Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з березня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Пирятинського районного суду від 16.11.2007 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишилися проживати з позивачкою. В січні 2008 року позивач змінила прізвище5 на дошлюбне [PERSON]. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.02.2008 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. З 01.01.2014 відповідач матеріальної допомоги на утримання сина взагалі не надає, внаслідок чого станом на 01.06.2017 за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 21417,24 грн. Позивач подала до суду заяву у якій просила слухати справу у її відсутність, вимоги викладені у позові підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст. 223, 280ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 02 квітня 2018 року згідно зі ст. 281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під\~час ухвалення\~рішення суд\~вирішує такі\~питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14 січня 2008 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.02.2018 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 31.01.2008 і до досягнення нею повноліття (а.с. 7). Рішення набрало законної сили та є чинним. Згідно довідки розрахунку виданої Пирятинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області встановлено, що [PERSON] у період часу з 2014 по 2017 роки не сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], призначені рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.02.2008 у наслідок чого виникла заборгованість у сумі 21417,24. Відповідно до роз'яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність\~платника аліментів\~за прострочення\~їх сплати\~у виді\~неустойки (пені)\~настає лише\~за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON], будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, аліменти з 2014 року фактично не сплачував, у зв'язку з чим позивачка набула права на стягнення неустойки (пені). Пеня, передбачена ст. 196 СК України, нараховується за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. У відповідності до ст. 12 СК України, строки, встановлені у цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України. За положеннями ст.\~252\~ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. При цьому, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 251 ЦК України), а згідно з правилами, регламентованими цивільним законодавством щодо закінчення строків, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку; якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. З вказаними правилами обчислення строків також кореспондуються і вимоги щодо обчислення процесуальних строків, визначені главою 6 ЦПК України. Виходячи з контекстного аналізу вищенаведених норм законодавства строком, з якого належить здійснювати розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, є наступний день після останнього дня місяця, в якому слід було сплатити щомісячний платіж по аліментам. Нарахування 1% неустойки (пені) від суми несплачених аліментів має проводитись на суму заборгованості за місяць (щомісячного платежу) за кожен день прострочення за весь період прострочення до повного погашення боргу, або до дня звернення в суд особи, права якої порушені. У постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст.\~196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14. Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-94цс15 при касаційному перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2015 року у справі про стягнення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини та пені за прострочення сплати аліментів констатовано правильність застосування судом касаційної інстанції наступних норм матеріального права при вирахуванні пені від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та при її обчисленні в межах одного місяця. Так, у згаданій постанові зазначено, що за змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За посиланням Верховного Суду України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, а її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.\~196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічний правовий висновок міститься також у постановах Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13, від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14, від 01.06.2016 року в справі № 6-535цс16. За приписами ст. 360-7 ЦПК України щодо обов'язковості судових рішень Верховного Суду України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 355 цього Кодексу,\~є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. З урахуванням вищенаведеного, у відповідності до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданому позивачкою, заборгованість по пені з 01.02.2014 по 01.06.2017 складає 113147,95 грн, при цьому розміру неустойки вираховувався із загального розміру заборгованості. Також в розрахунку невірно зазначено кількість днів у місяцях. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути неустойку на заборгованість, яка виникла станом на червень 2017 року, у відповідності до розміру якого також сплачений судовий збір. Проте у розрахунку також вираховує неустойку за липень та серпень 2017, при цьому не уточнюючи позовні вимоги. Розрахунок неустойки, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству, а тому розрахунок нарахованої неустойки має виглядати наступним чином: З 01.02.2014 по 28.02.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 108,02 = 385,80 х 1 % х 28 днів. З 01.03.2014 по 31.03.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.04.2014 по 30.04.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.05.2014 по 31.04.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.06.2014 по 30.06.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.07.2014 по 31.07.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.08.2014 по 31.08.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.09.2014 по 30.09.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.10.2014 по 31.10.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.11.2014 по 30.11.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.12.2014 по 31.12.2014 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.01.2015 по 31.01.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.02.2015 по 28.02.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 108,02 = 385,80 х 1 % х 28 днів. З 01.03.2015 по 31.03.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.04.2015 по 30.04.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.05.2015 по 31.05.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.06.2015 по 30.06.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 115,74 = 385,80 х 1 % х 30 днів. З 01.07.2015 по 31.07.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.08.2015 по 31.08.2015 нараховано до сплати 385,80 грн, не сплачено 385,80 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 119,60 = 385,80 х 1 % х 31 день. З 01.09.2015 по 30.09.2015 нараховано до сплати 436,50 грн, не сплачено 436,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 130,95 = 436,50 х 1 % х 30 днів. З 01.10.2015 по 31.10.2015 нараховано до сплати 436,50 грн, не сплачено 436,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 135,31 = 436,50 х 1 % х 31 день. З 01.11.2015 по 30.11.2015 нараховано до сплати 436,50 грн, не сплачено 436,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 130,95 = 436,50 х 1 % х 30 днів. З 01.12.2015 по 31.12.2015 нараховано до сплати 436,50 грн, не сплачено 436,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 135,31 = 436,50 х 1 % х 31 день. З 01.01.2016 по 31.01.2016 нараховано до сплати 436,50 грн, не сплачено 436,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 135,31 = 436,50 х 1 % х 31 день. З 01.02.2016по 29.02.2016 нараховано до сплати 376,74 грн, не сплачено 376,74 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 111,88 = 385,80 х 1 % х 29 днів. З 01.03.2016 по 31.03.2016 нараховано до сплати 673,25 грн, не сплачено 673,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 208,71 = 673,25 х 1 % х 31 день. З 01.04.2016 по 30.04.2016 нараховано до сплати 374,25 грн, не сплачено 374,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 112,28 = 374,25 х 1 % х 30 днів. З 01.05.2016 по 31.05.2016 нараховано до сплати 374,25 грн, не сплачено 374,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 116,02 = 374,25 х 1 % х 31 день. З 01.06.2016 по 30.06.2016 нараховано до сплати 374,25 грн, не сплачено 374,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 112,26 = 374,25 х 1 % х 30 днів. З 01.07.2016 по 31.07.2016 нараховано до сплати 673,25 грн, не сплачено 673,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 208,71 = 673,25 х 1 % х 31 день. З 01.08.2016 по 31.08.2016 нараховано до сплати 673,25 грн, не сплачено 673,25 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 208,71 = 673,25 х 1 % х 31 день. З 01.09.2016 по 30.09.2016 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 253,05 = 843,50 х 1 % х 30 днів. З 01.10.2016 по 31.10.2016 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 261,49 = 843,50 х 1 % х 31 день. З 01.11.2016 по 30.11.2016 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 253,05 = 843,50 х 1 % х 30 днів. З 01.12.2016 по 31.12.2016 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 261,49 = 843,50 х 1 % х 31 день. З 01.01.2017 по 31.01.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 261,49 = 843,50 х 1 % х 31 день. З 01.02.2017 по 28.02.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 236,18 = 843,50 х 1 % х 28 днів. З 01.03.2017 по 31.03.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 261,49 = 843,50 х 1 % х 31 день. З 01.04.2017 по 30.04.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 253,05 = 843,50 х 1 % х 30 днів. З 01.05.2017 по 31.05.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 261,49 = 843,50 х 1 % х 31 день. З 01.06.2017 по 30.06.2017 нараховано до сплати 843,50 грн, не сплачено 843,50 грн. Таким чином, пеня (неустойка) складає 253,05 = 843,50 х 1 % х 30 днів. Усього сума неустойки складає 6528 (шість тисяч пятсот двадцять вісім) 31 копійок. На підтвердження сплати аліментів, відповідач надав суду копії квитанцій, проте вони датовані 19.11.2018, 13.12.2018, 10.01.2019, 10.01.2019, 13.03.2019, а тому не стосуються предмету позову, оскільки неустойка стягується у звязку з несплатою аліментів до червня 2017 року. Крім того, відповідно до запитуваної судом інформації (а.с. 115-138), було встановлено, що відповідач з березня 2018 року працює у ПП Маслак та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 4200 грн, з якої проводяться відрахування по сплаті аліментів та інші зобовязання. При вирішенні справи по суті, суд враховує матеріальний стан відповідача, а саме те, що він працює, за період з березня 2018 року по лютий 2019 року сума його заробітної плати становила 46368,84 грн (а.с. 115-116). Відповідно до довідки ТСЦ № [NUMBER] в Полтавській області № 169 від 05.03.2019 за [PERSON], [INFO], станом на 05.03.2019 зареєстровано наступні транспортні засоби: ВАЗ 21041 легковий седан-В, державний номерний знак [NUMBER], Chevrolet Aveo легковий хетчбек-В, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 113). Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152545137 від 14.01.2019 [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Чернишевського, 10 м. Пирятин Полтавської області (а.с. 100). Таким чином позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено часткового, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (6528,31 х 1131,48/113147,99 =65,28). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 65,28 грн у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: partial