Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.12.2001 Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1637. В обґрунтування позову зазначає наступне. 28.12.2001 позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, було зроблено актовий запис про шлюб № 1637 від 28.12.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. З відповідачем сторони проживали разом однією сім`єю. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Мотивом для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини припинилися з березня 2020; з тих пір з відповідачем сторони разом не проживають та стосунки не підтримують. Сторони не можуть спільно вирішувати найважливіші питання сім`ї. Зобов`язання щодо спільної побудови сімейних відносин між сторонами не виконуються. У сторін відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Щодо місця мешкання дитини сторони прийшли до згоди, дитина буде проживати разом із матір`ю. Позивачка не ставить питання щодо відновлення дошлюбного прізвища. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.12.2001 Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1637, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.15) Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Щодо місця мешкання дитини сторони прийшли до згоди, дитина буде проживати разом із матір`ю. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна відсутній, сторони прийшли до згоди, що їх спільна дитина буде проживати разом із матір`ю, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка не ставить у позовній заяві питання щодо відновлення дошлюбного прізвища, [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved