Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трьох окремих земельних ділянок, розташованих в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальна площа ділянок складає 5,62 га. Позивач, як спадкоємець за заповітом від 18 липня 2002 року, реєстр. №156, прийняв спадщину, проте нотаріус відмовляє йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв'язку з наявністю розбіжностей в прізвищі спадкодавця ("[PERSON]") та особи заповідача в заповіті ("[PERSON]"), а також в правовстановлюючому документі на спадкове майно ("[PERSON]"), а також невідповідністю правовстановлюючого документа на землю вимогам закону. Враховуючи встановлені обставини, в тому числі відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість внесення змін або іншим чином приведення заповіту, а також Державного акту на право приватної власності на землю у відповідність до вимог закону в позасудовому порядку, а тому [PERSON] просив встановити факт належності вказаних документів спадкодавцю та визнати за ним право власності на спірні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трьох окремих земельних ділянок, розташованих в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 4,45 га., 0,92 га. та 0,25 га. Позивач, як спадкоємець спірного майна за заповітом від 18 липня 2002 року реєстр. №156, прийняв спадщину, проте нотаріус відмовляє йому в оформленні спадкових прав щодо майна в зв'язку з наявністю розбіжностей в прізвищі спадкодавця ("[PERSON]") та особи заповідача в заповіті ("[PERSON]"), а також в правовстановлюючому документі на спадкове майно ("[PERSON]"), а також невідповідністю правовстановлюючого документа на землю вимогам закону (посвідчення права власності на три окремі об'єкти (ділянки) одним Державним актом на право приватної власності на землю). Судом встановлено неможливість внесення змін або іншим чином приведення заповіту, а також Державного акту на право приватної власності на землю у відповідність до вимог закону в позасудовому порядку. Разом з тим факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа щодо спірного майна знайшов своє підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 7-8, 12-23, 25-26, 43), зокрема наявністю в спадкодавця, а в подальшому в позивача оригіналу правовстановлюючого документа на майно та розпорядження [PERSON] майном на випадок своєї смерті. Також факт належності спадкодавцю складеного на користь [PERSON] заповіту знайшов своє підтвердження вищевказаними доказами, зокрема наявністю у спадкодавця, а в подальшому в позивача оригіналу цього документа та записом у заповіті про розпорядження [PERSON] майном, факт належності спадкодавцю якого встановлено судом. Разом з тим, як вбачається зі змісту самого заповіту, помилка в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця обумовлена технічною неможливістю написання літери "Є" під час його складання. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. В матеріалах справи є достатньо доказів того, що спірне майно належало спадкодавцю, а тому вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його позов підлягає задоволенню в цілому.

Outcome: approved