Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, в якому зазначив, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,55 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Марківської сільської ради Добровеличківького району Кіровоградської області. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року визнано недійсним договір оренди землі без номера та дати, укладений між [PERSON] та ТОВ "Згода" та скасовано державну реєстрацію даного договору оренди землі. 22.05.2018 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір оренди землі, право оренди на підставі якого зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2018 року за № 26343929. Однак, ТОВ "Згода", без відповідних на те правових підстав, продовжує обробляти земельну ділянку, чим вчиняє перешкоди [PERSON] у користуванні вказаною земельною ділянкою та спричив збитки у розмірі 164208 гривень 36 копійок, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Сторона позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Крім того, у відповіді на відзив, зазначили, що 18.07.2018 року виконавчого директора ТОВ "Згода" [PERSON] . було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, і останнім, 19.07.2018 року, було сплачено встановлений штраф. Вказані обставини, на думку сторони позивача, свідчать про визнання посадовими особами ТОВ "Згода" факту вчинення ними правопорушення - самовільного використання земельної ділянки [PERSON] Сторона відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала повністю. На обґрунтування своїх доводів, зазначила, що остаточне рішення по справі про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його реєстрації було ухвалене Верховним Судом 10.01.2019 року, тому використання спірної земельної ділянки було припинено із вказаної дати. За таких обставин, вважають, що використання земельної ділянки ТОВ "Згода" було правомірним . Крім того, заявили, що не погоджуються із актом збитків, оскільки він розрахований за період коли було зупинено дію рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року, а також до розрахунку не взято витратну частину виробничого процесу при вирощуванні сільськогосподарської продукції, яку позивач мав понести для її вирощування . Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази дійшов до наступних висновків. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року по справі № 387/604/17, яке постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.05.2018 року залишено без змін - визнано недійсним договір оренди землі без номера та дати, укладений між [PERSON] та ТОВ "Згода" щодо земельної ділянки площею 6,55 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка знаходиться на території Марківської сільської ради Добровеличківського району, який зареєстрований 20 серпня 2010 року у Добровеличківському РВ КРФ ДП " Центр ДЗК" за №041036900024. Скасовано державну реєстрацію договору оренди землі без номеру та дати, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Згода", яка вчинена 20.08.2010 у Добровеличківському РВ КРФ ДП "Центр ДЗК" за №041036900024 щодо земельної ділянки площею 6,55 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка знаходиться на території Марківської сільської ради Добровеличківського району (а.с. 13-14,16-18). Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2018 року по справі № 387/604/17 набрало законної сили 03.05.2018 року. [PERSON] ( орендодавець ) уклав з [PERSON] ( орендар ) договір оренди землі від 22.05.2018 року. Вказане речове право зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2018 року за №26343929 . Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 6,55 га, кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до п.8 договору, вказаний правочин укладено на 25 років (а.с. 19-20). Частина перша статті 4 ЦПК України закріплює право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З поданих стороною позивача доказів : акту про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки [NUMBER] громадянина [PERSON] на території Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 03.06.2018 року; акту обстеження земельної ділянки від 18.07.2018 року № 427-ДК/689/АО/10/01/-18 ; постанови від 18.07.2018 року № 427-ДК/0147По/08/01/-18 про накладення адміністративного стягнення на виконавчого директора відділення "Символ" ТОВ "Згода" [PERSON]; листа начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 01.08.2018 року №889/0/6-18, встановлено, що ТОВ "Згода" станом на 18.07.2018 року самовільно, без правовстановлюючих документів, використовує земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , яка належить [PERSON] та перебувала в оренді у [PERSON] .. Квитанція № NID6D33825 від 19.07.2018 року про оплату адміністративного штрафу виконавчим директором відділення "Символ" ТОВ "Згода" [PERSON] на підставі постанови від 18.07.2018 року вказує на визнання відповідачем своєї вини у самовільному використанні земельної ділянки [PERSON] .. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3ст. 152 ЗК України шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16 ЦК). Статтею 212 ЗК України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає доведеним факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, яка належить [PERSON] та перебуває в оренді у позивача, а тому позовна вимога [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є обґрунтованою та підлягає задоволенню . Пунктом «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.12 та 14 Постанови №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до ст. 211, 212 ЗК України, ст.22, 1166, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли. Розмір шкоди, заподіяної порушеннями земельного законодавства, визначається з урахуванням доходів, які власник землі або землекористувач міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до повернення самовільно зайнятої ділянки. Зокрема, при самовільному зайнятті ріллі на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов`язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. Відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК ( 2768-14 ) самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. У свою чергу ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає, що в ході розгляду справи повністю знайшло підтвердження порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виразилося у самовільному зайнятті земельної ділянки та використання її без правовстановлюючих документів, що спричинило збитки. Зазначені обставини відповідачем у встановленому законом порядку належними та допустимим доказами не спростовані. Відповідно до акту про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 13.03.2019 року, складеного комісією для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена розпорядженням голови Добровеличківської райдержадміністрації Кіровоградської області від 27.02.2019 №58-р, розмір збитків, завданих позивачу внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] становить 164208 гривень 36 копійок. При визначенні збитків для розрахунку взяті наступні показники : площа земельної ділянки - 6,5523 га; середня врожайність насіння соняшнику по підприємствах Добровеличківського району станом на 01.12.2018 року - 26,7 ц. з 1 га; середня ціна реалізації соняшнику по підприємствах Добровеличківського району за 2018 рік - 9388 гривень 70 копійок ( а.с.36 ). Оскільки внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки [PERSON] не отримав дохід, який міг отримати від використання землі за цільовим її призначенням, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків відповідно в розмірі визначеному позивачем. На підставі ст.ст.1, 12, 78, 116, 152, 153, 158 Земельного кодексу України, ст.16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України ,

Outcome: approved