Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

15 серпня 2019 року позивач, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз», звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, в якому посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] і є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ «Дніпропетровськгаз» відповідно до ліцензії. 26.02.2019 року представниками ПАТ "Дніпропетровськгаз" за адресою: [ADDRESS] у споживача встановлено факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу згідно п.п. 3 п.1 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРС та зафіксовано показники лічильника на дату складання акту 48604,12/48614,14 куб.м. Про що, відповідно до вимог Кодексу ГРС, за участю споживача, складено відповідний акт про порушення за № 10, який споживач відмовився підписати, що підтверджується відеозйомкою. В присутності відповідача, лічильник газу марки "ОКТАВА" типорозміру G-6, рік випуску 2003, заводський № [NUMBER] , було демонтовано для проведення експертизи, з метою захисту лічильника від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи, додатково опломбовано вхідний - пломбою с46932663, та вихідний - пломбою № с46932664 патрубки цього лічильника, запаковано в поліетиленовий пакет і опломбовано пломбою №с46932665. 28.02.2019 року акт № 10 від 26.02.2019 року та протокол про демонтаж лічильника газу було направлено на адресу відповідача. 05.03.2019 року в присутності інженера з метрології ДП "Дніпростандартметрологія" було проведено експертизу ЗВТ марки "ОКТАВА" типорозміру G-6, рік випуску 2003, за результатами якої складено відповідний акт експертизи лічильника газу №19, з висновком комісії: "Підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ПЛГ. ПЛГ непридатним до експлуатації, згідно п. 1.1, 1.3, 1.6». Вказаний акт експертизи підписаний членами комісії, що свідчить про достовірність даних вказаних в акті експертизи. Крім того, експертиза лічильника проводилась комісійно і жоден член комісії не відмовився від підпису даного акту. Відповідачем в акті експертизи не вказано жодного зауваження, клопотань про залучення додаткових експертів для проведення експертизи також не надходило. За рішенням комісії додаткової експертизи лічильника газу не призначено. В складеному 26.02.2019 року акті про порушення № 10 відповідачу було роз`яснено про необхідність бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений на нього акт про порушення. Відповідно до п. 10 глави 5 розділу Х1 Кодексу ГРС, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. У разі неприбуття споживача або уповноваженої ним особи на засідання комісії, остання розглядає складений акт про порушення без його участі. 27.03.2019 року на засіданні комісії по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем № 10 від 26.02.2019 року, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення та складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного гаду і його вартості. Під час складання останнього було враховано вимоги пп.1.п.11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРС: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення, не потребує коригування закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно п. 1 гл. 3 розд. ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Ціну закупівлі природного газу ПАТ «Дніпропетровськгаз» визначено наказом ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 22.02.2016 року № 44/1 та наказами про внесення змін до зазначеного наказу з урахуванням щомісячно визначеної ціни, зокрема наказом АТ «Дніпропетровськгаз» від 17.05.2019 року №05.2Но-370-0519. Сума нарахування збитків за період з 04.12.2018 року по 25.02.2019 року становить 39810,20 грн. Відповідно до пп.3, п.11, гл. 5, розд. ХІ Кодексу ГРС при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Відповідно до пп.4, п.11, гл.5, розд. ХІ Кодексу ГРС при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. 09.04.2019 року відповідачу засобами поштового зв`язку було направлено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, та рахунок на оплату збитків, але станом на дату звернення до суду, не сплачений. Оскільки збитки відповідач не відшкодував, АТ «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз» вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача на свою користь вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу в розмірі 39810,20 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1921,00 грн. 25.11.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позивачем у позові вказано, що він, [PERSON] є фактичним споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] , що є всі законні підстави для стягнення з нього 39810,20 грн. боргу. Але, згідно договору від 20.09.1966 року «Про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно, житловою площею не більше 60 км.м.» є [PERSON] . Він жодного відношення до будинку [ADDRESS] не має. Після смерті [PERSON] 24.08.2015 року спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка 11.12.2015 року уклала з [PERSON] «Договор безвозмезного пользования жилым помещением», предметом якого був будинок [ADDRESS] . Також він з 2014 року по травень 2019 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Оскільки він не є власником будинку [ADDRESS] , просить суд в позові відмовити. 05.12.2019 року позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що 03.11.2015 року саме відповідач звернувся до позивача з заявою про укладання договору «надання послуг з газопостачання», надав копію заповіту, згідно якого [PERSON] заповідав все майно відповідачу. Відповідач значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] з 16.10.1992 року та саме з ним був укладений договір про надання населенню послуг газопостачання. Позивач наполягає на тому, що відповідно до акту про порушення №10, акту виявлених порушень, протоколу про демонтаж лічильника, акту експертизи підтверджено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, який було демонтовано на об`єкті саме відповідача. Саме [PERSON] сплачує за надані послуги з газопостачання. Після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вважає, що факт несанкціонованого втручання в роботу в лічильник газу, демонтованого на об`єкті відповідача доведений, власником будинку є саме відповідач і саме він має відповідати за збереження ПЛГ. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, приходить до наступного. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивачем надано копію договору 032001662 згідно якого 03.11.2015 року [PERSON] уклав договір про надання населенню послуг газопостачання(а.с.5) відповідно до його заяви від 03.11.2015 року (а.с.71). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб ( замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором. Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Оператором ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та реєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є:- наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального - ЕІС-коду, як суб`єкту ринку природного газу; - наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам, до об`єктів споживачів. У відповідності до п.1.2 та 1.3 розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору одинакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633,634,641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ або документально підтверджене споживання природного газу. В розділі III Правил постачання також вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.11 розділу III Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до глави 4 розділу IХ Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму споживання природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Операторами ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу ГРС та договору. Отже умови приєднання [PERSON] до Типового договору виконано. Але, вагомим фактом приєднання до умов Типового договору є фактичне споживання природного газу. Відповідачем надано копію договору від 20.09.1966 року, згідно якого [PERSON] надано в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої приватної власності (а.с.58-59). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.60). Згідно з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2019 року №190017039, прав власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.57). Також, згідно довідки від 21.11.2019 року виданої головою ЖБК ДУ № 1 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 2014 року по травень 2019 року (а.с.61). Згідно акту № 33 від 21.11.2019 року складений головою ЖБК ДУ №1 Гіль Л.В. та паспортистом Вєтряк В.В. в присутності мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] (кв.№ [ADDRESS] ), [PERSON] (кв.№ [ADDRESS] ) та [PERSON] (кв.[ADDRESS]) [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] більше 5 років, з 2014 року по травень 2019 року (а.с.62). Отже, судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] хоча і зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично проживав за адресою [ADDRESS] , більше 5 років. Позивачем додано до матеріалів справи копію акту про порушення № 10 від 26.02.2019 року, копію акту № 19 експертизи лічильника газу від 05.03.2019 року, копію протоколу №10 про демонтаж лічильника газу від 26.02.2019 року, копію протоколу №10 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 20.03.2019 року, копію протоколу №10/1 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 27.03.2019 року, копію акту-розрахунку від 27.03.2019 року, копію рахунку на оплату збитків, та копії листів-повідомлень на адресу відповідача, які останній жодного разу не отримав (а.с.9-10,12-13, 16, 20-22). Отже, ствердження позивача що саме [PERSON] вчинив несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу в будинку [ADDRESS] не найшло свого підтвердження. Положеннями ст.61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто. Зважаючи на те, що позивачем у даній справі не подано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження неправомірності дій відповідача, застосування до нього санкцій у вигляді стягнення вартості не облікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного акту, передбачених розділом XI Кодексу газорозподільних систем, є незаконним. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на відсутність вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили відомості щодо предмета доказування і спростовували доводи відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, предявлених до відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed