Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку, що розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]), яка належала її матері, [PERSON], яка померла [INFO], в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити (а.с.40). Представник відповідача по справі, Недригайлівської селищної ради Сумської області, у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.36). Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилася, у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, про що свідчить, наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.35). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що[INFO]. в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області, народилася позивач по справі, [PERSON], що підтверджується копією паспорта [NUMBER] виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області 25 травня 2000 р. (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження вона зазначена, як "[PERSON]" [INFO], її мати - [PERSON] (а.с.6). 07 вересня 1985 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила своє дівоче прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.6). [INFO] померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Ще за життя, [PERSON], отримала земельну ділянку розміром 4,8754 га. (Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]), яка розташована на території Недригайлівської селищної ради Сумської області. 06 листопада 2017 р. рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області по справі №582/1329/17 [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. При перевірці документів необхідних для оформлення спадщини за законом виявилося, що Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на ім'я спадкодавця, [PERSON], втрачений, про що в газеті "Голос Посулля" опубліковано оголошення про його втрату (а.с.25). Оскільки на даний час зазначений Державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю його власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину на дану землю за законом. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У зв'язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на вищезазначену землю, яку [PERSON] успадкувала після смерті матері, [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на дану землю.

Outcome: approved