Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернулась до суду до Малинівської сільської ради з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на будинок та земельну ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з травня 1991 року та проживала однією сім'єю, після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями [ADDRESS] та земельної ділянки в КСП "Криничанське" с Никонорівка Слов'янського району. 27.11.2014 року позивач звернулась до нотаріусу з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, про що їй було відмовлено, мотивуючи відсутністю доказів родинних відносин між позивачем та померлим. Оскільки позивач на день смерті [PERSON] проживала разом з ним, вважає що є усі підстави встановити факт її проживання однією сім'єю з померлим. У зв'язку з чим просить суд, встановити факт, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] з травня 1991 року по день його смерті. Визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану в КСП "Криничанське" с Никонорівка Слов'янського району. Ухвалою суду від 23.01.2015 року до участі у розгляді справи, у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог залучено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). 16.02.2015 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на будинок, відповідно до якої остання просить суд встановити факт, що вона [PERSON], проживала однією сім'єю з померлим [INFO] [PERSON] з травня 1991 року по день його смерті; Визнати за мною - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER], в порядку спадкування право власності на одноповерховий цегляний житловий будинок критий шифером загальною площею 90 кв.м, житловою площею 72 кв.м з господарськими та побутовими будівлями [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, навела доводи аналогічні доводам викладеним в уточненій позовній заяві та просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, за участю її представника (а.с.50). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю визнала, в частині визнання права власності заперечує(а.с.51). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 31.01.2015 року (а.с.47), в судовому засіданні зазначила, що її довіритель не заперечує проти встановлення факту проживання однією родиною, оскільки дійсно її батько та позивач з 1991 року мешкали разом та саме позивач поховала його, так як на час смерті вони не мешкали у м. Слов'янську, а у зв'язку з АТО виїжджали. Також додала, що доньки є спадкоємцями першої черги і на теперішній час вони звернулись до суду з заявами про надання додаткового строку для прийняття спадщини, тому в цій частині позовних вимог просила відмовити. В судове засідання представник відповідача Малинівської сільської ради не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд спарви за своєї відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.69). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України Дослідивши подані позивачем документи,вислухавши сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення тсорін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05 січня 1992 року між [PERSON] та колгоспом "ім. 22 з'їзду КПРС" було укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого колгосп продав, а [PERSON] придбав будинок з господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). [PERSON] також належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Криничанське" на підставі рішення Слов'янської райдержадміністрації № 799 від 13 грудня 1996 року, що підтверджується сертифікатом серії Д ІІ № 0087383 (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON], про що 26 травня 2014 року складено відповідний запис № 10 та виконкомом Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області видано свідоцтво про смерть (а.с. 4). Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю, суд виходить з наступного. В судовому засіданні позивач надала пояснення, з яких вбачається, що вона з травня 1991 року по [INFO] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживала з ним однією сім'єю. Даний факт також підтвердила представник третьої особи по справі [PERSON] [PERSON] Також зазначений факт знайшов своє підтвердження письмовими доказами, а саме довідкою № 432 від 01.12.2014 року та Актом від 01.12.2014 року Малинівської сільської ради (а.с. 6-7). Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання заявниці з [PERSON], суд вважає, що в цій частині заява підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, суд виходить з наступного, Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав дві доньки [PERSON] (а.с. 70-73) та [PERSON] (а.с.74), які є спадкоємцями першої черги. В судовому засіданні встановлено, що в передбачений законом строк вони не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але на теперішній час вони звернулися до суду з заявою про надання їм додаткового строку про прийняття спадщини. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З наданої Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27.11.2014 року, виданої державним нотаріусом Другої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П., вбачається що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин. (а.с. 10) З частини 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вбачається що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Оскільки позивач не вичерпала свого права після отримання рішення суду звернутися до нотаріусу при видачу їй свідоцтва про права на спадщину за законом, то відповідно такі вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial