Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка-відповідачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачки-позивачки, мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2013 року сторони уклали усну угоду купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] м. Лебедині Сумської області за 105 000 грн. з розстроченням платежів на три роки по 2 000 грн. щомісячно. При цьому, до травня 2014 року кошти повинні були сплачуватися в гривнях, а після травня - в іноземній валюті. Згідно зазначеної угоди вона стала проживати за вказаною адресою і протягом листопада 2013 року - квітня 2014 року сплатила відповідачці-позивачці 12 000 грн., проте в квітні 2014 року остання в односторонньому порядку змінила умови договору купівлі-продажу, збільшивши обумовлену вартість будинку. Тому позивачка-відповідачка відмовилася від придбання житла за підвищену ціну і стала вимагати повернення сплаченого нею авансу, на що отримала відмову, після чого звернулася до суду і просила стягнути з відповідачки-позивачки сплачені нею кошти в сумі 12 000 грн. та судові витрати. В попередньому судовому засіданні відповідачка-позивачка надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що відмовою від зазначеної угоди та послідуючими діями позивачка-відповідачка завдала їй матеріальної і моральної шкоди та звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій підтвердила факт укладення угоди купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] м. Лебедині за 105 000 грн. Проте, вона послалась на те, що в жовтні 2013 року між ними було домовлено не тільки про розстрочку цього платежу а й про те, що вартість будинку еквівалентна сумі 9 500 євро. Також булообумовлено і порядок сплати цих коштів - до травня 2014 року оплата буде здійснюватись в гривнях, а з травня 2014 року розрахунок за будинок буде проводитись по 250 євро щомісячно протягом 36 місяців. З 01.11.2013 року сім'я позивачки заселилися до житлового будинку, отримавши в користування речі домашнього вжитку. Із листопада 2013 року по квітень 2014 року позивачкою зобов'язання виконувалось належним чином, проте в квітні 2014 року вона відмовилися від угоди про купівлю житлового будинку та відмовилася звільняти житловий будинок в добровільному порядку. В зв"язку з цим чоловік відповідачки став переживати і нервувати, а коли 27.06.2014 року отримав копію позовної заяви [PERSON] про стягнення суми авансу, йому стало зле і [INFO] року він помер. Відвідавши 11.07.2014 року разом із державним виконавцем та дільничним інспектором Лебединського МРВ свій будинок по [ADDRESS] м. Лебедині відповідачка-позивачка виявила зникнення частини своїх речей, внаслідок чого нею було написано відповідну заяву до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області. Крім того, позивачкою-відповідачкою не були в повному обсязі сплачені комунальні послуги, а за період проживання її та членів її сім'ї в будинку по [ADDRESS] м. Лебедині відповідачкою-відповідачкою за інших обставин могли бути отримані доходи від квартирантів. Тому відповідачка-позивачка звернулася до суду із зустрічним позовом і просила стягнути на свою користь з позивачки-відповідачки 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку пережила внаслідок погіршення здоров"я і смерті чоловіка; 2480 грн. на відшкодування вартості зниклих без її дозволу з будинку речей; 48 грн. 47 коп. на відшкодування вартості комунальних послуг та 10 000 грн. неотриманих доходів від можливих квартирантів житла. В судовому засіданні позивачка-відповідачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, а зустрічний позов визнала частково та пояснила, що при вселенні до будинку по [ADDRESS] м. Лебедині вона дійсно отримала від відповідачки-позивачки в користування домашні речі, частина з яких - газова плита вийшла з ладу і була здана на металобрухт без дозволу власниці. Крім того, під час її проживання за вказаною адресою з господарства була викрадена швейна машина, про що вона подавала заяву в правоохоронні органи, проте не цікавилась подальшою долею цього майна та не повідомляла про крадіжку його власників. В той же час, вона пояснила, що укладена між сторонами угода не передбачала сплати завдатку, наполягла на тому, що сплачені нею 12 000 грн. є авансом та послалась на те, що в своїх стосунках з відповідачкою-позивачкою діяла згідно чинного законодавства, коли Лебединським районним судом було прийнято рішення про її виселення, вона 08.07.2014 року добровільно залишила зазначене житло, а дізнавшись, що після її виїзду в господарстві сталася крадіжка, за викликом співробітників міліції 11.07.2014 року приїхала за вказаною адресою і особисто пересвідчилась у відсутності шафи та вмивальника. На час її приїзду двері в будинку були відімкнені, хто викрав речі їй невідомо, і з яких підстав в подальшому список викраденого