Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання від спільного з відповідачем шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Вказуючи на те, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, взагалі не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 04 лютого 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. [PERSON] будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, 13 травня 2015 року направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, в якій, вказуючи на наявність у нього постійного місця роботи, де отримує мінімальну ставку, позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно (а.с. 41-42, 45). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 201 (а.с. 5). Згідно довідки Мархалівської сільської ради № 40 від 28 січня 2015 року, [PERSON] дійсно разом з сином [PERSON] не зареєстровані, але постійно проживають в [ADDRESS], та дитина перебуває на утриманні матері (а.с. 6). Згідно довідки від 07 травня 2015 року, даної директором фірми Цвиренка І.Н., [PERSON], починаючи з вересня 2014 року працює у фірмі "Салес ОІЛ" на посаді автослюсаря з мінімальним окладом, що також підтверджується довідкою про доходи від 18 травня 2015 року (а.с. 45, 53, 60). За змістом положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON], проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, має постійне місце роботи й відповідно постійний заробіток, враховуючи його матеріальний стан, здоров'я, та приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік», суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial