Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

28 серпня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що 27 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та відповідачем був укладений договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00010032, за яким позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 15 000,00 грн. Термін повернення кредиту - 27 січня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 20 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом - 1,50 % від суми кредиту. Проте відповідач свої зобов'язання, передбачені договором, порушив, внаслідок чого виникла заборгованість за укладеним договором. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що станом на 10 серпня 2015 року становить на загальну суму 60 682,17 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 7 902,52 грн., відсотків за користування кредитом - 3 255,80 грн., комісії за РО - 2 206,50 грн., неустойки (штрафу, плати за пропуск платежів) - 47 317,35 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання з'явився, пояснив, що він не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, просив застосувати ст. 551 Цивільного кодексу України та зменшити пеню. Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 січня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Банком, та відповідачем, Позичальником, укладений договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00010032, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 15 000,00 грн. При цьому відповідач був ознайомлений з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати процентів за його користування, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 4-13). Неналежне виконання відповідачем обов'язків за договором банківського обслуговування призвело до виникнення заборгованості, що станом на 10 серпня 2015 року становить на загальну суму 60 682,17 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 7 902,52 грн.; - відсотків за користування кредитом - 3 255,80 грн.; - комісії за РО - 2 206,50 грн.; - неустойки (штрафу, плати за пропуск платежів) - 47 317,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14-15). Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором, відповідачем суду не представлено. Згідно із п. 2 спеціальної частини договору № BL_ЖГ00010032 від 27.01.2011 року, термін повернення кредиту 27 січня 2014 року. За користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 20 % річних, що передбачено п. 3 спеціальної частини договору. Пунктом 4 спеціальної частини договору встановлено комісію за управління кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту (а.с. 4). П. 2.5.2 загальної частини укладеного договору встановлює, що Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом(а.с. 7). Згідно із п. 4.2 загальної частини договору, у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф, у розмірі 25,00 % від суми кредиту, що зазначено у п. 8 спеціальної частини Договору (а.с. 4, 10). Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору банківського обслуговування № BL_ЖГ00010032 від 27 січня 2011 року, що спричинило його істотне порушення. Ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до 7 902,52 грн., оскільки пеня значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, а також оскільки відповідач не працює, проживає з батьком, сестрою та племінниками, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 45-48, 57-58). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації підлягає частковому задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором банківського обслуговування № BLЖГА00010032 від 27.01.2011 року на загальну суму 21 267,34 грн., що складається з заборгованостіза кредитом у сумі 7 902,52 грн., відсотків у сумі 3 255,80 грн., комісії у сумі 2 206,50 грн., штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 7 902,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial