Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що з 19.11.1995 року по 18.07.1997 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який в 1997 році було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку допомоги на дитину не надавав, що змусило позивача звернутися до суду. В зв'язку з цим з нього стягувалися аліменти на утримання сина до досягненням ним повноліття. 12.12.2014 року сину виповнилось 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинено. Однак син продовжує навчання, є студентом 1-го курсу денної форми навчання Інституту аеронавігації Київського Національного авіаційного університету за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр, не працює. [PERSON] зазначає, що вона не взмозі самостійно утримувати їх сина, оскільки йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки працює лікарем у міській клінічній лікарні №8 (м. Київ) та одержує заробітну плату. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір не вдається, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заву, я якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.01.1997 року Могилів-Подільським міським відділом РАГС Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого Могилів-Подільським відділом ЗАГС Вінницької області 24.07.1997 року, судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано (а.с.4) Згідно довідки МКП "ЖЕК №7" № 356 від 05.02.2014 року судом встановлено, що син зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. м. Вінниця (а.с. 8). Згідно довідки Національного авіаційного університету № 22/1856 від 30.10.2014 року судом встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту аеронавігації Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. (а.с. 10). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки встановлено, що він навчається на денній формі навчання, самостійного заробітку не має. У зв'язку з навчанням потребує витрат на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники та інше. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина на час його навчання, суд виходить з положень ст.ст. 182, 200 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що відповідач має постійне місце роботи та офіційний заробіток та вважає, що аліменти з нього слід стягнути у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно на весь період навчання сина, але не довше досягнення ним 23-річного року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved