Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO]. Однак, всупереч сімейному законодавству, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина, не піклується про його здоров'я, матеріально не допомагає. Після смерті колишньої дружини [PERSON], матері [PERSON], [INFO] року батько не приїхав до сина, не виявив турботу про нього. Малолітнього [PERSON] службою у справах дітей Новоукраїнської РДА було влаштовано для тимчасового перебування до тітки [PERSON]. Батько фактично самоусунувся від виховання та утримання сина, у зв»язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та додатково пояснила, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідач відмовився забирати сина на виховання, у зв"язку з тим що він не має ні можливості ні бажання його виховувати, так як протягом останніх років разом з сином не проживав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з викладених в ньому підстав. Одночасно зазначила, що на даний час хлопчик влаштований до сім'ї рідної тітки, для нього створені всі необхідні умови для проживання та виховання, наразі тітка готує документи для оформлення опіки. В судовому засіданні прокурор вважала позовні вимоги обгрунтованими та не заперечувала щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідка, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Згідно відомостей свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON], який народився [INFO] році - його матір'ю є [PERSON], а батьком відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 2). Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст. 180 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу було змінене прізвие [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. [INFO] року померла мати малолітнього [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого 01 серпня 2016 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради за № 7342 від 09.09.2016 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] [INFO], сестрою [PERSON] [INFO], племінником [PERSON] [INFO] та племіннецею [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Як вбачається з акту обстеження умов проживання: № 176 від 07.09.2016 року, за адресою: [ADDRESS] умови проживання задовільні. На момент обстеження у будинку чисто. На підлозі чисте килимове покриття, є необхідні меблі та побутова техніка, утримується підсобне господарство. Продуктами харчування забезпечені. Малолітній [PERSON] у будинку не проживає. Умов для його перебування не створено (а.с.7). Згідно характеристики від 07.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради на [PERSON], [INFO], за час проживання на території Новоукраїнської міської ради зарекомендував себе посередньо. Має малолітнього сина [PERSON], але тривалий час не займається вихованням та утриманням, не спілкується з ним, не цікавиться його життям. Розлучений, за адресою [ADDRESS] проживає разом з матір"ю та сестрами. [PERSON] постійної роботи не має, на даний час перебуває на тимчасових заробітках у м. Одеса (а.с. 6). З акту про факт передачі дитини, [PERSON] 01 серпня 2016 року передано [PERSON] (а.с. 8-а). Відповідно до заяви [PERSON] від 30.08.2016 року, останній не має можливості забрати на виховання сина [PERSON] [INFO] та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.10). З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, по утриманню та вихованню доньки. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно із п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку № 01-25/70/1 від 26.10.2016 року, райдержадміністратція вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] доводидась їй рідною сестрою. Після її смерті її син [PERSON] проживає разом із нею, для нього були створені всі умови для проживання та вона займається його вихованням. Батько хлопчика ним не опікується, до нього після смерті [PERSON] не приїжджав. Вона звернулась до органу опіки з метою оформлення офіційно опіки над хлопчиком, вважає його рідним сином. Таким чином, суд, оцінивши всі докази у їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими і вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що батько свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків, оскільки він не піклуються про фізичний і духовний розвиток [PERSON], зокрема: не спілкуються з сином; не надає йому доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суд оцінює як свідоме ухилення та небажання виконувати відповідачем свої батьківські обов'язки щодо малолітнього сина [PERSON]. Згідно із ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач нікому аліменти не сплачує, не працює, суд вважає за доцільне стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина на користь органу опіки та піклування Новоукраїнської райдержадміністрації в особі служби у справах дітей райдержадміністрації, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved