Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом в якому просять визнати недійсним з моменту вчинення договір оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0004; договір оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0028; договір оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0029; договір оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «АГРО ФЛОР» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0030; договір оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:004:0102. Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:004:0004, який зареєстровано 23.04.2018 року державним реєстратором ХФ ДП «СЕТАМ» Сухановим Д.М.; договору оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0028, який зареєстровано 23.04.2018 року державним реєстратором ХФ ДП «СЕТАМ» Сухановим Д.М.; договору оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ«Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0029, який зареєстровано 23.04.2018 року державним реєстратором ХФ ДП «СЕТАМ» Сухановим Д.М.; договору оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:003:0030, який зареєстровано 23.04.2018 року державним реєстратором ХФ ДП «СЕТАМ» Сухановим Д.М.; договору оренди землі б/н від 10.04.2018 року, укладеного ТОВ «Агро Флор» з [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6523285500:04:004:0102, який зареєстровано 23.04.2018 року державним реєстратором ХФ ДП «СЕТАМ» Сухановим Д.М. Крім того, просять повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6523285500:04:003:0004, власнику - [PERSON] ; земельну ділянку з кадастровим номером 6523285500:04:004:0102, власнику - [PERSON] ; земельну ділянку з кадастровим номером 6523285500:04:003:0029, власнику - [PERSON] ; земельну ділянку з кадастровим номером 6523285500:04:003:0030, власнику - [PERSON] ; земельну ділянку з кадастровим номером 6523285500:04:004:0102 власнику - [PERSON] . Стягнути з відповідача на користь позивачів понесені останніми судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 33400 грн. Мотивуючи позовні вимоги позивачі вказали, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,2259 га., кадастровий номер 6523285500:04:003:0004, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №033523 від 04.09.2003 року. [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,1134 га., кадастровий номер 6523285500:04:003:0030, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 664 від 22.06.2011 року та власником земельної ділянки загальною площею 4,2805 га., кадастровий номер 6523285500:04:003:0029, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 665 від 22.06.2011 року. [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,4397 га., кадастровий номер 6523285500:04:003:0028, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 033643 від 04.09.2003 року. [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,9512 га., кадастровий номер 6523285500:04:004:0102, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 772 від 06.05.2016 року. Вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення розташовані в адміністративних межах Роздольненської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. 07.04.2018 року до позивачів, як власників вказаних земельних ділянок, звернулися [PERSON] та [PERSON] , які повідомили про те, що між ТОВ «Агро Флор» та [PERSON] (орендарем, з яким у позивачів були укладені та зареєстровані попередні договори оренди землі за вищевказаними кадастровими номерами) є домовленість про розірвання договорів на належні позивачам земельні ділянки. Надавши угоди про розірвання договорів оренди землі з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наполягли на тому, щоб позивачі відразу підписали нові, підготовлені договори оренди землі вже з ТОВ «Агро Флор». Такий поспіх був мотивований ними, як бажання якомога швидше зареєструвати нові договори. Прохання ознайомитися з умовами нових договорів [PERSON] та [PERSON] відхиляли, мотивуючи це відсутністю часу і необхідності відвідання ще багатьох власників земельних ділянок. При цьому, [PERSON] наполіг на тому, щоб позивачі взяли частину орендної плати в розмірі 1000 грн. для кожного власника і пообіцяв, що за новими договорами буде сплачуватись не менше 1500 грн. за один гектар ріллі. Більше жодних умов за новими договорами [PERSON] та [PERSON] не було розтлумачено, а зміст договорів ними приховувався. Пізніше, для того аби спробувати відкликати чи зупинити державну реєстрацію договорів оренди від 23.04.2018 року, позивач [PERSON] та [PERSON] письмово звернулись до Херсонської філії державного підприємства «СЕТАМ». При зверненні ними були заповнені картки прийому заяви від 23.04.2018 року, які прийняла посадова особа [PERSON] , яка протягом двох годин повідомила вказаним особам, що державна реєстрації договорів оренди землі укладених між ними та ТОВ «Агро Флор» вже проведено, а відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дані, які було отримано після аналізу змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчать про те, що відповідач, незважаючи та всупереч вимогам позивачів звернувся до ХФ ДП «СЕТАМ» з метою реєстрації договорів оренди землі. Позивачі зазначають, що їм невідомо на підставі яких документів було проведено державну реєстрацію вище перелічених договорів. Вони не надавали згоди на їх державну реєстрацію, не підписували жодної довіреності чи доручення на уповноваження представників ТОВ «Агро Флор» чи будь-якої іншої особи провести державну реєстрацію договорів оренди землі. З жодним із позивачів, як стороною правочину, в належній формі, відповідачем не було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору. Строк оренди, умови та порядок виплати орендної плати, проведення нормативно-грошової оцінки землі, підстави розірвання та припинення договору - визначено в договорах відповідачем в односторонньому порядку, що суперечить ч.1 ст.638 ЦК України. Крім того, відповідачем після державної реєстрації договорів оренди 23.04.2018 року, належним чином не було повідомлено позивачів і після отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію відповідно до ст.21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не надано позивачам копій таких витягів. Крім того, похилий вік позивачів (на момент підписання договорів позивачам виповнилось: [PERSON] - 69 років, [PERSON] - 72 роки, [PERSON] - 59 років та застереження з боку [PERSON] про наслідки відмови - стали підґрунтям поспішного рішення та підписанням сумнівних договорів оренди землі. У зв`язку із чим, з метою поновлення свого порушеного з боку відповідача права, позивачі звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.06.2018 року залишено позовну заяву без руху. Ухвалою судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 25.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13.03.2019 року витребувано від Державного Підприємства «Сетам» належно засвідчені копії спірних договорів оренди земельних ділянок. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.05.2019 року витребувано від державного реєстратора Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області належно засвідчені копії спірних договорів оренди земельних ділянок. Будь-яких інших процесуальних дій, які мають істотне значення для вирішення справи, судом не вчинялося. Представник позивачів, адвокат Веріковська Т.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Агро Флор» Д"яченко К.С. позовні вимоги не визнала в повному обсязі. У наданих суду поясненнях від 29.08.2019 року зазначає, що в даному випадку позивачами не доведено жодними належними та допустимими доказами факту існування обману чи вчинення відповідачем будь-яких дій, які б свідчили про умисне введення позивачів в оману щодо істотних обставин договорів та наявність умислу в діях відповідача при укладенні з ними спірних договорів оренди земельних ділянок та взагалі не зазначено в чому саме полягає їх порушене право, за захистом якого вони звернулись до суду. Крім того, після укладення договорів оренди і по теперішній час, позивачі жодного разу не звертались до відповідача з будь-якими претензіями чи вимогами. Щодо посилання позивачів на свій похилий вік, через який вони, нібито, не діяли розумно та обачливо, зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст.34 ЦК України, позивачі мають повну цивільну дієздатність, а відтак, усвідомлюють значення своїх дій і свідомо керують ними. Шляхом звернення до суду з даним позовом позивачі, фактично, намагаються в односторонньому порядку розірвати укладені договори. Також зазначає, що оскаржувані договори є типовими. Розмір орендної плати, визначений умовами договорів, є вищим ніж в середньому по регіону. Відтак, позивачі, як власники земельних паїв, що вже здавались в оренду, повністю усвідомлювали всі істотні умови договорів. Крім того, в судовому засіданні пояснила, що спірні договори оренди землі були підписані самими позивачами, однак при підписанні договорів та обговоренні їх істотних умов з позивачами був присутній [PERSON] , який діяв на підставі довіренстоі від імені "Агро Флор". При цьому пояснила, що надати таку довіренсть суду не може. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту є, зокрема, визнання правочину недійсним. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №033523 від 04.09.2003 року, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,2259 га, кадастровий номер: 6523285500:04:003:0004. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 664 від 22.06.2011 року, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,1134 га, кадастровий номер: 6523285500:04:003:0030. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 665 від 22.06.2011 року [PERSON] також є власником земельної ділянки загальною площею 4,2805 га, кадастровий номер: 6523285500:04:003:0029. [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,4397 га, кадастровий номер: 6523285500:04:003:0028, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №033643 від 04.09.2003 року. [PERSON] , яка, в свою чергу, є власником земельної ділянки загальною площею 3,9512 га, кадастровий номер: 6523285500:04:004:0102, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №772 від 06.05.2016 року. Спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення розташовані в адміністративних межах Роздольненської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною четвертою ст. 124, і ст. 125 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відносини пов`язані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі», де ст. 17 встановлено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом У відповідності до ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За правилами п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі», під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відповідно до положень ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. В силу ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а згідно ч. 5 ст. 213 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із частиною першою ст. 215 ЦК Кодексу, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст.215 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України). В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦК України). Судом встановлено, що з жодним із позивачів, як стороною правочину, відповідачем в належній формі не було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору. Строк оренди, умови та порядок виплати орендної плати, проведення нормативно-грошової оцінки землі, підстави розірвання та припинення договору - визначено в договорах відповідачем в односторонньому порядку, що суперечить ч.1 ст.638 ЦК України, де зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що навесні 2018 року, напередодні свята Пасхи, до неї приїхав [PERSON] і попросив її бути присутньою при підписанні договорів оренди земель сільськогосподарського призначення (паї) в селі Роздольне. Разом з [PERSON] вони приїжджала на машині останнього до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому у [PERSON] були при собі договори оренди між відповідачем та позивачами, які були не зшиті, не проумеровані. Так, вони під`їхали до будинку [PERSON] , якій [PERSON] розповідав про необхідність переукласти договір оренди земель (паї) з фірмою ТОВ «Агро Флор» та гарантував виплату за оренду землі. Він сказав, що попередній орендар [PERSON] відмовляється від даного (в тому числі і інших) договорів оренди та не планує виплачувати в подальшому орендну плату. [PERSON] сам договір не читала, а [PERSON] пояснював тим, що є у нього бажання якомога швидше зареєструвати нові договори та приступити до обробки земель, що більше (окрім нього) не мають інших бажаючих взяти в оренду земельні ділянки в с. Роздольне, в тому числі і пай [PERSON] [PERSON] надав [PERSON] 1000 грн. в якості компенсації за борг по оренді за договором, який укладений між [PERSON] та [PERSON] . Аналогічна ситуація була із іншими позивачами [PERSON] сам розмовляв з ними та розповідав їм про необхідність укласти договір оренди земель (паї) з фірмою ТОВ «Агро Флор» та гарантував виплату за оренду землі. [PERSON] взагалі договір не підписувала та гроші від [PERSON] не отримувала. [PERSON] , яка була допитана, за клопотанням сторін, в судовому засіанні в якості свідка, пояснила, що свою земельну ділянку передала в оренду [PERSON] . Останній за оренду заплатив лише 500 грн. один раз. Перед святом Пасхи в 2018 році до неї додому приїхав [PERSON] разом з [PERSON] та пропонували укласти договір оренди, на що вона відмовилася. Після чого [PERSON] надав їй 1000 грн., як вона зрозуміла, це були кошти в рахунок заборгованості за оренду від [PERSON] , після чого їй дали на підпис листок з прізвищами. Договір оренди землі вона не підписувала. Коли вони поїхала, вона зрозуміла, що її [PERSON] обманув та почала телефонувати останньому, однак він слухавку не взяв. З викладеного вбачається, що укладені між позивачами та відповідачем договори оренди землі б/н від 10.04.2018 року не відповідають внутрішній волі та вільному волевиявленню власників земельних ділянок, як це передбачено ст.203 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] письмово звернулись до виконуючого обов`язки старости с. Роздольне Семержія Ігоря Миколайовича з проханням допомогти їм у недопущенні державної реєстрації договорів оренди землі з ТОВ «АГРО ФЛОР». У письмовій відповіді (вих.№6-126 від 11.05.2018) на звернення [PERSON] , в.о. старости с. Роздольне [PERSON] , отриманої [PERSON] 24.05.2018 року, було повідомлено, що вирішення порушених у заяві питань не віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування та рекомендовано заявнику звернутись до суду. У письмовій відповіді (вих. №6-127 від 11.05.2018) на звернення [PERSON] , в.о. старости с. Роздольне [PERSON] , отриманої [PERSON] 26.05.2018 року, було повідомлено, що вирішення порушених у заяві питань не віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування та рекомендовано заявнику звернутись до суду. 13.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] письмово звернулись до [PERSON] щодо відмови передавати ТОВ «Агро Флор» належні їм земельні ділянки та не реєструвати підписані ними договори. Суд вважає доведеним та встановленим той факт, що істотні умови спірних договорів не обговорювались між сторонами та приховувались відповідачем, а державна реєстрація договорів була проведена всупереч заявам та вимогам позивачів, а представники відповідача ухилялися від будь-яких пояснень та коментарів. Вказані обставини, твердження та покази свідків не були спростовані стороною відповідача в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законом. Отже, вони є належними, достовірними, допустимими та достатніми. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані договори оренди землі від 10.04.2018 року, укладені між ТОВ «Агро Флор» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] є правочинами, які всупереч ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, були вчинені за відсутністю волевиявлення позивачів, поза волею та свідомістю власників земельних ділянок, а тому, в силу ч. 3 ст.215 ЦК України, такі правочини слід визнати недійсними. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що до позивачів приїжджав з метою підписання договорів оренди землі та пропонував їх укласти, [PERSON] , і даний факт підтверджено представником відповідача. А згідно договору про оренду землі орендарем являється [PERSON] Довіреность на представництво інтересів ТОВ "Агро Флор", зокрема і на укладення договорів від імені товариства, представник відповідача не надала. Тому доводи представника відповідача щодо того, що позивачі ознайомлені з умовами договору та розуміли його зміст, суд оцінює критично, оскільки пропонувала укласти договір особа, яка не є представником ТОВ "Агро Флор" та не мала повноважень діяти від імені останнього. Відповідно до ст.216 ч.1 п.2 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати вартість того, що одержано. В силу ч.ч.1,3 ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно з п.2 ч.1 ст.399 ЦК України, право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Таким чином, позовні вимоги щодо повернення позивачам належних їм земельних ділянок є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно вимог до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У відповідності до приписів п.п.1 та 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, зі змісту вище зазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про визнання недійсним договорів оренди землі є самостійною підставою для скасування записів про державну реєстрацію договорів оренди землі та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав. Так, за Конституцією України, ст. 43 ЦПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній фізичній особі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства. Кожна особа, має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч. 2 ст. 16 ЦК України) і обраний позивачем. При цьому такий захист стосується обох сторін, що беруть участь у справі. Представник позивачів також просить стягнути з ТОВ «Агро Флор» витрати на правову допомогу в сумі в сумі 33400 грн.( по 8350 грн. на кожного). Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат на правову допомогу входить до предмета доказування у справі. Відповідно до судової практики у питанні стягнення витрат на правову допомогу, заявник має довести, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Так на підтвердження своїх вомог представником позивачів надано детальний опис робіт (надання послуг) виконаний адвокатом Веріковською Т.А., додатками до договорів про надання правової допомоги, описом виконаних робіт, та квитанціями, що підтверджують витрати пов"язані з виїздом на судові засідання. Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані вимоги про стягнення витрат на правовову допомогу з відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Агро Флор» на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги представника позивачів про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування державної реєстрації договорів, повернення земельних ділянок, стягнення витрат на правову допомогу та судового збору підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved