Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа - служба в справах дітей Чорнобаївської РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з 1998 року позивач і відповідач перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком (відповідачем), та сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З 2016 року сторони проживають окремо і з цього часу відповідач з сином не зустрічався та не спілкувався, не цікавився його життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком, не брав участі в його вихованні та утриманні. За таких обставин, посилаючись на норми СК України, вказуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини протягом тривалого часу, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] і стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково повідомив, що батько позивача [PERSON] має намір оформити опіку над малолітнім [PERSON] Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Чорнобаївського районного суду Черкаської області. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що малолітній [PERSON] з семи місяців виховувався у баби з дідом. Відповідач зловживав спиртними напоями, сином не цікавиться, участі у вихованні не приймає, матеріально не допомагає. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них право- відносини. Позивач і відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 січня 2012 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Мати дитини (позивач) є інвалідом ІІ групи (а.с. 7) та відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров"я № 6 від 03 січня 2018 року, виданого Чорнобаївською ЦРЛ, має високий ступінь втрати здоров"я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов"язків (а.с. 8). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 07 грудня 2017 року № 2340, складеним депутатом Великоканівецької сільської ради Буряк Н.О., позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом з батьками та сином. Сім'я позивача утримує підсобне господарство, має у власності земельні ділянки, які перебувають в оренді СТОВ "Канівці", а токож власний транспортний засіб. Позивач та її малолітній син потребують опіки та догляду. [PERSON] та [PERSON], які є батьками матері дитини, здійснюєть догляд та займаються вихованням та утриманням онука [PERSON] (а.с. 12-13). Судом встановлено, що [PERSON] (батько позивача) має намір стати опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його заяви, адресованої начальнику служби в справах дітей Чорнобаївської РДА (а.с. 149). Згідно з висновком органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області від 27 лютого 2018 року № 76/01/01-38 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина - [PERSON] (а.с. 17-18). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не переймається його вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загально визнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних права та інтересів дитини. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини від дня пред"явлення позову в силу вимог ч.1 ст. 191 СК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved