Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] року народилася його дочка [PERSON] в Севастополь АР Крим. Її матір'ю є [PERSON], [INFO], уродженка м. Севастополь, Україна. Шлюб між ними був зареєстрований відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 30.05.2009 року. Станом на 2015 рік по даний час місце народження його дочки - місто Севастополь є тимчасово окупованою територією України. У липні 2017 року він звернувся до Роменського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області з метою отримання свідоцтва про народження дитини, але йому було відмовлено, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято для здійснення реєстрації народження відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з цим він змушений звернутися до суду для встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту має юридичні наслідки, оскільки надає можливість отримати свідоцтво про народження його дочки [PERSON] В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи - Роменського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від в.о. начальника відділу ДРАЦС надійшла заява, в якій просить справу слухати без представника відділу. Проти встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України не заперечують (а.с.14). Суд, вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 30 травня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини «[PERSON]». Вказане стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 30.05.2009 року (а.с.7). Згідно медичного свідоцтва про народження серії 67 № 166813 від 17.06.2017 року, виданого на тимчасово окупованій території України, [PERSON], [INFO], в пологовому будинку № 2 м. Севастополь [INFO] року народила дочку (а.с.9). Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією є сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. У свідоцтві про народження [NUMBER] виданому на тимчасово окупованій території України відділом РАЦС Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя, зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). На даний час медичне свідоцтво про народження [PERSON], видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України (а.с.9). Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про застосування положень статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України», вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Враховуючи практику ЄСПЛ (в справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 257-1 ЦПК України, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявник є його сином. Крім цього він ствердив, що [INFO] року в м. Севастополі народилася його онучка [PERSON]. В даний час вони приїхали на Україну і проживають разом з ним. Його син не може отримати свідоцтво про народження його онуки [PERSON]. 26.07.2017 року заявник звернувся до Роменського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області з заявою про проведення державної реєстрації народження його дочки [PERSON], [INFO] і видачу свідоцтва про її народження, але йому було відмовлено, оскільки на підтвердження факту народження пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових і особистих немайнових прав заявника, сукупність доказів з урахуванням документів, виданих органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] Встановлення даного факту, необхідно заявнику для державної реєстрації народження доньки. Оскільки відмова відділу ДРАЦС зареєструвати факт народження дитини у зв'язку з вищевказаним не дає йому можливості належним чином реалізувати це право, тому порушене право заявника підлягає захисту в суді шляхом задоволення його заяви.

Outcome: approved