Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до Тячівської державної нотаріальної контори південно-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) та [PERSON] про факт втрати права на спадкове майно, визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса та усунення від права на спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] .. Після його смерті вона у шестимісячний строк написала заяву до Тячівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , та земельна ділянка. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом на час смерті чоловіка, являлися вона, як дружина померлого [PERSON] та їх син [PERSON] , 1975 року народження. Але, на час смерті чоловіка, їх син [PERSON] відбував міру покарання у Личаківській виправній колонії №30 за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2008 року, і був звільнений з місця позбавлення волі 02 серпня 2013 року. Відбуваючи покарання у Личаківській виправній колонії її син [PERSON] 30 вересня 2011 року одружився із [PERSON] . Після відбуття покарання син привів відповідачку додому, в [ADDRESS] , де проживав до своєї смерті [INFO] . Зазначає, що із її згоди відповідач [PERSON] була зареєстрована у її житловому будинку, однак вже більше року в ньому не проживає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Син [PERSON] не захотів приймати спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки на протязі 6-ти місяців не написав і не відправив із колонії заяву в Тячівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, хоча мав таку можливість, і знав про смерть батька. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має написати заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу (шість місяців) не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Також, законодавець ч.3 ст. 1272 ЦК України дав право її сину [PERSON] , після відбуття ним покарання 02 серпня 2013 року, звернутися із позовною заявою до Тячівського районного суду про визначення йому додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, однак своїм правом її син не скористався. Також, відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, її син [PERSON] , як спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, за її згодою міг прийняти спадщину за місцем її відкриття. Між нею та сином [PERSON] була така розмова, але син категорично відмовився, пояснивши їй, що йому спадщини не треба. 30 червня 2021 року в Тячівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина її сина [PERSON] . В цей же день державним нотаріусом Черевко Л.В. за заявою відповідачки була відкрита спадкова справа. Вважає, що дана спадкова справа відкрита нотаріусом Черевко Л.В. в порушення Інструкції та Закону "Про нотаріат". 23 червня 2021 року вона звернулася до нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Держаний нотаріус Тячівського нотаріального округу Черевко Л.В. постановою від 13 серпня 2021 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що її син [PERSON] на час смерті батька проживав у житловому будинку, і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. Вважає, що державний нотаріус Черевко Л.В. незаконно відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт втрати права на спадкове майно [PERSON] , 1975 року народження, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати постанову державного нотаріуса Черевко Л.В. від 13 серпня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] незаконною та скасувати; усунути від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідача [PERSON] . Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник [PERSON] подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021 року справу за позовом [PERSON] до Тячівської державної нотаріальної контори південно-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) та [PERSON] про факт втрати права на спадкове майно, визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса та усунення від права на спадкування прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори південно-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), Тиводар Ю.А. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що разом з [PERSON] , на день його смерті, в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстрованими його дружина [PERSON] та син [PERSON] , який прийняв спадщину та помер [INFO] (а.с.8). Із заяви [PERSON] від 23 червня 2021 року відомо, що вона звернулася до Тячівської державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 02 лютого 1974 року зареєстрували шлюб (а.с.12). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомо, що [PERSON] народився [INFO] , і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-116). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 30 вересня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с.13-14). Із листа державної установи "Личаківська виправна колонія (№30)" від 03 серпня 2021 року № 9/3147 відомо, що [PERSON] , [INFO] , з 04 березня 2009 року відбував покарання в державній установі "Личаківська виправна колонія (№30)", був звільнений 02 серпня 2013 року по відбуттю терміну покарання та вибув в [ADDRESS] (а.с.21). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідност.1270 ЦК України, для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Якщо\~виникнення у\~особи права\~на спадкування\~залежить від\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття іншими\~спадкоємцями,\~строк для\~прийняття нею\~спадщини встановлюється\~у три\~місяці з\~моменту неприйняття\~іншими спадкоємцями\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до\~ст.1272\~ЦК України\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За\~письмовою згодою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом беззаперечно\~встановлено,\~що на\~час смерті\~ [PERSON] його син [PERSON] разом з ним не проживав, оскільки знаходився в місцях позбавлення волі, тобто спадщину не прийняв і заяви про прийняття спадщини не подавав, відповідно у нотаріуса не було жодних підстав вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, а тому постанову державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Черевко Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] слід визнати незаконною та скасувати. В частині позовних вимог про встановлення факту втрати права на спадкове майно [PERSON] , 1975 року народження, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , слід відмовити, оскільки чинним ЦК України не передбачено встановлення факту втрати права на спадкове майно. Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Жодних доказів того, що [PERSON] ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON] (через похилий вік, тяжку хворобу, каліцтво, безпорадний стан) суду не подано, а тому у позовній вимозі усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідача [PERSON] , слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з Тячівської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) в користь [PERSON] 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial