Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У березні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,1460 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належали її тітці [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді спірного домоволодіння та земельної ділянки. Після смерті тітки вона звернулась до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні зв"язки між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Тому просила встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,1460 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2018 року позовна заява була залишена без руху і позивачеві був наданий строк для усунення недоліків, тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. 03 квітня 2018 року позивачем на виконання зазначеної ухвали суду були надані документи, якими зазначені в ухвалі недоліки були виправлені. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 11 травня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року було витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (62433, Харківська область, Харківський район, м.Люботин, вул.Слобожанська, 24/1) належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], яка померла [INFO] і яка на час смерті мешкала за адресою: [ADDRESS]. 03 травня 2018 року представник позивача надала суду письмову заяву, в якій вона заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, розглянувши справу без її участі та участі позивача. 03 травня 2018 року представник відповідача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, просив постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 травня 2018 року. Оскільки сторони у судове засідання не з"явились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] позивач по справі народилась [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. ЇЇ матірю в свідоцтві записана [PERSON] (а.с.5 зворот). Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER], виданого 08 вересня 1999 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області, [PERSON] народилась [INFO] в с.Азаровка Стародубського району Брянської області (а.с.4-5). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Херсон, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 1985 року і подружжю надане прізвище "[PERSON]" (а.с.5 зворот). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 березня 1971 року Азарівською сільською радою Стародубського району Брянської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. уклали шлюбу 22 березня 1971 року і подружжю надане прізвище "[PERSON]" (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, 04 квітня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.46). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 червня 2017 року Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 вересня 1951 року Вороновським районним бюро відділу реєстрації актів цивільного стану Брянської області, [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с.6). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 14 травня 1975 року Азарівською сільською радою Старобільського району Брянської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника. Враховуючи те, що позивачем документально підтверджено, що в неї відсутня можливість іншим шляхом встановити родинні відносини між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині і встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Стосовно вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10 травня 2000 року, виданого Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого 24 травня 2000 року в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №12, за реєстровим №1361, належав житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з технічного паспорта на будинок [ADDRESS], спірний будинок зареєстрований на [PERSON] і складається з: житлового будинку літер «А-1»; ганку літер «а»; погрібів літер «а1», «В»; вбиральні літер «Г»; сараю літер «Б»; літньої кухні літер «Е»; бані літер «Ж»; гаражу літер «З», огорожі №1-3 (а.с.14-17). Як вбачається з копії листа №441 Комунального підприємства "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" від 09 лютого 2018 року, домоволодіння [ADDRESS], зареєтровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва по право власності, виданого 10 травня 2000 року Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.13). Крім того, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка, площею 0,1460 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 червня 2017 року Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Як вбачається з копії спадкової справи №245/2017, відкритої після смерті [PERSON] в Другій державній нотаріальній конторі Харківського району Харківської області, [PERSON] після смерті [PERSON], а саме - 23 серпня 2017 року, звернулась з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с.40). У той же час, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною 27 січня 2018 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв"язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини спадкоємця зі спадковадцем та власником майна (а.с.29). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України). Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину у виді будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею площею 0,1460 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO], звернувшись до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають залишенню за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved