Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

20 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, але надали суду письмові заяви, згідно яких просили справу розглянути за їх відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи таке. В судовому засіданні встановлено, що в трудовій книжці [PERSON] містяться відомості, які не підтверджені документально, а також в трудовій книжці заявника мають місце закреслення у зв'язку із змінами її прізвища, які не підтвердженні документально, а отже не відповідають Інструкції про ведення трудових книжок. Дана обставина стала підставою для звернення заявника до суду з вказаною вище заявою. Суд встановив, що трудова книжка видана позивачу 07.08.1989 року (а.с.5), а 29.09.1989 року позивач зареєструвала шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.15), в зв'язку з чим на підставі свідоцтва про шлюб відділом кадрів за місцем роботи заявника були внесені відповідні зміни до Трудової книжки, а саме дошлюбне прізвище заявника "[PERSON]" було закреслено і вписано нове прізвище "[PERSON]". 02.11.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу заявнику залишено прізвище «[PERSON]» (а.с.16). 24.02.2006 року позивач зареєструвала шлюб повторно, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище, після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище «[PERSON]». В зв'язку з чим на підставі свідоцтва про шлюб відділом кадрів за місцем роботи заявника були внесені відповідні зміни до Трудової книжки, а саме прізвище заявника "[PERSON]" було закреслено і вписано нове прізвище "[PERSON]" 25.08.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу заявнику залишено прізвище «[PERSON]» (а.с.18). 11.10.2014 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.19). Відповідно до паспорта громадянина України, свідоцтва про народження, позивачем є [PERSON] [INFO] (а.с.3,4), яка 07.08.1989 року була прийнята на роботу до «Орджонікідзевської фабрики верхнього трикотажу» в катоний цех учнем заправника текстильного обладнання, і на її ім'я була у той же день 07.08.1989 року заповнена Трудова книжка серії [NUMBER]. На той момент заявник була не заміжня і трудова книжка була виписана на дошлюбне прізвище заявника "[PERSON]". Відповідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням,повідомлення військових частин,військових та інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Дослідженні письмові докази переконують суд в тому, що трудова книжка, заповнена 07 серпня 1989 року, на ім'я [PERSON], [INFO], та має відповідні закреслення, дійсно належить заявнику. Необхідність встановлення вказаного факту необхідне заявнику для можливості реалізації свого права на отримання пенсії. Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених доказів, вважає вимогу заявника такою, що ґрунтується на вимогах закону, в зв'язку з чим його заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved