Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлого 26 серпня 2001 року [PERSON], зазначивши, що після його смерті відкрилася спадщина на території [PERSON] сільської ради Чигиринського району. [PERSON] є власником земельної частки (паю) площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122700 та земельної частки (паю) площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122701, належала його померлій дружині [PERSON] [PERSON] протягом шести місяців після смерті дружини, прийняв спадщину, вступивши в управління і користування спадковим майном. Позивач являється спадкоємицею майна померлого згідно заповіту від 17.07.1997 року, нотаріально посвідченого секретарем Новоселицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Поскільки [PERSON] не переоформив земельну частку (пай) після смерті [PERSON], тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на неї та рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В зв"язку з цим, позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на вищевказані земельні частки (паї). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні змінив позовні вимоги, прохав виключити п. 1, п. 2 позовних вимог позивача та визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122700 належала померлому [PERSON] та земельної частки (паю) площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122701, належала [PERSON], після смерті дружини [PERSON], пояснивши, що батько позивача прийняв спадщину після смерті дружини відповідно до закону, вступивши в управління і користування спадковим майном, інші спадкоємці згідно закону чи заповіту відсутні. Позивач є спадкоємицею майна померлого [PERSON], оскільки останній за життя склав заповіт на її користь. Однак [PERSON] не встиг оформити на себе це спадкове майно, в зв"язку з чим нотаріус відмовився видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дані земельні частки (паї). Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши пояснення, в якому позов визнав повністю, згідний на задоволення позовних вимог, де прохав провести розгляд справи без участі представника [PERSON] сільської ради Чигиринського району. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 серпня 2001 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 161443, помер [PERSON], після смерті якого на території [PERSON] сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області від 17.08.2016 року № 29-28-0.3-937/15-16, на ім'я [PERSON] зареєстровано та отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122700, площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Сертифікат зареєстровано 20.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за № 815. [PERSON] як спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом прийняв спадщину у виді земельної частки (паю), загальною площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка належала спадкодавцю, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122701, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Чигиринського району від 27.11.2015 року № 657 та довідкою відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області від 17.08.2016 року № 29-28-0.3-937/15-16. Як вбачається з повідомлення відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області від 04.06.2008 року № 1903/07-02-15, запису акта про шлюб на [PERSON] та [PERSON] по с. Івківці Чигиринського району Черкаської області за 1941 рік не виявлено. Книги реєстрації актів про шлюб за 1941 рік за зазначеним населеним пунктом не збереглися. Судом встановлено, що померлий [PERSON] не встиг переоформити спадкове майно на своє імя, після померлої дружини [PERSON] Позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], як його дочка, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-УР № 242485 від 14.06.1960 року. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії І-СР 3 023446 від 28.04.1998 року, позивач одружилась, в результаті чого отримала прізвище "Мироненко". Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 002330 від 15.07.2005 року, позивач зареєструвала новий шлюб, де отримала прізвище чоловіка - "[PERSON]. Позивач, відповідно до заповіту від 17 липня 1997 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, є спадкоємцем майна померлого. Оригінали вказаних сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122700 та серії ЧР № 0122701 були втрачені, про що свідчить оголошення з цього приводу в місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 49 від 14.11.2015 року. Згідно даних нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] № 722/01-16 від 27.08.2016 року з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого 26 серпня 2001 року гр. [PERSON], зверталася [PERSON]. Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Як вбачається з постанови нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] №306/02-31 від 29.09.2015 року гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні частки (пай) площею 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району, що залишилась після смерті [PERSON], який помер 26.08.2001 року та 1,97 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах [PERSON] сільської ради Чигиринського району, що належала [PERSON], яка померла 08.05.1997 року, дружині спадкодавця, спадщину після якої він прийняв спадщину, але не оформив. Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст. 541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved