Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає коштів на її утримання. Просить стягувати аліменти в твердій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач працює приватним підприємцем,має на ринку"Південний" магазин,що приносить хороші прибутки. У судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивачка не працює,має проблеми із здоров"ям, їй одній матеріально важко утримувати дитину. Відповідач має дохід 2000-3000 доларів США в місяць.З часу коли вони проживають окремо,відповідач періодично надавав кошти на утримання дочки,останні два місяці -по 1000грн . Просять позов задоволити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідач згідний сплачувати аліменти в сумі 650грн.в місяць,виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, позивачка також має давати половину коштів на утримання дитини, а нею не надано доказів, яку суму необхідно для утримання дитини в місяць .Крім того, відповідач постійно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини ,привозить продукти, приймає участь у її вихованні, останні місяці перераховує по 1000,00 грн.на картку позивачки. Він дійсно є приватним підприємцем,однак за останній рік доходи є незначними,його чистий прибуток на даний час може бути менше 2000грн.Відповідач переніс інфекційний гепатит, який з часом перейшов в активну стадію, потребує коштів на лікування. Має непрацездатну матір,яка потребує лікування та перебуває на його повному утриманні,хоча крім нього є ще 2 дочки. У разі необхідності додаткових витрат, буде допомагати дитині добровільно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб . Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено,що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Як встановлено судом,відповідач [PERSON]Й.є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність на ринку "Південний",де орендує приміщення у ТзОВ "АЙПІЄ-Л" за адресою: м.Львів, вул. Щирецька,36 ., орендна плата за місяць ,згідно договору оренди від 01.11.2015р.становила 6545грн.,а з квітня 2016р.- 7700 грн.,згідно договору оренди від 01.11.2016р. оренда сплата встановлена в розмірі 10010грн.щомісячно. Згідно наданої копії податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, дохід [PERSON]Й.у 2015 році склав 127783 грн. В порушення вимог ст.60 ЦПК України,відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо розміру його доходів у 2016р. Представлені копії витягів щодо доходів від провадженя діяльності суд не бере до уваги та розцінює їх як неналежні докази,оскільки, з даних записів не вбачається,що це дохід саме від діяльності відповідача як приватного підприємця. У судовому засіданні встановлено,що відповідач перерахував кошти на утримання дитини,а саме- в серпні в сумі 890,00 грн.,за вересень-в сумі1000,00 грн., за жовтень 2016р.в сумі 1000,00 грн..,що стверджено квитанціями від 5.08.16р.на суму 300грн.,від12.08.16р.,19.08.16р.на суму 295грн., від 13.09.16р.на суму 400грн.,від 3.09.16р.на суму 295грн.,28.9.16р.на суму 295грн.,17 та 27.10.16на суму 500грн.та не заперечено позивачкою в судовому засіданні.Зазначені суми слід зарахувати в рахунок сплати аліментів за вказані місяці. Відповідно до ст.8,12 Закону України»Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального,морального,культурного розвитку.Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Судом встановлено,що допомога, яка надається відповідачем на утримання дитини є недостатньою для задоволення розумних потреб дитини, забезпечення її належного розвитку та утримання. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний , грунтується на вимогах закону та підлягає до часткового задоволення в сумі 1500грн.При цьому суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність у нього хронічного гепатиту, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини. Що стосується пояснення відповідача про те,що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати,суд враховує наявність крім відповідача ще двох дочок,які відповідно до ст.202 СК України зобов"язані утримувати непрацездатну матір ,а також те,що відповідачем не надано суду доказів того чи потребує його мати матеріальної допомоги . Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, у зв»язку з цим аліменти з відповідача слід стягувати з 04.08.2016р.

Outcome: approved