Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (далі позовна заява або позов). Позов позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.05.2004. За час спільного проживання народилася дитина [PERSON], [INFO] Шлюб виявися невдалим. Повідомила, що поки шлюб не розірвано, але разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Повідомила, що вона працює, отримує незначну заробітну плату, однак зароблених коштів не вистачає для покриття її власних потреб та потреб дитини. Відповідач зароблені кошти витрачає на власні потреби, інтересами дитини не цікавиться, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати за правову допомогу в розмірі 400 грн. Позивач в судове засідання 11.12.2015 не з'явилася, подала до суду заяву від 11.11.2015 (а.с. 28), в якій просила справу розглядати без її участі. Повідомила, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольни. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про проведення судового засідання 11.11.2015 та 11.12.2015 відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчать оригінали повідомлень про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не подавав, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Ухвалою від 11.12.2015 судом було постановлено провести заочний розгляд даної справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі від 22.05.2004, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 22.05.2005 (а.с. 3). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 4). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки виконкому Новопільської сільської ради від 10.09.2015 № 455 (а.с. 5) [PERSON] [INFO], проживає разом з [PERSON] позивачем. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду з позовом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А значить, аліменти підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідач заперечень не подав, суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров'я, матеріальним становищем має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем у позові. З аналізу матеріалів справи не вбачається наявність інших обставин, що мають істотне значення при визначенні судом розміру аліментів. З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів з дня подані позовної заяви до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] є фахівцем в галузі права, що підтверджується дипломом від 29.06.1996 (а.с. 13) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.03.2014 (а.с.\~14), згідно з якою основним видом діяльності ФО-П [PERSON] є діяльність у сфері права. А тому витрати позивача, пов'язані з оплатою наданої фахівцем правової допомоги, вважаються судовими витратами у розумінні ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 84 ЦПК України. Фактичне понесення позивачем вказаних витрат підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 39 від 17.09.2015 (а.с. 10, 19), а їх надання фахівцем на користь позивача актом прийому-передачі наданих юридичних послуг № 2 від 17.09.2015 (а.с. 10, 19). Згідно з п. 2 акту прийому-передачі наданих юридичних послуг № 2 від 17.09.2015 (а.с. 10, 19) тривалість надання фахівцем послуг склала 2 год. 20 хв. (розрахунок: 20 хв. + 2 год. = 2 год. 20 хв.), а їх загальна вартість склала 400,00 грн., які позивач у позові просить стягнути з відповідача на його користь. Таким чином, вартість однієї години надання послуг фахівцем склала 171,43 грн. (розрахунок: 400,00 грн. / 140 хв. х 60 хв. = 171,43 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено установити у 2015 році мінімальну заробітну плату:у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень... . А значить, граничний розмір витрат на правову допомогу за годину роботи особи, яка її надає, складає 487,20 грн. (розрахунок: 1 218 грн. х 40 % = 487,20 грн.). З огляду на це суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, про стягнення яких з відповідача просить позивач, не перевищує їх граничного розміру, передбаченого ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". А тому понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8\~липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір". Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А значить з огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати у справі мають бути присуджені з відповідача в дохід держави. Сума судового збору за подання позову згідно з ч. 1, пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року N\~3674-VI "Про судовий збір" складає 487,20 грн. (розрахунок: 1 218,00 грн. х 0,4 = 487,20 грн.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved