Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

03 липня 2017 року до суду звернувся [PERSON] до Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень", голови Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень" [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відділу державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить суд: 1. Визнати протиправним і скасувати рішення Загальних зборів Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень", прийняте 18.06.2017р., оформлене протоколом №44 від 18.06.2017р.; 2. Визнати протиправним і скасувати рішення Конференції Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень", прийняте 25.06.2017р., оформлене протоколом від 25.06.2017р. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.03.2005р. була зареєстрована Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень" і станом на листопад 2016р. у цій організації сформована така структура органів управління як загальні збори або конференція, керівник товариства - [PERSON], заступник голови [PERSON], Рада товариства у складі 20 членів, ревізійна комісія, низові колективи як первинні осередки організації. У зв'язку із певними фінансовими порушеннями та виділенням у приватну власність земельної ділянки, яка належала товариству, 26.11.2016р. відбулась позачергова конференція ТМР "Крижень", на якій вирішувались питання про внесення змін до статуту та звіт ревізійної комісії. Під час розгляду даних питань, члени товариства запропонували поставити на обговорення питання про висловлення недовіри голові товариства [PERSON] та проголосували за нього і згідно з яким вирішили звільнити голову товариства [PERSON] Однак, таке рішення позачергової конференції він не зареєстрував в управлінні юстиції, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам чинного законодавства. Тому, виникла необхідність у повторному проведенні загальних зборів чи конференції. Позивач зазначає, що станом на 26.11.2016р. загальна кількість членів товариства становила 305 осіб, станом на 01.04.2017р. 327 осіб, а вже на призначених головою товариства загальних зборах 18.06.2017р. загальна кількість членів товариства становила 417 осіб, присутніми було 242 осіб, тому вважає, що кількість членів товариства зросла на 90 чоловік. Вказує, що прийняття таких членів у товариство відбулось з порушенням вимог статуту, а саме не загальними зборами, а головою товариства. На позачергових зборах 18.06.2017р. на порядок денний було винесено питання про затвердження проекту статуту товариства, який запропонував [PERSON], і за таке рішення проголосувало 120 присутніх на зборах, тобто менше ? від загальної кількості присутніх, отже таке рішення не було прийнято. Після цього було запропоновано внести питання про недовіру голові товариства, однак рішення не було прийнято у зв'язку з недостатньою кількістю голосів і голова товариства запропонував закрити загальні збори та провести конференцію товариства 25.06.2017р. о 12:00 год. Крім того, на порядок денний загальних зборів 18.06.2017р. було винесено питання про виключення з числа товариства 11 осіб за завдання шкоди товариству, яке було проголосоване і в результаті його, [PERSON], та ще 10 членів виключили з числа учасників товариства. Таке виключення вважає незаконним, так як воно не відповідає підставам, які визначені у статуті та передбачають наявність систематичного порушення статуту і реагування низового колективу. Також позивач вважає, що проведена конференція товариства 25.06.2017р. проведена з порушенням порядку її скликання, так як за статутом товариства її мало бути проведено не раніше як за два тижні, чого в даному випадку не відбулося, а також у зв'язку з незаконним збільшенням числа учасників збільшено кількість низових колективів. Однак, незважаючи на це, конференція товариства 25.06.2017р. прийняла рішення про затвердження нової редакції статуту товариства. Позивач вважає, що за прийнятою редакцією статуту голова товариства перебирає на себе повноваження інших органів і матиме необмежені повноваження, а члени товариства отримують порушення їх прав щодо членства та самоврядування. У своєму вступному слові представник позивача також наголосив на тому, що в провадженні господарських судів також перебував спір щодо скасування деяких пунктів попередньої редакції статуту товариства, проте в подальшому прийняті судові рішення були скасовані судом касаційної інстанції, а сам позов залишено без розгляду. Вважав, що рішення загальних зборів від 18.06.2017р. підлягає скасуванню судом, так як у такому рішенні не вказано, які збори були чергові чи позачергові, а також було порушено порядок скликання загальних зборів, так як члени не повідомлялися, а позивач дізнався зі слів інших членів. Також відзначив, що через порушення порядку прийняття до числа членів товариства відбулось штучне збільшення числа осіб, які мали право голосу, а виключення позивача з числа членів товариства відбулось без достатніх підстав, та під час вирішення питання "Різне". Також зазначив, що рішення конференції товариства від 25.06.2017р. прийнято з порушеннями вимог закону та статуту і підлягає скасуванню, так як між загальними зборами та конференцією минуло менше ніж два тижні і в цей період не відбулися збори низових колективів; кількість членів не відповідала дійсності; повторно прийнято рішення про виключення з числа товариства членів, зокрема і позивача, без достатніх для цього підстав. У своєму відзиві на позовну заяву представник ТМР "Крижень" проти позовних вимог заперечила повністю та пояснила, що попередня редакція статуту не відповідала вимогам закону, тому представник товариства звернувся до господарського суду з позовом про визнання окремих положень статуту недійсними і рішенням господарського суду Львівської області від 20.02.2017р., яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р., визнано недійсними окремі положення статуту товариства. 18.06.2017р. головою товариства було скликано загальні збори з певним порядком денним і на ці збори зареєструвалось 242 членів з 417, які були в товаристві на час проведення зборів. Вважає, що посилання позивача на перевищення повноважень голови при прийнятті нових членів є безпідставним, так як на час проведення загальних зборів діяла редакція статуту з врахуванням рішення господарського суду, яке набрало законної сили. З аналогічних підстав вважає безпідставними доводи позивача щодо необхідності рішення ради товариства для виключення з числа членів. Зазначає, що проведена конференція відбулась з дотриманням вимог статуту, так як умова про необхідність рішення ради товариства є неактуальною з набранням законної сили рішення господарського суду після якого у склад ради входив лише один чоловік - голова товариства. Водночас вважає, що статутом не заборонено проводити скликання конференції швидше як за 15 днів, а є лише обмеження щодо не пізніше як 15 днів. Позивача як і інших членів товариства було виключено через викрадення реєстраційних списків загальних зборів товариства згідно вимог статуту. Вважає доводи в частині порушення проведення конференції безпідставними, так як 24.10.2017р. Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області проведено правову експертизу та прийнято рішення про державну реєстрацію змін до статуту. Дана справа перебувала на розгляді іншого складу суду, де стороною позивача було заявлено про забезпечення позову, а також поступили заяви про вступ у справу третіх осіб. У зв'язку із задоволенням заяви про відвід попереднього складу суду, вказана цивільна справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2018р. передана даному складу суду. Ухвалою судді від 15.01.2018р. дану цивільну справу прийнято до провадження. 08.02.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача. 15.02.2018р. на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, в якій просить суд справу розглядати без їх участі. 02.03.2018р. до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів. Ухвалою суду від 05.03.2018р. заяву [PERSON] про забезпечення позову залишено без розгляду, у задоволенні заяв про вступ у справу третіх осіб відмовлено, справу призначено до судового розгляду. 14.05.2018р. представником відповідача надано суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. Заслухавши учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Суд встановив, що Громадська організація Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень" є добровільним громадським об'єднанням, заснованим на індивідуальному членстві, створеним на основі єдності інтересів для спільної реалізації діяльності товариства, що зазначено у п. 1.2. статуту цієї громадської організації, який затверджено рішенням звітно-виборчої конференції ТМР "Крижень" від 02.08.2015р. №43 та зареєстровано згідно наказу №35 від 17.11.2015р. Відповідно до п. 5.5. цього статуту, вищим керівним органом товариства є конференція чи загальні збори товариства (Том 1, а.с. 5-20). Як зазначено у відповіді голови ТМР "Крижень" від 14.04.2017р. №25 на адвокатський запит, станом на 01.04.2017р. в громадську організацію входить 372 члени та утворено 14 низових колективів (Том 1, а.с. 99-100). У відповіді голови ТМР "Крижень" від 04.07.2017р. №33 на адвокатський запит зазначено, що станом на 18.07.2017р. в громадську організацію входить 417 членів (Том 1, а.с. 121-123). Згідно відповіді голови ТМР "Крижень" від 03.10.2017р. №46 на адвокатський запит, станом на 25.06.2017р. в громадській організації утворено 17 низових колективів (Том 1, а.с. 126-129). 18.06.2017р. було проведено загальні збори Кам'янка-Бузького районного товариства мисливців і рибалок ТМР "Крижень", що доводиться протоколом цих зборів від 18.06.2017р. №44 (Том 1, а.с. 101-111). Як видно з цього протоколу загальних зборів, на таких зборах не було прийнято рішення про внесення змін до статуту, так як таке питання не набрало достатньої кількості голосів для його прийняття. Водночас, загальні збори прийняли рішення про виключення з числа членів товариства ряду осіб, в т.ч. позивача [PERSON], та про проведення конференції 25.06.2017р. 25.06.2017р. було проведено конференцію Кам'янка-Бузького районного товариства мисливців і рибалок ТМР "Крижень", що доводиться протоколом конференції від 25.06.2017р. №45 (Том 1, а.с. 33-39). Цим протоколом зафіксовано, що конференція товариства прийняла рішення про: внесення змін до статуту товариства і доручили її реєстрацію голові товариства; встановлення розміру членських внесків; виключення з числа членів товариства ряду осіб, в т.ч. [PERSON] Як видно з протоколу №7 засідання мандатної комісії конференції ТМР "Крижень" від 25.06.2017р. загальна кількість членів товариства 391 член, на розгляд комісії подано протоколи делегатів 11 низових колективів, від яких було 73 делегати, що склало 82% (Том 2, а.с. 69). Протоколи засідання таких низових колективів наявні у матеріалах справи (Том 2, а.с. 70-82). Рішенням Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 24.10.2017р. вирішено провести державну реєстрацію змін до установчого документа (статуту) Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень", викладеного в новій редакції згідно з рішенням конференції від 25.06.2017р. (Том 1, а.с. 252). Також вказана обставина підтверджується копією нової редакції Статуту, яка затверджена протоколом конференції від 25.06.2017р. №45 (Том 2, а.с. 12-24). Також судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 20.02.2017р. (Том 1, а.с. 53-66), яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. (Том 1, а.с. 42-52) визнано недійсними окремі положення статуту громадської організації Кам'янка-Бузького районного товариства мисливців і рибалок ТМР "Крижень", затвердженого рішенням звітно-виборчої конференції ТМР "Крижень" від 02.08.2015р. №43. Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2017р. скасовано такі рішення судів, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Том 1, 179-182). У подальшому, ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2017р. провадження у цій справі припинено (Том 1, а.с. 222-225). Розглядаючи даний спір суд дійшов висновку, що він виник внаслідок неправомірного, на думку позивача, проведення загальних зборів громадської організації 18.06.2017р. та конференції 25.06.2017р. Оцінюючи доводи позивача та його представника щодо неправомірності проведення загальних зборів 18.06.2017р. суд вважає, що такі не в повній мірі є обґрунтованими. Так, із встановлених судом обставин справи видно, що на загальних зборах 18.06.2017р. позитивно було вирішено лише питання про виключення з числа членів товариства ряду осіб, в т.ч. позивача, та про проведення конференції 25.06.2017р. Інші питання, які були поставлені на головування, зокрема внесення змін до статуту, недовіра голові тощо, не набрали достатньої кількості голосів, а тому не були прийняті як такі. Суд відзначає, що виходячи із загальних засад щодо захисту порушеного, невизнаного або оспореного права та способів захисту таких прав, в контексті спірних правовідносин, можна дійти до висновку, що порушувати право члена громадської організації може лише прийняте рішення, проте рішення, яке не було прийняте не може порушувати таких прав, так як не породжує нових правовідносин. Тому, суд не вбачає підстав для скасування загалом рішення загальних зборів від 18.06.2017р., а розглядає виключно в частині рішень, які були прийняті. Розглядаючи питання про рішення щодо призначення конференції на 25.06.2017р., суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Діяльність ГО Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень" врегульована зокрема Законом України "Про громадські об'єднання", який у ст. 11 передбачає, що статут громадського об'єднання має зокрема містити відомості про періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об'єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв'язку. Статутом ГО Кам'янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР "Крижень" в редакції від 2015 року у п. 5.5. передбачено, що вищим керівним органом товариства є конференція чи загальні збори товариства. Норми представництва, час, місце скликання і порядок денний конференції чи загальних зборів встановлюється радою товариства, не пізніше як за 2 (два) тижні, а звітно-виборної, не пізніше як за два місяці до їх початку. Суд відзначає, що такий пункт статуту у цій частині не зазнав змін в результаті набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області від 20.02.2017р. Оцінивши доводи позивача щодо того, що проведення конференції не могло бути призначено раніше, як за два тижні від рішення ради товариства, суд дійшов висновку, що такі є помилковим. Так, з аналізу п. 5.5. статуту можна дійти висновку, що умова про двотижневий строк на скликання конференції чи загальних зборів товариства поширюється на випадок, коли таке рішення приймає рада товариства. Однак, у даному випадку, рада товариства не приймала рішення про скликання конференції, а таке рішення було прийнято загальними зборами товариства. Тому, немає підстав для застосування правил щодо скликання конференції радою товариства до процедури скликання конференції загальними зборами товариства. Суд вважає, що загальні збори товариства є вищим керівним органом, як це зазначено у п. 5.5, і вони мають право приймати рішення з усіх питань, які виникають в діяльності товариства, в т.ч. й щодо скликання конференції товариства. А оскільки будь-якого спеціального обмеження щодо скликання такої конференції загальними зборами чинна редакція статуту не містила, то рішення, яке було прийнято 18.06.2017р. загальними зборами про скликання конференції є правомірним. Доводи позивача щодо порушення порядку прийняття нових членів до товариства суд також оцінює критично та вважає такі недоведеними зі сторони позивача. Відповідно до п. 4.6. статуту облік членів товариства здійснюється у низових колективах та головою товариства. Так, згідно з відповідю голови товариства на адвокатський запит, станом на 01.04.2017р. у товаристві було 372 члени, а з оглянутого в судовому засіданні відеозапису загальних зборів від 18.06.2017р. та протоколу таких зборів №44 видно, що головою товариство повідомлено, що станом на момент проведення загальних зборів у товаристві було 417 членів. Із обставин справи не вбачається, що членство якої-небудь частини цих осіб було оскаржено в установленому законом порядку, а в межах даної справи суд не знаходить підстав для оцінки правомірності членства певних членів у громадській організації, так як це виходить за межі спору. Водночас члени товариства були допущені до голосування на загальних зборах її робочими органами, а тому підстав для висновку, що такі члени не є повноважними у суду немає. Також, на переконання суду, відсутність підпису секретаря ради [PERSON] не свідчить про неправомірність рішення загальних зборів. Судом беззаперечно встановлено, що такі збори мали місце і на них був присутній позивач. Суд оглядав відеозапис таких зборів і рішення, які відображені в протоколі, повністю збігаються з рішеннями, які ухвалені та зафіксовані на відеозаписі. Як на підставу позову в цій частині, позивач посилається на ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", проте така норма закону встановлює вимоги до оформлення документів, які подаються для державної реєстрації, а суд, розглядаючи справу, надає оцінку рішенням, які прийняті легітимним органом - загальними зборами та які прийняті в установленому порядку, належною кількістю голосів. Тому, такий аргумент суд також не приймає до уваги, як підставу позову. Однак, оцінюючи правомірність рішення загальних зборів в частині про виключення з числа членів товариства окремих осіб, суд вважає доводи позивача обґрунтованими. Так, як встановлено судом, рішенням загальних зборів від 18.06.2017р. вирішено виключити з числа членів товариства ряд осіб, в т.ч. позивача [PERSON] Із протоколу видно, що таке виключення мотивовано порушенням учасниками пунктів 4.8, 4.11, 4.12, 4.13 статуту, а також виключення відбулось за "навмисну шкоду, що завдається товариству від їх дій, саботажу зборів, викрадення реєстраційних списків присутніх на зборах членів товариства, умисне введення в оману членів товариства щодо правомірності статуту товариства, безпідставної недовіри голові товариства, що заключається в збиранні підписів членів товариства, яких просто обдурили." У пункті 4.12. Статуту зазначено, що за дії несумісні з перебуванням у товаристві: грубі або прямі порушення вимог статуту, порушення п.п. 4.9, 4.10 статуту, повторне невиконання рішень керівних статутних органів, недотримання порядку полювання та риболовлі, що компрометує звання члена товариства, до члена товариства застосовується стягнення: попередження, позбавлення права полювання та риболовлі в угіддях товариства (на пільгових умовах як члена товариства), терміном на один сезон, та виключення з членів товариства. Проте, позивач суду довів, що він не вчиняв будь-яких умисних дій, що можна розцінювати як підстави для позбавлення членства у товаристві. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно покинув загальні збори, які проводились 18.06.2018р., що доводиться відеозаписом цих зборів та не заперечується сторонами. Але такі дії [PERSON] є нічим іншим як його реалізацією права на участь у зборах, яке закріплено у п. 4.7. статуту. Також суд відзначає, що згідно цього ж пункту статуту, члени товариства мають право вільно обговорювати на зборах питання практичної діяльності товариства, а тому будь-які висловлювання [PERSON] на загальних зборах, ініціювання питання про недовіру голові товариства, переконування інших членів у правильності його позиції тощо також не можуть бути підставою для його виключення з числа учасників товариства. Окрім того, питання про виключення [PERSON] з членів громадської організації не було включено до порядку денного зборів, що позбавило його можливості на попереднє ознайомлення з таким питанням та права на спростування доводів щодо його виключення. Відтак, слід констатувати порушення права [PERSON] на участь у громадській організації, шляхом його виключення, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню. Щодо виключення інших членів товариства на підставі спірного рішення загальних зборах, то суд не може прийняти рішення про його скасування в цій частині, так як це суперечитиме ст. 15 ЦК України, де передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, у ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, суд може реалізувати свої юрисдикційні повноваження спрямовані на захист інтересів певної особи, виключно у випадку наявності відповідного звернення до суду цієї особи причому у спосіб, який визначений законом. Відсутність такого звернення особи до суду, позбавляє суд права захистити порушене право особи. За таких обставин, суд скасовує рішення загальних зборів від 18.06.2017р. лише в частині виключення з числа членів товариства [PERSON] Вирішуючи позовну вимогу позивача про скасування рішення конференції від 25.06.2017р. суд виходив з наступного. Як встановлено судом, на конференції товариства 25.06.2017р. було вирішено ряд питань, а саме прийнято рішення про внесення змін до статуту товариства і доручення його реєстрації голові товариства, встановлення розміру членських внесків, виключення з числа членів товариства ряду осіб, в т.ч. [PERSON] Як на підставу для скасування такого рішення, позивач посилався на порушення порядку скликання такої конференції. Вище суд надавав оцінку питанню проведення конференції в строк менший як за два тижні з моменту прийняття рішення про її проведення, а тому відхиляє такий аргумент позивача. Щодо порушення порядку делегування членів на конференцію суд відзначає наступне. У пункті 5.7. статуту передбачено, що позачергові загальні збори чи конференція товариства проводяться з ініціативи не менше 50% від загального числа членів товариства або вимогою 2/3 членів ради товариства, або безпосередньо головою товариства. Пунктом 5.3. статуту також передбачено, що загальні збори низового колективу обирають зокрема делегатів на районну конференцію. Як видно з обставин справи та не заперечується сторонами, позивач [PERSON], як член товариства був відсутній на такій конференції товариства, також не брав участі в делегуванні членів на таку конференцію. Допитані судом свідки [PERSON], як член Таданівського низового колективу, [PERSON], як член Добротвірського низового колективу, [PERSON], як член Новояричівського низового колективу, [PERSON], як член Забужанівського низового колективу, [PERSON] як член Новоставського низового колективу, суду повідомили, що вони не були присутні на конференції 25.06.2017р. і участі в делегуванні своїх представників від низових колективів вони не брали. Хоча відповідач і надав суду протоколи засідань низових колективів, а саме Ременівського, Хренівського, Новояричівського, Зубівмостівського, Великоколоднівського, Полігонівського, Стрептівського, Новоставського, Дернівського, Добротвірського та низового колективу Рибалки, проте не спростував доводи позивача про відсутність належного повідомлення членів низових колективів, в т.ч. позивача [PERSON], про скликання конференції, що вплинуло на їх можливість бути делегованими та представленими на конференції товариства. Тому, при скликанні конференції, яка відбулась 25.06.2017р., було допущено порушення права позивача, яке передбачено у п. 4.7. статуту, а саме, право на участь у зборах, засіданнях статутних органів. Однак, надаючи правову оцінку такому порушенню права та його впливу на правовідносини, що виникли, суд вважає, що таке порушення не створює недійсності рішення конференції від 25.06.2017р. Так, спірні правовідносини хоч і врегульовані Законом України "Про громадські об'єднання" та статутом організації, проте деякі правові питання не знайшли свого правового регулювання, зокрема питання скликання та проведення загальних зборів. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Подібні за змістом цивільні відносини є корпоративні, і такі на момент їх виникнення, були врегульовані Законом України "Про господарські товариства" (в редакції від 02.11.2016р.). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 своєї Постанови від 24.10.2008р. N13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується. Як видно з протоколу №45 від 25.06.2017р. на обліку в товаристві перебувало 391 член, на конференції 25.06.2017р. було делеговано від низових колективів 96 осіб, а присутніми було 73 особи. Тому, на переконання суду, відсутність позивача, а також п'яти осіб - свідків по справі, на зборах низових колективів та конференції, не могло б вплинути на прийняті рішення. Однак, як видно з протоколу конференції від 25.06.2017р. та з оглянутого в судовому засіданні відеозапису такої конференції, на ній було прийнято рішення про виключення з числа членів товариства ряду осіб, в т.ч. позивача [PERSON] Мотивом такого рішення, як видно з протоколу, були ідентичні обставини, які були на загальних зборах 18.06.2017р., однак такі поставлені на голосування повторно для підтвердження не були. Крім того, як встановлено судом, питання про виключення позивача з числа учасників не було включено до порядку денного, а як видно з протоколу, увійшло в питання "Різне". Як роз'яснено у п. 22 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р., також повинні визнаватися недійсними рішення загальних зборів, розглянуті в питаннях "Різне", "Організаційні питання" тощо. З мотивів наведених вище, суд вважає таке виключення незаконним, так як позивач не вчиняв умисних протиправних дій, які пов'язуються з підставами позбавлення права участі у товаристві, а тому скасовує таке рішення конференції в частині виключення з членів товариства [PERSON] Інші аргументи позивача також не свідчать про підставність позовних вимог, а їх оцінка судом не надається з огляду на їх явну необґрунтованість у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне Товариство мисливців і рибалок "ТМР Крижень" підлягають до задоволення частково. У ст. 266 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] до голови Громадської організації "Кам'янка-Бузьке районне Товариство мисливців і рибалок "ТМР Крижень" [PERSON], то суд вважає за необхідне у задоволенні вимог до такого відповідача відмовити повністю, так як голова громадської організації діє від імені такої організації, яка є самостійним суб'єктом правовідносин, а отже і належним відповідачем за вимогами позивача. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує, що виключення позивача з числа членів товариства відбулося явно в неправомірний спосіб, його поновлення відбувається протягом тривалого часу, для чого позивач затрачає багато зусиль, а тому, суд застосовує положення ч. 9 ст. 141 ЦПК України та покладає на сторону відповідача повністю сплачені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору розміром 1 280,00 грн.

Outcome: partial