Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві, Філії 10 Приватного підприємства "НИВА-В.Ш.", Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", [PERSON] про визнання прилюдних торгів, договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсними та застосування реституції, посилаючись на те, що виконавчий напис №828, виданий 03.08.2011 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 23.07.2013 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, однак разом з тим, майно що було арештоване та реалізоване на підставі виконання вищевказаного виконавчого напису, їй не повернуто, а тому вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. В ході розгляду справи судом, за клопотанням позивача проведена заміна неналежних відповідачів, залучено до участі в справі в якості належних відповідачів Приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", [PERSON], та в якості 3-особи по справі [PERSON]. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Крім того, зазначила, що продаж напівпричепу KOGEL SN24, д.н.з. [NUMBER] через аукціон (прилюдні торги) проводився з грубим порушенням вимог законодавства, оскільки її як власника майна належним чином не повідомлено про оцінку майна та час і місце проведення аукціону, реальна ринкова вартість майна, що було реалізоване, занижена вдвічі, а тому просила суд про задоволення позову у повному обсязі. Представник Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві - Вахрушева Р.М. у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі, зазначила суду, що з боку ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві під час проведення прилюдних торгів були дотримані всі вимоги діючого законодавства, права позивача порушені не були, а тому вважала позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Представник Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» - Танащук М.В. у судовому засіданні від 06.06.2014 року заявлені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не підлягають задоволенню судом. Представник Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - Бенедюк С.С. у судовому засіданні від 06.06.2014 року проти пред'явленого позивачем позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог, в яких зазначила, що посилання позивача на порушення порядку здійснення підготовки та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого спірного майна не може бути належним доказом по справі, та окрім цього нею придбано реалізований напівпричіп у [PERSON], яким було правомірно придбано на прилюдних торгах, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог. Крім того, просила суд проводити розгляд справи у її відсутність (а.с.88-89, 90 т.2). Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про що свідчать копії листів та зворотне повідомлення про отримання поштової кореспонденції (а.с. 50, 59, 63, 215 т.1; 62, 77, 86, 109 т.2). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2011 року на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - [PERSON] звернуто стягнення на рухоме майно, а саме: напівпричіп бортовий тентовий, марки KOGEL. модель SN24, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; вантажний сідловий тягач, марка RENAULT, модель 480 MAGNUM, 2005 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER]; вантажний марки RENAULT, модель RVI, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказане майно передане в заставу ЗАТ «ПроКредит Банк» на підставі договору застави рухомого майна №3335-ДЗ1 (а.с.78-79 т.1). З письмових матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви про примусове виконання, 11.08.2011 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №828 від 03.08.2011 року (а.с. 81-82 т.1). Згідно наданої копії постанови про розшук майна боржника від 12.08.2011 року, старшим державним виконавцем Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві було оголошено у розшук вищезазначене майно, на яке було звернено стягнення за вказаним виконавчим написом, що належить боржнику ФОП [PERSON] (а.с.88-89 т.1). Як зазначила позивач у судовому засіданні, 19.04.2012 року у м.Переяслав-Хмельницький без її присутності було вилучено її напівпричіп KOGEL SN24 на підставі вищезазначеної постанови державного виконавця, про існування якої її загалом не було повідомлено. 21.04.2012 року державним виконавцем Переяслав-Хмельницького МУЮ, якому згідно постанови Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 20.04.2012 року доручено проведення опису й арешту транспортного засобу (а.с.92-93), складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого для подальшої реалізації описано і накладено арешт на напівпричіп бортовий, тентовий, марки KOGEL, модель SN24, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.96-97 т.1). Як вбачається з постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.05.2012 року, адміністративний позов [PERSON] задоволено, визнано протиправною бездіяльність ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві, що виявилась у не направленні [PERSON] копій постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2011 року та постанови про арешт майна від 12.08.2011 року у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-IV порядку та строки. В решті вимог позову відмовлено (а.с.22-25 т.1). При цьому, позивачем при зверненні з вищевказаним адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м.Києва, зазначалась вимога щодо повернення колісного транспортного засобу автомобіля напівпричіп бортовий тентовий-Е, KOGEL SN24, синього кольору, 2003 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], і відповідно Відділ ДВС Деснянського РУЮ в м.Києві був обізнаний про незгоду позивача з виконавчим написом та проведеними ними на той час виконавчими діями. Крім того, одразу після часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Окружним адміністративним судом м.Києва, позивач в липні 2012 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак не зважаючи на вищевикладені обставини, Постановою головного державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 15.06.2012 року призначено експерта ТОВ "Оціночна компанія ВЕГА" в особі [PERSON] (а.с. 101-102 т.1). Відповідно до звіту та висновку з незалежної оцінки майна ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля напівпричіп бортовий тентовий-Е, KOGEL SN24, синього кольору, 2003 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є ФОП [PERSON] станом на 10.07.2012 року становить 61.666,66 грн. (а.с.8, 9-43 т.2) Згідно з протоколом №1012733/8 від 03.10.2012 року про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ФОП [PERSON], ПП «Нива-В.Ш.» було проведено аукціон, на якому був реалізований вищезазначений предмет застави, переможцем якого визнана третя особа - [PERSON] (а.с.124-125 т.1). Разом з тим, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року (а.с.43-45 т.1) визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 03.08.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №828, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно вимог ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні (прилюдних торгах), яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з аукціону відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Необхідно також зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами аукціону правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами аукціону, то підставами для визнання аукціону недійсним є порушення встановлених законодавством правил аукціону, визначених саме Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставного майна, затвердженого Постановою КМУ від 22.12.1997 року №1448. Як вбачається з позовної заяви, однією з підстав для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів від 03.10.2012 року недійсними є як недодержання державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження", так і недодержання спеціалізованою організацією, що проводило аукціон - філією 10 ПП «Нива-В.Ш.» - встановлених законодавством правил проведення аукціону (торгів), то при вирішенні позову про визнання аукціону (прилюдних торгів) недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за №42/5 від 15.07.99 року; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, яка оспорює результати торгів. Щодо обґрунтувань позову про порушення вимог Порядку проведення реалізації арештованого майна та Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставного майна слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті. Тобто сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно п. 3.6. Порядку проведення реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 15.07.99 N 42/5 3.6. Організатор аукціону не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення аукціону розміщує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5 , зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про майно, що реалізується. Оголошення про проведення аукціону має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторного аукціону - не пізніше семи днів з моменту складання акта переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Крім того, п. 5 Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 р. N 1448 встановлено, що про час та місце проведення аукціону, початкову вартість реалізації майна організатор аукціону повідомляє заставодержателя та заставодавця в термін, установлений абзацом першим пункту 5 цього Положення. Пунктом 4 вищевказаних положень передбачено, що аукціон може бути припинено і майно знято з продажу на вимогу будь-кого з покупців або організатора аукціону у разі невиконання вимог щодо змісту інформації, передбаченої пунктом 5 цього Положення, або порушення інших правил проведення аукціону, передбачених Положенням. Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання аукціону судом недійсним. Заява до суду про визнання аукціону недійсним може бути подана будь-ким з учасників аукціону, організатором аукціону, заставодавцем або заставодержателем. Відповідачем - ПП "НИВА - В.Ш." також не доведено факт повідомлення у встановлені Положенням строки заставодателя - позивача [PERSON] про час та місце проведення аукціону. Згідно з поясненнями позивача [PERSON] про час та місце проведення аукціону та інші його обставини, вона повідомлена загалом не була. Як зазначила суду позивач та вбачається з матеріалів цивільної справи, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис, відповідно до якого на підставі Постанови №52/05-16325 від 22.11.2010 року Ст. слідчого Єзерського Д.О. про накладення арешту, було арештоване належне позивачу [PERSON] рухоме майно, в тому числі: напівпричіп бортовий тентовий, марки KOGEL. модель SN24, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; вантажний сідловий тягач, марка RENAULT, модель 480 MAGNUM, 2005 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER]; вантажний марки RENAULT, модель RVI, 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], термін дії обтяження 24.11.2015 року (а.с.12 т.1). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначений аукціон проведений з порушеннями норм чинного законодавства та має бути визнаний недійним. Як вбачається з копії Протоколу № 1012733/8 від 03.10.2012 р., що був виданий Філією 10 Приватного підприємства "Нива-В.Ш.", було проведено аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить боржнику ФОП [PERSON]. Переможцем аукціону став [PERSON], що є третьою особою по справі (а.с.124-125 т.1). Враховуючи той факт, що вимоги позивача [PERSON] про визнання недійсним аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, проведеного 03 жовтня 2012 року Філією 10 Приватного підприємства "Нива-В.Ш." в частині реалізації належного позивачу напівпричіпу бортового тентового, марки KOGEL. модель SN24, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] підлягають задоволенню, за таких обставин, суд приходить до висновку, що складений за результатами аукціону протокол за №1012733/8 від 03.10.2012 р. проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ФОП [PERSON] підлягає скасуванню судом. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача, щодо визнання договору купівлі-продажу рухомого майна на аукціоні недійсним з тих підстав, що в ході розгляду справи позивачем не було надано суду належних доказів та було встановлено, що договір купівлі продажу спірного майна на прилюдних торгах між сторонами по справі укладено не було, а вимоги щодо скасування акту продажу спірного майна з аукціону, позивачем не ставилось. Що стосується вимог позивача щодо порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом та розділом VII ЦПК України. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Згідно з вимогами ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві повернути позивачу рухоме майно та відновити її право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на момент його порушення 30.05.2013 року - автомобіля РЕНО, реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску не підлягають задоволенню судом при розгляді даного позову про визнання прилюдних торгів, договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсними та застосування реституції з тих підстав, що автомобіль РЕНО, реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску не був предметом реалізації спірного аукціону, даний транспортний засіб був арештований на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 12.08.2011 року, а відтак обраний позивачем спосіб захисту даної частини порушеного права не відповідає встановленим обставинам. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Враховуючи той факт, що на час розгляду справи, напівпричіп бортовий тентовий, марки KOGEL. модель SN24, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності відповідачу [PERSON] (а.с.53 т.2), а відтак позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві повернути позивачу рухоме майно та відновити її право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на момент його порушення 19.04.2012 року - напівпричіп бортовий тентовий, марки KOGEL. модель SN24, 2003 року випуску, не підлягають задоволенню судом, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає встановленим судом в ході розгляду справи обставинам. На підставі викладеного,

Outcome: partial