Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

24 листопада 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить: визнати неправомірними дії відповідача щодо неповідомлення позивача про перехід права вимоги та ненадання позивачу доказів такого переходу права вимоги до нього за кредитним договором 0612/01 від 12 червня 2007 року; відстрочити позивачу виконання Договору про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 від 31.03.2014 року - на час прострочення кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Авенір-Інвест"); визнати право позивача на припинення зобов'язань по оплаті останнього платежу, визначеного п.2 Договору про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 від 31.03.2014 року при оплаті позивачем попередніх платежів визначених п.2 зобов'язання згідно графіку сплати заборгованості, оплата згідно якого буде відновлена з моменту отримання позивачем інформації про належного кредитора та доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором 0612/01 від 12.06.2007 року. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ним та ПАТ «КБ «Актив Банк» 12.06.2007 року було укладено Договір споживчого кредиту №0612/01 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 400 000,00 доларів США. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05.03.2012 року стягнуто заборгованість в розмірі 3 028 512,71 грн. за кредитним договором. Рішення набрало законної сили та відкрито виконавче провадження. Сторонами було досягнуто згоди щодо погашення заборгованості та 31.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Актив-Банк" було укладено Договір про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011. Позивач зазначає, що на виконання умов договору він сплатив 900 000,00 грн. 27.08.2014 року позивачу працівником ПАТ "Актив-Банк" в усному порядку було повідомлено, що право вимоги відступлено ТОВ "Компанія з управління активами "Авенір-Інвест". Представник позивача звертався із письмовими запитами до Банку про надання інформації про переуступку права вимоги та листом від 02.09.2014 року позивача було повідомлено про переуступку права вимоги, реквізити для сплати заборгованості надані не були. Крім того, 26.09.2014 року позивач отримав письмове повідомлення від тимчасового адміністратора ПАТ КБ «Актив-Банк» про нікчемність договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 0612/01 та про необхідність подальшого погашення заборгованості Банку. Після отримання вказаного повідомлення тимчасового адміністратора Банку від 26.09.2014 року та інформації про розгляд Господарським судом м.Києва спору між ПАТ КБ «Актив-Банк» та ТОВ «КУА «Авенір Інвест» про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі кредитним договором позивача № 0612/01 останній тимчасово (до підтвердження/спростування факту нікчемності правочину відступлення права вимоги) призупиняє виплату коштів за Договором про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011. Як зазначає позивач, він не отримав доказів переходу права вимоги за кредитним договором, інформація надана Банком є суперечливою, тому він не має можливості виконувати умови Договору, оскільки не зрозуміло на чиї рахунки сплачувати кошти. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились. Від позивача на адресу суду надійшла заява відповідно до якої позивач просить розглядати спір за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та третя особа своїх представників в судове засідання не направили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, пояснення чи заперечення на позовні вимоги до суду не надійшли. Тому на підставі ст.169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та встановлено рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05.03.2012 року, 12.06.2007 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Актив-Банк» укладено Кредитний договір № 0612/01 згідно якого [PERSON] було відкрито невідновлювальну кредитну лінію і надано кредити, заборгованість за якими в сумі не перевищує 400 000,00 дол. США (споживчий кредит) на поточні потреби у строк до 11.06.2010 року. 05.03.2012 року рішенням Шевченківського районного суду м.Києва, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Актив-Банк» було стягнуто 3 028 512,71 грн. заборгованості за кредитним договором № 0612/01. 18.04.2013 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження № 37610182 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-9647/11 виданого Шевченківським районним судом м.Києва 28.01.2013. 31.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Актив-Банк» укладено договір про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань (прощення боргу) за Кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 (надалі - Договір). За умовами вказаного договору сторони зазначили, що станом на дату укладення цього договору заборгованість за кредитним договором складає 3 030 332,71 грн. та сторони дійшли згоди про розстрочення виконання зобов'язання та погашення його згідно графіку (чотирнадцять платежів) в період з 02.04.2014 року по 30.04.2015 року з правом дострокового виконання зобов'язання. Крім того, згідно умов Договору, сторони дійшли згоди про припинення з 01.04.2015 року грошових зобов'язань Позичальника перед Банком за Кредитним договором в сумі 910 373,81 грн. (платіж №14) за умови погашення Позичальником до 31.03.2015 року 2 119 958,90 грн. В позовній заяві позивач зазначив що він сплатив на рахунок ПАТ КБ «Актив-Банк» 900 000,00 грн. на виконання умов Договору про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань (прощення боргу) за Кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 від 31.03.2014 року згідно графіку сплати заборгованості визначеного п.2 Договору про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011. Проте суду не було надано доказів на підтвердження зазначеного. 02.09.2014 року ПАТ КБ «Актив-Банк» повідомив [PERSON] про відступлення 08.08.2014 року права вимоги за кредитним договором № 0612/01 ТОВ «КУА «Авенір-Інвест», на підставі договору № ВПВ-08/08/14юр у зв'язку з чим вони підлягають виконанню Новому кредитору, а також про необхідність узгодження реквізитів Нового кредитора, для подальшого погашення заборгованості. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ Актив-Банк», згідно з яким 03.09.2014 року в ПАТ «КБ Актив-Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. ПАТ КБ «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка О.В. повідомило [PERSON] про нікчемність договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 0612/01, про необхідність подальшого погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Актив-Банк», про незаконність грошових та/або інших майнових вимог за кредитним договором від будь-яких інших осіб, крім ПАТ «КБ Актив-Банк», в тому числі від ТОВ «КУА «Авенір Інвест». Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Відповідно до п.1 ч.4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. 07.10.2014 року представник позивача звернувся до ПАТ КБ «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка О.В. із заявою, відповідно до якої, в підтвердження листа від 26.09.2014 року, просить надати відповідні докази недійсності або нікчемності договору про відступлення права вимоги укладеного між ПАТ КБ «Актив-Банк» та ТОВ «КУА «Авенір Інвест», відповіді на яку не отримав (суду не були надані докази отримання відповіді). Вказаною заявою [PERSON], також повідомив про тимчасове (до підтвердження/спростування факту нікчемності правочину відступлення права вимоги) призупинення виплати коштів за Договором про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011. Також в позовній заяві позивач зазначає, що господарським судом м.Києва розглядається справа за позовом Банку про визнання нікчемним договору про відступлення права вимоги. Суду не було надано копії рішення суду. З реєстру судових рішень вбачається, що 19.09.2014 року Господарським судом м.Києва порушено провадження у справі № 910/19721/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» про визнання договору № ВПВ-08/08/14юр від 08.08.2014 р. нікчемним. Рішенням Господарського суду м.Києва від 06.08.2015 року, яке набрало законної сили відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Авенір-Інвест" про визнання договору відступлення права вимоги № ВПВ-08/08/14юр від 08.08.2014 р. нікчемним. 21.12.2015 року Вищий господарський суд України залишив без змін Рішення Господарського суду м.Києва від 06.08.2015р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015р. у справі №910/19721/14, якими ПАТ «КБ «Актив-банк» відмовлено у задоволенні позову про визнання договору № ВПВ-08/08/14юр від 08.08.2014 р. нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. З аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що [PERSON] допущено порушення строків сплати заборгованості обумовлених графіком встановленим п.2 Договору про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011, разом з тим, таке порушення строків сплати заборгованості відбулось з поважних причин, оскільки сталось не з вини Позивача, а у зв'язку з наявністю спору між старим та новим кредитором, щодо нікчемності договору № ВПВ-08/08/14юр від 08.08.2014. Будь-яких доказів, які б спростовували вищенаведене та підтверджували вину позивача відповідачем та третьою особою до суду надано не було. В частині позовної вимоги про визнання судом права позивача на припинення частини зобов'язань за Договором про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 за умови оплати ним заборгованості згідно графіку викладеному в договорі потрібно зазначити що така вимога не може бути задоволена судом, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях чи бути умовним. Разом з тим, такі права позивача продовжити виконання основного зобов'язання згідно графіку викладеному в Договорі про розстрочення виконання та припинення частини зобов'язань за кредитним договором № 0612/01 від 12 червня 2007 року та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 березня 2012 року у справі № 2-9647/2011 та на умовах передбачених цим договором, в тому числі права визначені п.4 Договору, передбачено ч.2 ст. 613 ЦК України. Крім того, суду не було надано доказів, що позивач звертався до відповідача із проханням надати копії документів на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням викладеного права позивача у відповідності з положеннями ст.3 ЦПК України не порушені в цій частині, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed