Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

14.01.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.07.2010 року уклала із ним шлюб, від якого у них народився [INFO] син [PERSON], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач зловживав спиртними напоями, інколи чинив на неї фізичний тиск. Через різні погляди на життя у них часто виникали непорозуміння, суперечки, сварки. На зауваження змінити поведінку, він не реагував, що призвело до припинення подружніх відносин. З вересня 2015 року сторони спільно не проживають. Вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище [PERSON], та малітнього сина залишити проживати із нею. У судовому засіданні позивачка [PERSON], при наданні строку для примирення, підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позові. У судове засідання 06 червня 2016 року позивачка [PERSON] не з"явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, оскільки повторно з"явитись у судове засідання не має змоги, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання 06.06. 2016 року не з"явився, проте у судовому засіданні при наданні строку на примирення, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги із підстав, зазначених у позові. Із врахуванням того, що у судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось(ч.2 ст.197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано Бортниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області 12.07.2010 року, цього дня уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.6). Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 16.02.2012 року Бортниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області стверджено, що у сторін у справі народився [INFO] син [PERSON], який проживає разом із позивачем. Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із вересня 2015 року строни не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивачка не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. За час, що надавався на примирення, ніяких спроб зберегти сім"ю сторони не робили. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в уточненій позовній заяві просила залишити набуте нею у шлюбі прізвище [PERSON], тому вона вправі надалі іменуватись цим прізвищем. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Син сторін, який є малолітнім, проживає разом із позивачкою за адресою: с.Бортники Жидачівського району Львівської області. Оскільки відповідач визнав позов, висловививши свою позицію щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, тобто фактично не заперечував, щоб малолітня дитина проживала після розірвання шлюбу із позивачкою, тому суд приходить до висновку, що місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] слід визначити разом із матір"ю.

Outcome: approved