Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

22.07.2020 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном дитини. Крім того, просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але неменше 50 % прожиткового в мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позов пред`явлено з тих підстав, що 28.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Малолітній [PERSON] є онуком позивачки, проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно по відношенню до сина, влаштовує сварки, не цікавиться життям та навчанням сина. Окрім того, не забезпечує дитину медичним доглядом, лікуванням, харчуванням. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, коштів на утримання дитини не надає. Ухвалою від 20.08.2020, після усунення недоліків, у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 22.09.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, надала згоду на проведення заочного розгляду справи. Пояснила, що відповідач її син. Про розгляд цієї справи він знає та каже, що скоро позбудеться цієї обузи. Онук народився недоношеним та мав проблеми із мовленням та концентрацією уваги. З онуком займалася логопед. Син взагалі не виховує [PERSON] , грубо з ним поводиться, ображає його. [PERSON] зникає з дому, зловживає алкогольними напоями та коли лише закінчуються гроші - повертається додому. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради, Труханська Т.В. наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримала, розгляд справи просила провести в її відсутності (а.с.48). Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Відповідно до довідки №51 від-3.07.2020, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла- садок) комбінованого типу № 28 "Казка", [PERSON] , [INFO] виховується в ДНЗ № 28 м.Бердичева з 18.03.2019 по теперішній час. Вихованням хлопчина займається бабуся [PERSON] , яка приводить онука в дитячий садок, цікавиться його розвитком, піклується про його здоров`я, поведінку, охайність. У вихованні і розвитку дитини участі батька не помічено (а.с.7). Згідно довідки від 08.07.2020, виданої сімейним лікарем [PERSON] , [PERSON] знаходиться під наглядом і доглядом своєї бабусі [PERSON] , стоїть на обліку КНП "ЦПМСД" АЗПСМ № 1 у лікаря - педіатра (а.с.9). З копії довідки № 1457 від 20.07.2020, виданої МК ВЖРЕП № 7, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та проживають: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , онук [PERSON] (а.с.19). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, [PERSON] працювала у її підпорядкуванні та вона поруч проживає. Їй відомо, що ще від народження [PERSON] позивачка опікується онуком, водила його в садочок, домовлялася за зайняття із логопедом. Батька біля дитини вона ніколи не бачила. Свідок [PERSON] , сусідка позивачки пояснила, що син позивачки взагалі не піклується про свого сина [PERSON] . Фактично дитину виховують, забезпечують усім необхідним позивачка із своїм чоловіком. [PERSON] з`являється вдома лише тоді, коли проп`є гроші. Свідок [PERSON] пояснила, що вона як логопед займається із [PERSON] на благодійній основі. На даний час є позитивні результати занять. Про зайняття була домовленість із бабусею хлопчика. Дитина при зайняттях ніколи не згадувала батька. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] (а.с. 31, 32). З акта обстеження умов проживання дитини [PERSON] , що за адресою: [ADDRESS] від 14 вересня 2020 року встановлено, що умови проживання задовільні, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою, в помешканні зроблено ремонт. В результаті обстеження і ставлення членів сім"ї до рішення прийняти на виховання дитину чоловік потенційного опікуна - [PERSON] не заперечив, щоб його дружина була опікуном над онуком [PERSON] (а.с.37). Згідно договору купівлі - продажу від 12.11.1997 [PERSON] є власником 43/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.38). З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1990 (а.с.39). Згідно копій довідок № 58 від 23.07.2020 та № 105 від 22.07.2020, виданих КНП "Бердичівська міська лікарня", [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті м. Бердичева не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався та під наглядом лікаря - психіатра не перебуває (а.с. 40). Згідно заяви від 28.07.2020, [PERSON] не заперечує проти призначення його дружини [PERSON] опікуном над онуком [PERSON] (а.с.41). Згідно висновку про стан здоров`я заявника від 24.07.2020, [PERSON] практично здорова, може бути опікуном (а.с.42). [PERSON] працює на посаді молодшої медичної сестри КНП "Бердичівська міська лікарня" (а.с.43, 44). Згідно довідки від 03.08.2020, виданої ТСЦ № 1842, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.45). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина [PERSON] , [INFO] . Це виразилося у тому, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не утримує його, не спілкується з ним, не виявляє батьківської уваги та турботи, такі дії відповідача тривають протягом значного періоду часу. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання, орган опіки та піклування - виконкому Бердичівської міської ради вважає за доцільне призначити опікуном дитини, його бабусю [PERSON] . Враховуючи відсутність протипоказань щодо призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] ( а.с. 42-45), суд вважає за необхідне встановити над дитиною опіку та призначити його опікуном [PERSON] , [INFO] . За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача, суд відповідно до ст.182 СК України зважає на відсутність заперечень відповідача на позов та ненадання ним доказів про його майновий стан та стан здоров`я, наявність осіб, яких за законом він має утримувати. За таких обставин, діючи в інтересах дитини, суд стягує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі заявленому позивачкою - 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,8 грн за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якої позивачка звільнена при зверненні з позовом до суду, та на користь позивачки підлягають стягненню 840,8 грн понесених нею при сплаті судового збору з вимогою про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved