Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

19 квітня 2021 року [PERSON] пред`явив позов до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 25 жовтня 2014 року по 05 листопада 2020 року він та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони однією сім`єю не проживають, син живе з матір`ю в смт.Горностаївка Каховського району Херсонської області, батько проживає окремо в с.Малокаховка Каховського району Херсонської області. З того часу відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] спілкуватись з дитиною та штучно створює обставини, через які батько позбавлений можливості бачитись зі своїм сином. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд зобов`язати позивача [PERSON] не перешкоджати йому у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , а також встановити позивачу наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з сином: побачення - щотижня в суботу або в неділю з 10.00 годин до 19.00 годин без присутності матері та без обмеження місця перебування; спільний відпочинок з дитиною - щороку в літній період строком на 30 днів без присутності матері. 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 03 червня 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечив проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] не надав суду жодних доказів про створення відповідачем [PERSON] перешкод у його спілкуванні з сином. Крім того, хоча в позовній заяві позивач [PERSON] вказав своє місце реєстрації та місце проживання на території Каховського району Херсонської області, але він фактично проживає на території Одеської області. За таких обставин відповідач підозрює, що позивач хоче викрасти у неї сина. Також просить врахувати, що позивач [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання сина, що показує його ставлення до дитини. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 27 липня 2021 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Орган опіки та піклування Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області замінено на Орган опіки та піклування Горностаївської селищної ради Херсонської області. 09 вересня 2021 року від Органу опіки та піклування Горностаївської селищної ради Херсонської області надійшов письмовий висновок щодо розв`язання спору, акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] та акт обстеження сім`ї [PERSON] . Висновок та акти приєднано до матеріалів цивільної справи. 27 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Органу опіки та піклування Горностаївської селищної ради Херсонської області Струмецька Т.В. вважає, що позов підлягає задоволенню частково, пропонує встановити способи участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, запропоновані висновком органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 25 жовтня 2014 року по 05 листопада 2020 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони однією сім`єю не проживають, син живе з матір`ю [PERSON] в смт.Горностаївка Каховського району Херсонської області, а батько [PERSON] проживає окремо в с.Малокаховка Каховського району Херсонської області. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем склались відносини, внаслідок яких вони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні сина. Відповідно до ст.9 та ст.18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, у всякому разі в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" к ожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.2 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" б атьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" б атько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.3 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" д ержава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" д итина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно ч.2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" б атьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.141 СК України м ати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.2 ст.141 СК України р озірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.153 СК України м ати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.1 ст.157 СК України п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, праву того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити йому перешкод у здійсненні свого права. Згідно ч.1 ст.159 СК України я кщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч.2 ст.159 СК України с уд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно ч.3 ст.159 СК України п ід час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до вимог ч.4, ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування Горностаївської селищної ради Херсонської області надав суду висновок щодо розв`язання спору, складений 08 вересня 2021 року, а також акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї позивача та відповідача. З наданих матеріалів вбачається, що в сім`ях обох батьків створені належні умови для утримання та виховання неповнолітньої дитини. Разом з тим, батько [PERSON] останній раз приїжджав до сина та спілкувався з ним два роки назад. За таких умов орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступні способи участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] : -побачення двічі на місяць в суботу або в неділю з 10.00 годин до 18.00 годин в присутності матері на території смт.Горностаївка Каховського району Херсонської області - протягом перших двох місяців. Після того - побачення двічі на місяць в суботу або в неділю з 10.00 годин до 18.00 годин без присутності матері та без обмеження місця перебування; -спільний відпочинок з дитиною без присутності матері та без обмеження місця перебування - щороку в літній період строком на сім днів. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, сприяючи утвердженню добросовісності у відносинах між батьком та дитиною, суд вважає можливим задовольнити позов частково, а саме: -зобов`язати позивача [PERSON] не перешкоджати відповідачу [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] ; -встановити відповідачу [PERSON] наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] : 1) побачення двічі на місяць в суботу або в неділю з 10.00 годин до 18.00 годин в присутності матері на території смт.Горностаївка Каховського району Херсонської області - протягом перших двох місяців. Після того - побачення двічі на місяць в суботу або в неділю з 10.00 годин до 18.00 годин без присутності матері та без обмеження місця перебування; 2) спільний відпочинок з дитиною без присутності матері та без обмеження місця перебування - щороку в літній період строком на сім днів. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає необхідним відмовити, через необґрунтованість. При цьому, суд насамперед виходить з найвищих інтересів самої дитини, враховує її вразливість, вік, стан здоров`я, прихильність до кожного з батьків, її сприйняття та оцінку виниклої між батьками конфліктної ситуації, а також висновку органу опіки та піклування.

Outcome: partial