майна збільшився вона не знає. Зустрічний позов вона визнала в частині сплати 48 грн. 47 коп. комунальних послуг, 500 грн. на відшкодування вартості викраденої газової плити, 300 грн. на відшкодування вартості викраденої швейної машини та 80 грн. на відшкодування вартості викраденого вмивальника. В задоволенні іншої частини позовних вимог просила відмовити. Відповідачка-позивачка в судовому засіданні факт отримання 12 000 грн. підтвердила, підтримала свої заперечення проти задоволення первісних позовних вимог з тих підстав, що їй була завдана матеріальна шкода діями позивачки-відповідачки, уточнила свої зустрічні позовні вимоги і просила стягнути з останньої на свою користь вартість викрадених газової плити в розмірі 1 408 грн., швейної машини в розмірі 4 623 грн., вмивальника в розмірі 50 грн., вартість несплачених під час проживання [PERSON] комунальних послуг в розмірі 48 грн. 47 коп. та неотриманий дохід від осіб, які виявляли наміри тимчасово проживати в її будинку протягом листопада 2013 року - червня 2014 року в розмірі 10 000 грн., а всього 16 129 грн. 47 коп. Представник відповідачки-позивачки в судовому засіданні теж підтримала позовні вимоги [PERSON] а в задоволенні первісного позову просила відмовити, з тих підстав, що гроші були сплачені позивачкою-відповідачкою у рахунок належних з неї за договором купівлі-продажу платежів, а це на думку представника свідчить про те, що 12 000 грн. були завдатком, який до повернення не підлягає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що є учнями Лебединського педагогічного училища, потребують кращих умов проживання, ніж в гуртожитку і восени 2013 року шукали тимчасове житло в центральній частині м. Лебедина, а побачивши оголошення по телефону домовилися з відповідачкою-позивачкою найняти для проживання до літа 2014 року запропонований нею будинок. За проживання кожен з них згодився сплачувати щомісячно по 250 грн. і комунальні послуги. Ці умови їх влаштовували, проте в листопаді їм було відмовлено з тих підстав, що будинок продано. З паспорта та картки (а.с. 5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою-відповідачкою є [PERSON] [INFO], і/н [NUMBER]. З розписок (а.с. 6-12, 28-34, 53-59), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] в рахунок оплати за будинок по [ADDRESS] м. Лебедині сплатила 01.11.2013 року 400 грн., 22.11.2013 року 1 100 грн., 14.12.2013 року 2 400 грн., 16.01.2014 року 1 900 грн., 17.02.2014 року 2 000 грн., 12.03.2014 року 2 200 грн. Вартість будинку визначена сторонами в розмірі 105 000 грн., що відповідає 9 500 євро. Протягом листопада 2013 року - квітня 2014 року було сплачено 12 000 грн., що відповідає 800 євро. Залишок покупець зобов"язується сплатити протягом 36 місяців. З об'яв (а.с. 26 - 27, 87-88), досліджених в судовому засіданні вбачається, що в м. Лебедині було розміщено об'яви про продаж житлового будинку. З фоторграфій (а.с. 35 - 40), досліджених в судовому засіданні вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] м. Лебедині має присадибну ділянку, в ньому знаходяться меблі і речі домашнього вжитку. З свідоцтва (а.с. 42, 62), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 258. З довідок (а.с. 50 - 52), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] мав першу "Б" групу інвалідності, отримував пенсії за вислугу років та по інвалідності внаслідок загального захворювання і потребував постійного стороннього догляду. З листа (а.с. 60), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] зверталася до [PERSON] з вимогою виселитися з будинку [ADDRESS] м. Лебедина в строк до 01.05.2014 року, у зв'язку з відмовою останньої від купівлі цього будинку. З рішення (а.с. 63-64), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що Лебединським райсудом 12.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] виселено з будинку по [ADDRESS] м. Лебедині без надання іншого приміщення. З талону-повідомлення, листа та висновку (а.с. 65, 86, 99, 109), досліджених в судовому засіданні вбачається, що за заявою [PERSON] від 12.07.2014 року було проведено перевірку і ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено. З квитанцій (а.с. 66), досліджених в судовому засіданні вбачається, що борг з виплати комунальних послуг щодо житлового будинку по [ADDRESS] м. Лебедині на 23.07.2014 року складає 48 грн. 47 коп. З висновку (а.с. 77), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] необхідне оперативне лікування. З технічного паспорта (а.с. 82-84), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] м. Лебедина Сумської області, до складу якого входять житловий будинок під літ. "А", веранда під літ. "а", вхідний тамбур під літ. "а1", погріб під літ. "п/г", сарай під літ. "Б", літня кухня під літ. "Б1", огорожа "№ 1-2". З акта (а.с. 85), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що під час обстеження домогосподарства по [ADDRESS] м. Лебедині Сумської області депутатом Лебединської міської ради [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON] 31.07.2014 року було встановлено: в будинку відсутні будь-які ознаки ремонту, навпаки занедбано житлові приміщення: кіптява та павутиння на стінах та стелі. Зі слів господаря, в домі відсутні вмивальник, швейна машина "Zinger", настінний килим 2мх3м, килим з підлоги 3мх3м, що були при вселенні [PERSON] та її сім'ї; в літній кухні відсутня газова 4-х комфорна плита при наявності газової точки, яка також була при вселенні [PERSON] та її співмешканця [PERSON] Слідів зламування замків, дверей до житлового будинку,до господарчих будівель не виявлено; на господарчій ділянці діється безлад: земельна ділянка заросла бур'яном, посеред городу велика купа сміття розміром з 3мх3м, яка з'явилася протягом 8-ми місяців при перебуванні сім'ї [PERSON] на домогосподарстві за цією адресою. Відсутні насадження полуниці, квітів, а саме: кліматіса, жасмину, троянд, піонів тощо, та деяких плодових дерев, а саме: слив "Анна-шпет", "Угорка", яблунь, кущів смородини, порічок, які насаджувала та вирощувала господиня. Паркани, які огороджують домогосподарство, старі, які й були до вселення [PERSON] та її сім'ї. Нових парканів на території даного господарства немає. З актів (а.с. 97, 110-113), досліджених в судовому засіданні вбачається, що виходом державного виконавця 09.07.2014 року, 11.07.2014 року, 30.07.2014 року за адресою [ADDRESS] м. Лебедині Сумської області при примусовому виконанні виконавчого листа № 580/849/14-ц виданого Лебединським районним судом 24.06.2014 року, було встановлено, що [PERSON] відсутня, двері будинку замкнено на навісний замок. Виходом державного виконавця 17.09.2014 року за вказаною адресою було встановлено, що [PERSON] відсутня, її майна у житловому будинку немає. Приміщення боржником звільнене. З скарги, ухвали (а.с. 98,108), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] зверталася до Лебединського районного суду зі скаргою на бездіяльність щодо внесення відомостей до ЄРДР. Ухвалою Лебединського районного суду від 29.09.2014 року її скаргу було задоволено і зобов'язано слідчого Лебединського МВ УМВС України в Сумській області внести відомості відповідно до заяви [PERSON] від 12.07.2014 року про викрадення газової плити з господарства, що їй належить та знаходиться за адресою [ADDRESS] м. Лебедина, до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань. З висновку судової товарознавчої експертизи (а.с. 136-138), дослідженого в судолвому засіданні вбачається, що вартість газової плити, яка належала [PERSON] становить 1 408 грн., вартість швейної машини - 4 623 грн., вартість вмивальника - 50 грн. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що первісний та зустрічний позов обґрунтовані, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов [PERSON] підлягає до задоволення повністю, а зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що остання є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] м. Лебедина Сумської області і восени 2013 року з метою розпорядитися цим майном домовлялася передати його для тимчасового проживання студентам Лебединського педагогічного училища, а в подальшому вирішила продати і у жовтні 2013 року уклала з [PERSON] усну угоду купівлі-продажу цього будинку за 105 000 грн., що відповідало 9 500 євро з розстроченням платежів. При цьому, до травня 2014 року кошти повинні сплачуватися в гривнях, а після травня - в іноземній валюті. Згідно зазначеної угоди позивачка-відповідачка стала користуватись житлом - проживати за вказаною адресою, користуватись домашніми речами, частину яких використала на власний розсуд і комунальними послугами та протягом листопада 2013 року - квітня 2014 року сплатила відповідачці-позивачці в рахунок належних з неї за договором платежів 12 000 грн. Проте в квітні 2014 року між сторонами виник конфлік з приводу сплати залишку вартості будинку, рішенням Лебединського райсуду від 12.06.2014 року [PERSON] була виселена з зазначеного житла, а під час її виїзду, дата якого не була узгоджена між сторонами деякі речі відповідачки-позивачки були викрадені невідомими особами, внаслідок чого останній була спричинена матеріальна шкода. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін, показів свідків та з матеріалів справи. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування доходів, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Згідно вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно вимог ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Згідно ч. 1, ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою-відповідачкою було доведено те, що на підставі укладеної між сторонами усної угоди купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] в м. Лебедині нею було сплачено відповідачці-позивачці 12 000 грн., які після розірвання домовленості не були їй повернуті в добровільному порядку, так як ці обставини не тільки стверджуються поясненнями сторін та розписками про передачу і отримання коштів, а й не оспорюються відповідачкою-позивачкою. Також суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивачки- відповідачки в тій частині, що сплачені нею гроші є авансом, оскільки не було здобуто доказів досягнення сторонами при укладенні угоди купівлі-продажу згоди про те, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, в той час як в досліджених письмових доказах (а.с. 6-12, 28-34, 53-59) можливість використання переданих коштів в якості завдатку не згадується. Крім того, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідачки-позивачки в тій частині, що 12 000 грн. є завдатком, тому що на думку суду завдатком є суми, які не просто сплачується в рахунок належних з боржника платежів, а й використовуються для підтвердження зобов'язання і забезпечення його виконання, в той час як в судовому засіданні сторони пояснили, що при укладенні усного договору купівлі-продажу мали намір виконати його добровільно, в повному обсязі, проте не надали доказів того, що мали підстави для майбутнього підтвердження зобов'язання чи для забезпечення його виконання і приймали для цього які-небуть заходи, визначені чинним законодавством. Разом з тим, суд враховує, що в судовому засіданні було доведено факт користування позивачкою-відповідачкою комунальними послугами під час проживання по [ADDRESS] в м. Лебедині, факт продажу нею газової плити та факт пропажі майна після виїзду [PERSON], дата якого не була узгоджена нею з власником житла, так як ці обставини теж були підтверджені поясненнями сторін та письмовими доказами (а.с. 65, 85, 86, 99, 109) і не були оспорені в судовому засіданні. Також суд враховує, що позивачкою-відповідачкою в судовому засіданні було визнано зустрічний позов в частині сплати 48 грн. 47 коп. комунальних послуг, відшкодування вартості газової плити, швейної машини та вмивальника, проте не може взяти до уваги її доводи щодо вартості викраденого майна, так як вони об"єктивно спростовуються висновком судової товарознавчої експертизи (а.с. 136-138), з якого вбачається, що вартість газової плити, яка належала [PERSON] становить 1 408 грн., вартість швейної машини - 4 623 грн., вартість вмивальника - 50 грн. Крім того, суд вважає, що відповідачкою-позивачкою не було доведено факту неодержання доходів в контексті п. 2 ч. 2 ст. 22, ч. 4 ст. 623 ЦК України, так як хоч в судовому засіданні і було підтверджено існування осіб, які мали намір за плату користуватися будинком по [ADDRESS] м. Лебедині протягом листопада 2013 р. - червня 2014 року, проте встановлено, що вони не вселилися до будинку не внаслідок незаконних дій [PERSON], а з ініціативи самої [PERSON], яка самостійно, ще до вступу в договірні відносини з позивачкою-відповідачкою прийняла рішення як буде розпоряджуватися своїм майном - тобто не стала передавати його в платне використання квартирантам, а вирішила продати з розстрочкою платежів. Тому на думку суду в судовому засіданні не було доведено, що право відповідачки-позивачки [PERSON] на передачу будинку для використання квартирантам було порушено позивачкою-відповідачкою [PERSON] Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що і угода купівлі-продажу будинку не дійшла свого завершення не тільки внаслідок дій чи бездіяльності однієї позивачки-відповідачки, а тому що й самою власницею будинку договір його купівлі-продажу не було укладено способом, визначеним чинним законодавством та завірено і зареєстровано нележним чином. Тому суд вважає необхідним задоволити первісний позов [PERSON] повністю і стягнути на її користь 1 2000 грн., а зустрічний позов [PERSON] задоволити частково і стягнути на її користь вартість комунальних послуг, газової плити, швейної машини та вмивальника в розмірі 6 129 грн. 47 коп., виходячи з розрахунку 48, 47 + 1 408 + 4 623 + 50 = 6 129,47. В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Крім того, суд враховує, що відповідачкою-позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що вимоги за зустрічним позовом були задоволені частково і вважає, що до відшкодування [PERSON] підлягає судовий збір в сумі 92 грн. 57 коп., виходячи з розрахунку 6 129,47 х 243,60 : 16 129,47 = 92,57. Також суд враховує, що позивачкою-відповідачкою при поданні позовної заяви теж було сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що вимоги за первісним позовом були задоволені повністю і вважає, що остаточно судовий збір підлягає до відшкодування на користь [PERSON] і розмір відшкодування становить 151 грн. 03 коп., виходячи з розрахунку 243,60 - 92,57= 151,93. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial