Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

22.02.2021 року з Вишгородського районного суду Київської області до суду надійшла позовна заява, просили стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» суму сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 9279 гривень 88 копійок, та понесені судові витрати у розмірі 2270 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 05.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" та Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже" та компанією "Буйг Траво Пюблік" був укладений Договір страхування автотранспортних засобів № 1061195, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою застрахованого автомобіля Мерседес, д.н. [NUMBER] . 22.04.2019 року відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Шкода, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Славутицького міського суду Київської області від 07.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В Заяві про виплату страхового відшкодування від 22.04.2019 року представник Страхувальника зазначив, що "належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: згідно документів СТО". Відповідно до Рахунку СТО від 23.05.2019 року вартість відновлювального ремонту склала 40 048,60 грн. Виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс», за вищевказаною ДТП склала 40 048,60 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" за Полісом серії АМ №9473318. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору, 01.07.2019 року звернувся до ПрАТ "СГ "ТАС" із заявою про виплату страхового відшкодування за вих.№ 3770/8 про виплату страхового відшкодування. ПрАТ "СГ "ТАС" на підставі Висновку № 119 від 29.05.2019 року здійснило виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, у розмірі 30 769,72грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), що підтверджується Випискою по рахунку Позивача. Відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Європейський страховий альянс" різницю між завданою шкодою та виплатою ПрАТ "СГ "ТАС" у розмірі 9 279 грн. 88 коп. (а.с.1-4) 16.03.2021 року ухвалою Славутицького міського суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.04.2021 року розгляд справи було відкладено на 06.05.2021 року. Відповідач [PERSON] , до суду надав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Не визнання позову обґрунтував тим, що згідно умов договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (Поліс серія АМ № 9473318), який був укладений [PERSON] з АТ «СГ «ТАСС» на застрахований транспортний засіб марки Шкода д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, тобто розмір страхового відшкодуваня у разі настання страхового випадку, спричинення майнової шкоди за участі застрахованого автомобіля, складає 100 000 гривень, розмір франшизи 0 гривень. Доказів того, що виконання вищевказаних ремонтних робіт згідно рахунку - фактури №Сч-ШУ-027 від 23.05.19 на придбання запасних частин для автомобіля та акту виконаних робіт № АК-ШУ-027-1 від 31.05.19 від ФОП [PERSON] на 40 048 гривень 60 копійок, пов`язано з наслідками дорожньо - транспортної пригоди, під час якої застрахований у ПрАТ «Європейський страховий альянс» автомобіль зазнав механічні пошкодження, та розміру завданих внаслідок цього матеріальних збитків, позивачем не надано. Виходячи з вищенаведеного та письмових доказів, доданих до позову, вважає, що у позивача відсутні будь - які підстави для пред`явлення до нього вимог по відшкодуванню різниці у розмірі страхового відшкодування в сумі 40 048 гривень 60 копійок, яке було виплачено ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до Договору страхування автотранспортних засобів № 1061195 від 05.10.2018 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та Компанією «Вінсі Конструксьон Гран Проже та компанія Буйг Траво Пюблік за рахунком - фактурою №Сч-ШУ-027 від 23.05.19 на придбання запасних частин для автомобіля та актом виконаних робіт № АК-ШУ-027-1 від 31.05.19 від ФОП [PERSON] , як за відсутністю доказів сплати цієї суми безпосередньо Компанією «Вінсі Конструксьон Гран Проже та компанія Буйг Траво Пюблік за договором з ФОП [PERSON] (до позову додано платіжне доручення № 2307 від 04.07.2019 року про перерахування позивачем компанії страхового відшкодування на зазначену суму, а не докази понесення цих витрат потерпілою особою - компанією), так і з урахуванням вимог ст.ст. 1191, 1194 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини. Тим паче, що розмір збитків, а саме вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 22.04.2019 року визначена за Висновком експерта - товарознавця [PERSON] за № 119 від 29.05.2019 року в сумі 30 768 гривень 72 копійки, який позивач не оскаржував. При цьому треба врахувати, що за вимогами ст. 1194 ЦК України передбачена відповідальність особи, яка застрахувала свою відповідальність, якою він не був та не є, оскільки між ним та АТ «СГ «ТАС», де був застрахований транспортний засіб, яким він керував, не було та не має ніяких договірних відносин. Враховуючи те, що на момент ДТП він керував автомобілем марки Шкода д.н.з. [NUMBER] , належним на праві власності [PERSON] , яка є страхувальником за Договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (Поліс серія АМ № 9473318 з АТ «СГ «ТАСС», розмір визначеного за ним страхового відшкодування завданої майнової шкоди потерпілому в сумі 100 000 гривень, тому позовні вимоги заявлені до нього є безпідставними і не підлягаючими задоволенню. Представник позивача надала до суду пояснення на відзив, просила звернути увагу на те, що позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин має застосовуватись вимоги Закону України "Про страхування". Відповідно до Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником та страховиком Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб), визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог та обставин справи, розмір позовних вимог було визначено Позивачем не на підставі Висновку №119 від 29.05.2019 року, а на підставі Рахунку СТО № Сч-ШУ-027 від 23.05.2019 року та Акту виконаних робіт №АК-ШУ-027-1 від 31.05.2019 року, що підтверджує фактичне виконання ремонтних робіт. Відповідно до п. 7.5.2 Договору страхування "визначення розміру страхового відшкодування, враховуючи умову (база ремонту) встановлену умовами дії цього Договору, здійснюється виходячи з цін, що діють на день настання страхового випадку або проведення огляду ТЗ на підставі документів СТО, що авторизована або погоджена Страховиком, які підтверджують необхідні витрати на ремонт ТЗ. Згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 22.04.2019 року представник Страхувальника зазначив, що "належну мені суму страхового відшкодування у разі визнання випадку страховим прошу виплатити на СТО за реквізитами - так". Згідно Таблиці № 1 Додатку № 2 до Договору страхування "фізичний знос деталей ТЗ - не враховується". Відповідно до ст.990 ЦК України, "страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката)". Тому, на виконання умов Договору страхування та відповідно до Заяви представника Страхувальника Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі Рахунку СТО. Підтвердженням оплати є платіжне доручення, копія якого є в матеріалах судової справи, а підтвердженням факту проведення ремонтних робіт на СТО є Акт виконаних робіт, який також доданий до позовної заяви. Вказані документи є доказами виникнення у Позивача права звернення до Відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації та розміру такої шкоди. 