Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

09 квітня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява . В своїй позовній заяві позивач прохає суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 27 лютого 1982 року Куйбишевським районним відділом ЗАГС Запорізької області , актовий запис №12. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач на розірвання шлюбу не згоден , тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Прохала залишити їй прізвище " [PERSON] ", та стягнути з відповідача на її користь половину суми судових витрат понесених нею під час звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягала на розірванні шлюбу. На стягненні судових витрат не наполягала. Не заперечувала проти заочного розгляду справи . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час і місце розгляду повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав. У зв`язку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 27 лютого 1982 року та зареєстровано Куйбишевським райвідділом ЗАГС Запорізької області , актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] " ( а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через те, що відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, втрачено всі духовні та фізичні зв"язки між ними. Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя подружжя стало суперечити інтересам позивача.. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не має. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити . Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач [PERSON] як особа яка змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу, бажає ї надалі іменуватись цим сами прізвищем. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не підіймалося.

Outcome: approved