строком на 3 роки. В судове засідання позивачка не з`явилась, просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву ( а.с. 89-91). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти надання дозволу на виготовлення документів для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд на тимчасову окуповану територію. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08.09.2012 року ( а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецьк від 21.03.2014 року, яке набрало законної сили з 01.04.2014 року, справа № 258/1534/14ц. ( а.с. 8). Від сумісного проживання мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( а.с. 10) З відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] до виповнення останньою повноліття. ( а.с. 15). Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні в медичних установах, спостерігається у лікаря-невролога . Позивачка значиться зареєстрованою та проживає разом з дитиною на непідконтрольній українській владі території. Відповідач значиться зареєстрованим і проживає в [ADDRESS] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу батька, орган опіки та піклування не має можливості зробити обґрунтований висновок щодо доцільності надання дозволу на тимчасові в`їзди на територію проведення антитерористичної операції та виїзду/в`їзду з указаної території на територію України без згоди та супроводу батька.( а.с. 93). Згідно із частинами 1 і 3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 1 ст. 154 СК батьки мають право на самозахист своєї дитини. Частиною 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України « Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частина 2 ст. 3 Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Відповідно до частини третьої, пунктів 1), 2) частини четвертої Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків, із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд громадянина України, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 викладено правовий висновок про те, що дозвіл на виїзд за кордон дітейу супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, із визначенням його початку й закінчення. Позивачкою у заявлених нею позовних вимогах про те, в яку конкретно країну світу необхідний виїзд дитини та на який відповідно часовий проміжок зазначено не було. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Чинним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (одноразовий), з визначенням його початку і закінчення. Інше розуміння змісту нормативних актів та допустимість неодноразових виїздів дитини за кордон без згоди матері на підставі одного рішення суду є грубим порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні, закріпленого ст.ст. 141, 157 СК України. Ураховуючи те, що оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 16-річного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа, якщо батьки не перебувають у шлюбі, і згоди на оформлення паспорту для виїзду за кордон іншого з батьків не вимагається, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині надання дозволу на виготовлення дитині проїзних документів для виїзду за кодон без згоди батька. Суд також приймає до уваги той факт, що позовна вимога про надання дозволу на виїзд неповнолітній дитині за кордон з визначенням конкретного маршруту прямування та періоду часу, взагалі не заявлялась позивачкою по справі. Що стосується позовних вимог в частині надання дозволу неповнолітній [PERSON] на в`їзд на територію проведення антитерористичної операції, то суд виходить з наступного. Згідно з пунктами 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Виїзд з тимчасово неконтрольованої території громадян України: які народились у 1998 році і пізніше та не змогли оформити паспорт громадянина України (внаслідок проживання у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження), здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження/копії свідоцтва про народження або будь-якого іншого документа, який дає можливість ідентифікувати таких осіб, особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження (паспорта), а також будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи; дитини, яка народилась після початку проведення АТО, та внаслідок проживання у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, їй не було оформлено свідоцтво про народження, здійснюється за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) дитина виїжджає з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Тобто виїзд з неконтрольованої території на територію України не вимагає дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України. Звертаючись з позовною заявою, позивачка просила надати дозвіл її неповнолітній доньці в`їзд/виїзд на територію проведення антитерористичної операції у зв`язку з місцем проживання в м. Донецьк. Тобто, її вимоги зводяться на отримання дозволу на виїзд не за межі України, а переміщення в межах території України за місцем її проживання в м. Донецьк , тобто території,яка тимчасово неконтрольована владою. Враховуючи, що діючими Законами України такі обмеження на пересування громадян України в межах території України не передбачені, а на території, яка тимчасово непідконтрольна владі, знаходиться місце проживання позивачки та її неповнолітньої доньки [PERSON] та їх родичів, а відповідач позбавлений можливості надати такий дозвіл, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial