Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 21 липня 1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради Дніпропетровської області, актовий запис №494. Від шлюбу сторони мають доньку _ [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Протягом тривалого періоду вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, взагалі не проживають разом. Одночасно вона звертається до суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Вона працює на підприємстві ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", займає посаду планиметриста 4 розряду Департаменту автоматизації технологічних процесів, де отримує заробітну плату в сумі не більше 2500 грн. на місяць і інших доходів не має. Відповідач також працює на підприємстві ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", отримує заробітну плату і зобов'язаний утримувати свою дитину. Спору щодо місця проживання дитини між ними не має. Аліменти відповідач нікому не платить, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 01 січня 2015 року і до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовну заяву. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що не заперечує щодо стягнення аліментів з нього з моменту звернення позивачки до суду, а не з 01 січня 2015 року. Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони з 21 липня 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі,який зареєстрований Центрально-Міським відділом ЗАГСу, актовий запис №494 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6), та не заперечується відповідачем. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом про фактичне проживання особи (осіб) в житловому приміщенні, засвідченого майстром дільниці №1/5 2104.2015 р., та затвердженого директором ТОВ "Житлосервіс-КР" (а.с. 14). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча має змогу надавати допомогу, нікого на утриманні не має, є здоровою працездатною особою, працює на ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", слюсарем. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини позивачці не надає, хоча має таку можливість. Разом з цим, вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на доньку починаючи з 01 січня 2015 року не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суд від дня пред'явлення позову. Позов позивачем було пред'явлено до суду 03 квітня 2015 року, тому слід починати стягнення аліментів з відповідача з 03.04.2015 року. Крім того, згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, , а не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, як зазначено у прохальній частині позову позивачкою На підставі викладеного та

Outcome: partial