06.05.2021 року представник позивача в режимі відеозвязку в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві та роз`яснень на відзив, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у суді дав пояснення аналогічно викладеним у відзиві. Судом встановлено, що 05.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" (позивач по справі) та Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже" та компанією "Буйг Траво Пюблік" (- Страхувальник) був укладений Договір страхування автотранспортних засобів № 1061195, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Мерседес, д.н. [NUMBER] . При цьому пунктом 7 даного Договору визначено порядок визначення розміру страхового відшкодування, зокрема в п.п.7.10.3 визначено порядок розміру страхового відшкодування при пошкодженні транспортного засобу - в сумі, що не перевищує вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. 22.04.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Шкода, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Славутицького міського суду Київської області від 07.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В Заяві про виплату страхового відшкодування від 22.04.2019р. представник Страхувальника зазначив, що "належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: згідно документів СТО". Відповідно до Рахунку СТО від 23.05.2019 року вартість відновлювального ремонту склала 40 048,60 грн. Виплата страхового відшкодування, сплачена ПрАТ «Європейський страховий альянс», за вищевказаною ДТП склала 40 048,60 грн. Відповідно до Висновку судового експерта №119 від 29.05.2019 року вартість відновлювального ремонту складає 79 214,52 грн., (що зазначено в додатку № 2 до висновку № 119 від 29.05.2019 року . Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 30768,72 грн. Цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" за Полісом серії АМ №9473318. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 0 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору, 01.07.2019 року звернувся до ПрАТ "СГ "ТАС" із заявою про виплату страхового відшкодування за вих.№ 3770/8 про виплату страхового відшкодування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. ПрАТ "СГ "ТАС" на підставі Висновку № 119 від 29.05.2019 року здійснило виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, у розмірі 30 769,72 грн., (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), що підтверджується Випискою по рахунку Позивача. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)". Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, аналогічну позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Цією ж Постановою зазначено, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 645/3746/16-ц викладено позицію, згідно якої, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Крім цього, Постановою від 09.10.2019 року у справі № 649/384/16-ц визначено, що водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. При цьому колегія суддів наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані на СТО, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття «вартість відновлювального ремонту» та матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Судом встановлено, що Відповідач, є винною особою у ДТП, а тому зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Європейський страховий альянс" різницю між завданою шкодою та виплатою ПрАТ "СГ "ТАС" у розмірі 9 279 грн. 88 коп., на підставі наведеного суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. До посилань відповідача, що він не є належним відповідачем по справі, а також що матеріальну відповідальність в даному випадку повинен нести ПрАТ "СГ "ТАС" суд ставиться критично, оскільки вражає, що відповідач вибрав саме такий спосіб захисту щоб уникнути матеріальної відповідальності. Оскільки суброгація - це передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми. З латинської суброгація перекладається як «заміщення, обрання взамін». Таке поняття використовується у договорі майнового страхування, коли страховик, який виплатив страхове відшкодування, набуває в межах фактичних витрат право вимоги, належне страхувальнику, яке страхувальник або інша особа, що одержала це страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто страховик отримує право регресу щодо виплаченого ним страхового відшкодування. Суброгація виникає тільки після того, як страховик реально здійснив виплату страхового відшкодування. При чому ця страхова компанія не може претендувати на суму більшого розміру, ніж та, що була фактично виплачена. Тому якщо страхове відшкодування тільки частково покриває завдані потерпілому збитки, тоді до заподіювача шкоди можуть виникнути одночасно два права вимоги: першу вимогу пред`являє страховик у розмірі виплаченого страхувальнику страхового відшкодування, другу вимогу може пред`явити страхувальник щодо тієї частини заподіяної шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Суд вважає, що право вимоги, яке виникає в порядку та на умовах передбачених ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення ст. 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Положеннями ст.ст. 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема положеннями ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 Постанови № 4 від 01 березня 2013року, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що Позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до Відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку суброгації. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аналізуючи наведені норми законів та надані докази у справі, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» набуло право звернутись за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до [PERSON] , як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування у розмірі 40 847,56 гривень до нього в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. При цьому, зобов`язання не було припинено зміною кредитора. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 40 847,56 гривень. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved