Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

05 вересня 2014 року прокурор Комсомольського району м. Херсона на підставі ст. 121 Конституції України та ст.. 36-1 ЗУ « Про прокуратуру» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати укладеним договір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Херсона. Вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Херсона, який сторони повинні були укласти відповідно до рішення Херсонської міської ради №916 від 25.12.2012 року «Про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Херсона». У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник виконкому Херсонської міської ради в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що [PERSON] було письмово повідомлено про забов»язання укласти з виконкомом договір про пайову участь, але він не відреагував. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що пропозицію про укладення вказаного договору [PERSON] не отримував, оскільки знаходився за межами України, але він напривив на адресу виконкому відповідь про згоду на укладання договіру на інших умовах. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та встановивши усі необхідні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, [PERSON] здійснює будівництво індивідуального житлового будинку з 8-ми зблокованих квартир по [ADDRESS], чого сторони не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. На виконання норм вказаного Закону рішенням Херсонської міської ради від 25.12.2012 року № 916 « Про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Херсона» затверджено типову форму договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Херсона, а також порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Херсона. Рішення є чинним. Управління капітального будівництва міської ради листом за вих. № 01-10-875 від 05.08.2014 року надіслало [PERSON] пропозицію щодо укладення договору зазначеного в згаданому рішенні Херсонської міської ради, яка згідно почтового повідомлення адресат отримав особисто 07.08.2014 року. Проте договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідач не підписав, до міської ради з заявами чи клопотаннями з цього приводу не звертався. Його звернення про згоду укласти договір на інших умовах було датовано 02.10.2014 року, після відкриття провадження по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і по замайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Вказаний Закон належить до нормативних актів спеціальної дії, які регулюють відносини, що виникають між замовниками та виконавчим комітетом м. Херсона у процесі забудови та пайової участі в розвитку інженерно - транспортної інфраструктури міста. Цивільний Кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Цивільний Кодекс України визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Закон №3038 - ІV від 17.02.2011 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно - транспортної інфраструктури міста здійснюється на договірних відносинах і передбачає права та обов'язки сторін. Тобто зазначеним Законом передбачений обов'язок забудовника звернутися з заявою та укласти відповідний договір, форма і зміст якого затверджена рішенням виконкому. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, закону № 3038 -IV від 12.02.2011, рішення виконкому Херсонської міської ради вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору є обов'язком замовника за умови, якщо запропонований позивачем договір відповідає типовому договору. Відмова замовника від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" , а також рішенню виконкому Херсонської міської ради, яке є чинним. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що договір запропонований відповідачу відповідає вимогам форми типового договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Херсона, затвердженої рішенням Херсонської міської ради від 25.12.2012 року № 916.

Outcome: approved