Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що [INFO]. помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме: гараж [ADDRESS], що був придбаний спадкодавцем за життя за нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу, укладеним з [PERSON] 02.06.97 р.. Однак, вищезазначений правочин спадкодавець у Волинському бюро техінвентаризації не зареєстрував. Вона як спадкоємець першої черги, вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка. Однак, отримання свідоцтва про право на спірне майно утруднене відсутністю правовстановлюючих документів на нього на ім"я спадкодавця. А тому просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спірне майно - гараж [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка. Позивач в судове засідання не з"явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Письмового заперечення проти позову до суду не подала. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності сторін, з врахуванням думки представника позивача, відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв: про смерть [NUMBER], виданого 16.07.14 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл.; про одруження повторного [PERSON] та [PERSON]. [NUMBER], виданого 12.03.03 р. відділом РАГСу Ковельського МУЮ Волинської обл.; про зміну імені гр. [PERSON] з "[PERSON]" на "[PERSON]" [NUMBER], виданого 07.03.12 р. відділом держреєстрацї ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл.. Як стверджується матеріалами спадкової справи, що розпочата після смерті спадкодавця, позивач успадкувала спадщину після смерті спадкодавця як свого чоловіка, а відповідач - відмовилась від прийняття спадщини після смерті спадкодавця як свого батька. Позивач як спадкоємиця першої черги за законом вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Відповідач вчасно та у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого батька - спадкодавця. Інших спадкоємців немає. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з положеннями ст. 1 217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1 261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як слідує із змісту ч. 1 ст. 1 267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з копією договору купівлі - продажу гаража, посвідченого нотаріально 02.06.97 р., спадкодавцем було придбано у гр. [PERSON] гараж [ADDRESS]. Згідно положень ст. 22 КЗпШС України, що був чинним на час придбання спадкодавцем спірного нерухомого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Судом встановлено, що спадкодавець за життя і за час шлюбу з позивачем набув у спільну сумісну власність подружжя спірне майно за положеннями ст. 22 КЗпШС України, що не може бути роздільним майном з огляду на положення ст. 23 цього ж Кодексу; помер, не оформивши належно права власності щодо спірного майна. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що складається, зокрема, з ? спірного майна. Інша половина спірного майна є такою, що належить позивачеві як спільне сумісне майно, набуте подружжям, хоча і оформлено договір дарування на ім"я спадкодавця як на одного з подружжя. А тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на ? частку спірного нерухомого майна в порядку спадкування за законом після її чоловіка, та на ? частку спірного нерухомого майна як її частку у спільному сумісному майні подружжя. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати має бути повністю покладено на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial