Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

25 травня 2021 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», в якому просить суд припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстрованого у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.09.2006 року приватним нотаріусом Моісієнко В.М., реєстраційний №3761804, підстави обтяження - Договір іпотеки, ВЕВ №880683-880686, 20.09.2006, Моісієнко В.М. Приватний нотаріус Дніпродзержинського МНО, об`єкт обтяження - квартира, [ADDRESS] , та виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 20.09.2006 року, реєстраційний №3761804 про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Ухвалою судді Похваліта С.М. від 08.06.2021 року матеріали позову передано на розгляд Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю. 01.07.2021 року матеріали позову надійшли на розгляд вказаного суду. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 вересня 2006 року відповідно до кредитного договору № DZB0GK00770172, укладеного між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк", позивач отримала кредит у розмірі 46000 доларів США на придбання квартири зі строком повернення по 19.09.2021 року. Того ж дня позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири (без номеру), відповідно до якого вона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня між позивачем та ЗАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки ВЕВ 880684-880686 від 20.09.2006р., відповідно до якого позивач передав квартиру за адресою: [ADDRESS] . в іпотеку банку. Викладені обставини підтверджуються копіями кредитного договору, договору купівлі-продажу квартири, договору іпотеки. Свої зобов`язання за кредитним договором позивачка виконала достроково і повністю закрила кредит у 2011 році. На початку 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса, позивачка дізналася, що на квартиру накладено заборону на відчуження відповідно до договору іпотеки. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: щодо квартири [ADDRESS] , зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно № 3761804, дата реєстрації 20.09.2006 р., підстава обтяження - договір іпотеки, ВЕВ 880684-880686 від 20.09.2006р., реєстровий № 3018, а також зареєстрована іпотека, реєстраційний номер 3797002, дата реєстрації 28.09.2006р., яка була змінена 13.03.2007р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В., підстава зміни обтяження - договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за договорами по іпотечним кредитам, посвідчений 19.02.2007 р. за реєстровими № № 351, 352. Позивачу було рекомендовано звернутися до АТ КБ «Приватбанк». 28.04.2021 року АТ КБ «Приватбанк» видав позивачці довідку, відповідно до якої позивачка не має заборгованості за кредитним договором № DZB0GK00770172 від 20.09.2006 року. Дата закриття кредиту 25.11.2011 року. Однак, для нотаріуса цієї довідки виявилося недостатньо. Він наполягав на необхідності письмового звернення банку з вимогою про скасування заборони відчуження. Позивачка знову звернулась до банку, та 22.03.2021 року отримала письмову відповідь за № 20.1.0.0.0/7-210322/14294, відповідно до якої право вимоги за кредитним договором № DZB0GK00770172 від 20.09.2006 року відступлено банком на користь компанії Ukraine Mortgage Loan Finance №.1 PLC (Великобританія), яку було ліквідовано 03.10.2017 року. Банк наголошує, що з огляду на це він не може задовольнити вимоги позивача та вжити заходів для зняття заборони відчуження з нерухомості. Позивачу було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. Після закриття кредиту, наявність заборони на майно, яке належить позивачу є порушенням його права власності. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов, просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (арк.с. 61). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2006 року відповідно до кредитного договору № DZB0GK00770172 (арк.с. 9), укладеного між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк", позивач отримала кредит у розмірі 46000 доларів США на придбання квартири зі строком повернення по 19.09.2021 року. Того ж дня позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири (без номеру) (арк.с. 13), відповідно до якого вона придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Того ж дня між позивачем та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір іпотеки ВЕВ 880684-880686 від 20.09.2006р. (арк.с. 5-7), відповідно до якого позивач передав квартиру за адресою: [ADDRESS] . в іпотеку банку. Викладені обставини підтверджуються копіями кредитного договору, договору купівлі-продажу квартири, договору іпотеки (арк.с.5-12, 13). Позивачка стверджує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконала достроково і повністю закрила кредит у 2011 році, про що їй видали довідку банку від 28.04.2021 року. До матеріалів позову надано довідку щодо підтвердження відсутності заборгованості позивача перед відповідачем (арк.с.24). На початку 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса, де дізналася, що на квартиру накладено заборону на відчуження відповідно до договору іпотеки. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (арк.с. 25), а саме: щодо квартири [ADDRESS] , зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно № 3761804, дата реєстрації 20.09.2006 р., підстава обтяження - договір іпотеки, ВЕВ 880684-880686 від 20.09.2006р., реєстровий № 3018, а також зареєстрована іпотека, реєстраційний номер 3797002, дата реєстрації 28.09.2006р., яка була змінена 13.03.2007р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В., підстава зміни обтяження - договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за договорами по іпотечним кредитам, посвідчений 19.02.2007 р. за реєстровими №№ 351,352. Позивачу було рекомендовано звернутися до АТ КБ «Приватбанк». 28.04.2021 року АТ КБ «Приватбанк» видав позивачці довідку, відповідно до якої позивачка не має заборгованості за кредитним договором № DZB0GK00770172 від 20.09.2006 року (арк.с. 24). Дата закриття кредиту 25.11.2011 року. Однак нотаріус наполягав на необхідності письмового звернення банку з вимогою про скасування заборони відчуження. Позивачка знову звернулась до банку, та 22.03.2021 року отримала письмову відповідь за № 20.1.0.0.0/7-210322/14294 (арк.с. 16), відповідно до якої право вимоги за кредитним договором № DZB0GK00770172 від 20.09.2006 року відступлено банком на користь компанії Ukraine Mortgage Loan Finance №.1 PLC (Великобританія), яку було ліквідовано 03.10.2017 року. Банк наголошує, що з огляду на це він не може задовольнити вимоги позивача та вжити заходів для зняття заборони відчуження з нерухомості. Позивачу було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); згідно ст. 516 ч.1 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Право вимоги за кредитним договором № DZB0GK00770172 від 20.09.2006 року відступлено банком на користь компанії Ukraine Mortgage Loan Finance №.1 PLC (Великобританія) 19.02.2007 року, тобто до виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором. Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" від 28.04.2021 року (арк.с. 24) позивачка [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк". Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно статті 1082 ЦК України, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Враховуючи, що відбулось відступлення банком права вимоги за кредитним договором №DZB0GK00770172 від 20-09-2006р до компанії ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ, іпотекодержателем на час звернення позивача до суду є зазначена компанія, що відображено у реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у єдиному державному реєстрі іпотек. Відповідно суд приходить до висновку про відсутність на даний час спірних правовідносин між позивачкою та зазначеним нею відповідачем - АТ КБ "Приватбанк" щодо скасування заборони на нерухоме майно, що належить [PERSON] , накладеного на підставі Договору іпотеки, ВЕВ 880684-880686, 20.09.2006р Моісієнко В.М. приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО, та відповідно відсутність підстав для задоволення заявлених до вказаного відповідача позовних вимог. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed