Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач \~[PERSON]\~ звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON], яка померла 11 грудня 2006 року, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 2,5860 га у межах згідно з планом, вартістю 89 тисяч 680 гривень 37 копійок, кадастровий номер земельної ділянки 0523280600:05:001:0165, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 173801. Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється спадкоємцем першої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], так як являється її дочкою, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії V-УР № 0140808, в якому її матір'ю вказано [PERSON]. Її прізвище з "Іванцової" на "Подчезерцеву", а в подальшому на "Дімітрашко" було змінено після реєстрації шлюбу, що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб. Інших спадкоємців, в тому числі тих, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна вона може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 054592. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 2,5860 га у межах згідно з планом, вартістю 89 тисяч 680 гривень 37 копійок, кадастровий номер земельної ділянки 0523280600:05:001:0165, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 173801. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ - 0507837052018 право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0523280600:05:001:0165 зареєстровано за [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем першої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки являється її дочкою, що підтвержується свідоцтвом про народження [PERSON] серії V-УР № 0140808, відповідно до якого її матір'ю зазначено [PERSON]. Прізвище позивача з "Іванцової" було змінено на "Подчезерцеву" після реєстрації шлюбу, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу № 275 від 14 березня 2014 року. Прізвище позивача було змінено з "Подчезерцевої" на "Дімітрашко" відповідно до свідоцтва про шлюю серії І-ЖД № 221744. Інших спадкоємців, в тому числі тих, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також, у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-АМ № 054592 (а.с.5), копією Витягу з\~Державного земельного\~кадастру на\~земельну ділянку\~№ НВ\~-\~0507837052018\~(а.с.6),\~копією свідоцтва\~про народженян\~[PERSON]\~серії V-УР\~№ 0140808\~(а.с.7),\~копією довідки\~про укладення\~шлюбу №\~275\~від 14\~березня 2014\~року (а.с.8),\~копією свідоцтва\~про шлюб\~[PERSON]\~серії І-ЖД\~№ 221744\~(а.с.9), роз'ясненням нотаріуса (а.с.10), ордером (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved