Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , звільнити зазначене нерухоме майно з-під арешту, визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташовану за адресою: [ADDRESS] , звільнити зазначену земельну ділянку з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19.07.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] отримав у власність земельну ділянку, яка стосується предмета спору, та зареєстрував за собою право власності не неї. На земельній ділянці [PERSON] як співвласник розпочала будівництво житлового будинку. За умовами затвердженої ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р. мирової угоди [PERSON] за належні їй особисто кошти має здійснити будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на вказаній земельній ділянці. 06.06.2019 р. [PERSON] зареєстрував за собою право власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1 за зазначеною адресою. У подальшому [PERSON] стало відомо про реєстрацію обтяження на земельну ділянку, яка стосується предмета спору, підставою чого стала постанова державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19.07.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. [PERSON] та Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у порядку, передбаченому статтею 174 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, не подали. Акціонерне товариство "Укртранснафта" просить відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що [PERSON] не наведено обґрунтування, яким чином та ким порушені її права, оскільки право власності на майно, яке стосується предмета спору, підлягає набуттю нею у порядку, передбаченому мировою угодою, затвердженої ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р., а не за рішенням суду, а саме - після завершення будівництва будинку та введення його в експлуатацію. Крім того, з позовом, за наслідками розгляду якого було затверджену мирову угоду, [PERSON] звернулась лише після того, як дізналась про постанову державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19.07.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою від 30.09.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 03.12.2019 р. у якості співвідповідача у справі залучено Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Ухвалою від 02.12.2019 р. вжито заходи забезпечення позову та зупинено продаж земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у ході проведення Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виконавчих дій у виконавчому провадженні № 48415714 з виконання виконавчого листа № 1-2, виданого 04.08.2008 р. Овруцьким районним судом Житомирської області. Судом з`ясовано, що право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташовану за адресою: [ADDRESS] , 24.10.2014 р. було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Інформацією від 01.07.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 12 - 13), Витягом від 27.10.2014 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 15). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р. у справі № 274/4549/16-ц, яка за даними Державного реєстру судових рішень набрала законної сили, визнано мирову угоду, укладену 18.09.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] , за умовами якої [PERSON] за кошти, які належать їй особисто та на власний ризик здійснює будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1810400000:01:036:0138, зареєстровану на ім`я [PERSON] . Після завершення будівництва та ведення будинку в експлуатацію [PERSON] зобов`язується передати у встановлений законом спосіб [PERSON] у власність земельну ділянку кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, зареєстровану на його ім`я, та будинок розташований на цій ділянці. Сторони дійшли згоди, що по завершенню будівництва та введення його в експлуатацію державна реєстрація права власності на будинок по [ADDRESS] буде здійснена у відповідності до чинного законодавства (а. с. 23). Таким чином правовідносини між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки та житлового будинку, що на ній будується, які стосуються предмета спору, у тому числі щодо порядку набуття права власності на них, регулюються умовами наведеної вище мирової угоди, а з питань, які угодою не врегульовані - нормами законодавства України. У якості підстав позову [PERSON] не посилається на те, що [PERSON] не виконує умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р. у справі № 274/4549/16-ц, через що вона позбавлена можливості добудувати будинок, ввести його в експлуатацію та оформити за собою право власності на цей будинок та земельну ділянку, на якій він побудований. А за умовам ж з цієї угоди обставини, які є підставами для набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, та на будинок, що на ній розташований, які стосуються предмета спору, є завершення будівництва будинку та введення його в експлуатацію. Однак ці умови ще не настали, оскільки будівництво житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не завершено, будинок в експлуатацію не введено, що підтверджується технічним паспортом на об`єкт незавершеного будівництва - відповідний житловий будинок, виготовлений станом на 15.05.2019 р. (а. с. 19), а також Інформацією від 01.07.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 12 - 13), з яких випливає, що готовність будинку складає 70%. З цієї ж Інформації вбачається, що право власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , було 06.06.2019 р. зареєстровано за [PERSON] , але така реєстрація не суперечить умовам мирової угоди, затвердженої ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р. у справі № 274/4549/16-ц, та не перешкоджає [PERSON] здійснити завершення будівництва будинку та ввести його в експлуатацію з подальшим набуттям права власності на будинок та земельну ділянку, на якій він розміщений, як це передбачено умовами мирової угоди, тобто не порушує її прав чи інтересів. На підставі наведеного Суд приходить до висновку, що обставини, на які [PERSON] посилається в обґрунтування позовних вимог про визнання за нею права власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташовану за адресою: [ADDRESS] , не є підставами для задоволення її позову, оскільки з них не вбачається, що [PERSON] було допущено порушення її відповідних прав або інтересів, які потребують захисту у судовому порядку. Частиною ж другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Більше того, матеріали справи вказують на те, що метою звернення з позовом у справі Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/4549/16-ц та у справі, яка розглядається, може бути переоформлення [PERSON] права власності на майно, яке стосується предмета спору, на його дружину - [PERSON] , з метою уникнення стягнення з нього у примусовому порядку на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" заборгованості у розмірі 1 096 543,91 грн. за рахунок належного [PERSON] майна. Так, постановою від 13.08.2015 р. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 48415714 з виконання виконавчого листа № 1-2, виданого 04.08.2008 р. Овруцьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Укртранснафта" боргу у розмірі 1 096 543,91 грн. (а. с. 24). Постановою від 19.07.2016 р. державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчому провадженні № 48415714 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику - [PERSON] , та заборонено відчуження цього майна (а. с. 25). За даними Державного реєстру судових рішень провадження у справі Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/4549/16-ц було відкрито ухвалою від 30.08.2016 р., тобто невдовзі після винесення постанови від 19.07.2016 р. державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчому провадженні № 48415714, що може вказувати на те, що [PERSON] та [PERSON] було відомо про цю постанову. При цьому [PERSON] та [PERSON] , укладаючи мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2017 р. у справі № 274/4549/16-ц, не повідомили суд про те, що затвердження угоди безпосередньо стосується прав ПАТ "Укртранснафта", оскільки на цей момент на земельну ділянку, яка стосувалась умов угоди, та стосується предмета спору, постановою від 19.07.2016 р. державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вже було накладено арешт з метою забезпечення примусового виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Укртранснафта" грошових коштів у розмірі 1 096 543,91 грн., чим порушили частину першу 44, пункт 5 частини другої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України: учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Крім того, частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України встановлено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Також Суд вважає за необхідне зауважити, що накладення постановою від 19.07.2016 р. державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчому провадженні № 48415714 арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та перебування цієї ділянки під арештом, не перешкоджає [PERSON] продовжити за завершити будівництво на ній житлового будинку, а відтак не вбачається, що Бердичівськиим міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було допущено порушення її прав або інтересів, які потребують захисту у судовому порядку. З урахуванням викладеного Суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] у частині вимог про визнання за нею права власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1810400000:01:036:0138, розташовану за адресою: [ADDRESS] , необхідно відмовити. Інша частина позовних вимог - про звільнення зазначеного нерухомого майна з-під арешту, також не підляже задоволенню з таких підстав. Частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Ця норма не передбачає право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, звертатись до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, як це просить [PERSON] , а передбачає звернення з позовом про зняття з майна арешту, при цьому з неї також випливає, що рішення суду саме про зняття арешту з майна, а не про звільнення майна з-під арешту, є підставою для прийняття державним виконавцем постанови про зняття арешту з майна. Також вимоги про зняття арешту з майна є похідними від вимог про визнання права власності на це майно, тобто їх задоволення у будь-яких випадках залежить від задоволення позовних вимог про визнання права власності на це майно (основних вимог). Як зазначено вище, у задоволенні вимог про визнання за [PERSON] права власності на майно, яке вона ж просить звільнити з-під арешту, відмовлено, а тому підстави для зняття арешту з цього майна також відсутні. При цьому Суд також звертає увагу на те, що будь-які докази того, що на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 70%, літ. А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт, у матеріалах справи відсутні, про що було також вказано і в ухвалі від 03.12.2019 р. про забезпечення позову. Таким чином у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити повністю. Частиною дев`ятою статті 158 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 03.12.2019 р., підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed