Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

28 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи її тим, що [INFO] року померла його рідна баба по батьковій лінії [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все те, що їй буде належити на день смерті, [PERSON], батьку заявника у справі. Батько заявника [PERSON] помер [INFO] року, не встигувши оформити спадщину після смерті матері. Для оформлення своїх спадкових прав після смерті свого батька та баби [PERSON] звернувся до нотаріуса, але нотаріус йому роз'яснила, що неможливо на даний час видати свідоцтво на спадщину, оскільки виявилося, що у свідоцтві про смерть його баби, виданого в Республіці Казахстан, її прізвище та ім'я на російській мові записане як "[PERSON]" без зазначення по батькові. Крім того, в державному акті на право власності на землю, виданому за життя баби заявника, її прізвище було помилково записане як [PERSON]. Посилаючись на викладене, заявник звернувся з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан і в свідоцтві про смерть якої її прізвище та ім'я записане російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові, також заявник просив встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан і в свідоцтві про смерть якої її прізвище та ім'я записане російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові з батьком заявника [PERSON], а саме, що останні є між собою матір'ю та сином. Крім того, заявник просив встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: що померлій [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан і в свідоцтві про смерть якої її прізвище та ім'я записане російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові, належав державний акт на землю серії Р3 №735066 від 21 січня 2003 року, виданий на ім'я [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його та заявника участі, просили задовольнити вимоги, заявлені до суду [PERSON] Представник заінтересованої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідувач Білопільської державної нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] року, його батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Батько заявника народився [INFO] року в с. Атинське Білопільського району Сумської області. Його прізвище, ім'я та по батькові в свідоцтві про народження російською мовою записані як "[PERSON]", а батьками записані "[PERSON]" та "[PERSON]" (а.с. 14). 23 січня 2013 року заявнику [PERSON] Білопільським РС УДМС України в Сумській області був виданий паспорт громадянина України, де його прізвище, ім'я та по батькові на другій сторінці паспорту, відповідно до ст. 13 Закону України "Про засади державної мовної політики", російською мовою записані як "[PERSON]" (а.с. 6). З вказаного вище свідоцтва про народження батька заявника, свідоцтва про народження самого заявника вбачається, що бабою [PERSON] по батьковій лінії була [PERSON], прізвище, ім'я та по батькові якої на російській мові записане як "[PERSON]". Дід заявника [PERSON] помер [INFO] року, після його смерті спадщину прийняла баба заявника [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 18). Також судом встановлено, що за життя баба заявника на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації № 337 від 14 серпня 2002 року отримала державний акт на право приватної вланості на землю площею 4,14 га, що розташована на території Ворожбянької міської ради Білопільського району. Проте у вказаному державному акті прізвище баби заявника було записане як [PERSON], замість вірного [PERSON] (а.с. 19). 23 квітня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все те, що їй буде належити на день смерті своєму синові [PERSON], батьку заявника у справі (а.с. 15). У своїй заяві про встановлення факту родинних відносин [PERSON] зазначив, що його бабуся [PERSON] в листопаді 2002 року поїхала в гості до знайомих в Республіку Казахстан. [INFO] року [PERSON] в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 17). У вказаному вище свідоцтві про смерть прізвище та ім'я померлої записане російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У зв'язку із тим, що у свідоцтві про смерть баби заявника, виданого в Республіці Казахстан, її прізвище та ім'я на російській мові записане як "[PERSON]" без зазначення по батькові, крім того, в державному акті на право власності на землю, виданому за життя баби заявника, її прізвище було помилково записане як [PERSON], заявник позбавлений можливості оформити спадщину після баби та батька у нотаріуса та вільно розпоряджатись спадковим майном. Таким чином суд вважає за необхідне встановити той юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан і в свідоцтві про смерть якої її прізвище та ім'я записані російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові, є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO] року та бабою заявника [PERSON] по батьковій лінії, а також встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що померлій [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Жезказган Карагандинської області Республіки Казахстан і в свідоцтві про смерть якої її прізвище та ім'я записане російською мовою як "[PERSON]" без зазначення по батькові, належав державний акт на землю серії Р3 № 735066 від 21 січня 2003 року, виданий на ім'я [PERSON]. Також судом встановлено, що заяник [PERSON] під час звернення з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документівсплатив 365,40 грн. судового збору. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства (а.с.7). Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 № 3674-VI від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути сплачений заявником судовий збір в загальній сумі 365,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved