Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про поділ домоволодіння в натурі, стягнення грошової компенсації вартості частки майна та вселення. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідачі є співвласниками по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями (спорудами). Вони, як співвласники, не можуть у добровільному порядку дійти згоди про поділ майна, у зв"язку з чим вона не може повноцінно користуватися домоволодінням, внаслідок чого порушуються її права, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом, з проханням поділити будинок з господарськими будівлями (спорудами) відповідно до часток співвласників. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], діюча на підставі довіреності від 13 грудня 2014 року (а.с.180 том 3), позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити: виділити їй в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 30, 77 кв м, які складаються з: 1.5 - житлова кімната площею 16,51 кв м; 1.5* - житлова кімната площею 2, 99 кв м; 1.6 - кухня площею 6, 47 кв м; 1.7 - кухня площею 4,8 кв м, а також господарські будівлі (споруди): сарай "Б", сарай «В», погріб під частиною будинку, що становить 36/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1, як для першого співвласника; виділити [PERSON] в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 30, 23 кв м, які складаються з: 1.1 - веранда; 1.2 - коридор площею 4.3 кв м; 1.3 - кухня площею 6, 1 кв м; 1.4 - санвузол площею 4,8 кв м; 1.8 - житлова площею 15, 3 кв м; а також господарські будівлі (споруди): «Г» - вбиральня; «І» - колонака питна, що становить 33/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1, як для другого співвласника; виділити [PERSON] в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 33, 6 кв м, які складаються з: 2 - 4 - житлова площею 15,9 кв м; 2-5 - житлова площею 9, 8 кв м; 2-6 - кухня площею 7,9 кв м; а також господарські будівлі (споруди): «Е» - навіс; «ІІ» - колонака питна, що становить 31/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1, як для третього співвласника. Та за наслідками поділу стягнути з неї на користь [PERSON] дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка відсутня, в сумі 1 282 грн. 00 коп., й з неї на користь [PERSON] дійсну (ринкову) грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки, яка становить 2/100, в сумі 4 559 грн. 00 коп. В судовому засіданні відповідач [PERSON]та його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності від 04 жовтня 2013 року (а.с.241 том 3), позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову вцілому, оскільки пропоновані варіанти поділу будинку йому не прийнятні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, належним чином повідомлена ппро час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за її відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням сторін. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у її задоволенні, вказала про те, що позивачка в будинку не проживає, а тому підстав для його поділу немає. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням висновку № 6432/15-42 за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року, та висновок експерта № 10057/12-42 від 23 липня 2013 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями (спорудами). Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 1994 року [PERSON] є власником 1/3 частини вказаного будинку. Відповідно до договору дарування від 16 січня 2008 року [PERSON] прийняв в дар належну на праві власності [PERSON] 1/3 частину будинку. На підстві свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 травня 2004 року [PERSON], яка є спадкоємицею за заповітом [PERSON], набула право власності на 1/3 частину вказаного будинку. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Будинок/домоволодіння [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок 1960 року побудови «А», прибудова «а» 1960 року побудови, прибудова «а1» 1970 року побудови, житловий будинок «А1» 1962 року побудови, житловий будинок «А-ІІ пов» 2008 року побудови, погріб під част буд «Апогр» 1960 року побудови; господарські будівлі та споруди: сарай «Б» 1970 року побудови, сарай «В» 1970 року побудови, вбиральня «Г» 1984 року побудови; колонка питна «І», колонка питна «ІІ». Площа будівлі, що підлягає розподілу (без врахування приміщень, що входять в склад самовільної прибудованої прибудови), становить 94, 6 кв м Будинок одноквартирний, одноповерховий, має господарські будівлі (споруди). Наразі сторони у добровільному не можуть дійти згоди про поділ будинку відповідно до часток співвласників - 1/3, 1/3 та 1/3. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року по даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с.199-200 том 2). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року по даній справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу (а.с.24-25 том 4). Згідно з висновком № 10057/12-42 від 23 липня 2013 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, з урахуванням висновку № 6432/15-42 за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року, поділ житлового будинку [ADDRESS] по 1/3 частині кожному із співвласників (з урахуванням вихідних даних технічного паспорту на садовий будинок від 12.09.2008 року) в існуючому об»ємно-планувальному рішенні можливий з незначним відхиленням від ідеальних часток та вимог будівельних норм та правил діючих на території України. Можливі варіанти розподілу домоволодіння близької до ідеальної частки по 1/3 частині кожному, де зазначено розмір компенсації та розроблені варіанти поділу будинку з урахуванням існуючої на час проведення обстеження забудови земельної ділянки, описані в дослідницькій частині та зображені в додатках 1, 2 до висновку за двома запропонованими варіантами (а.с.235-250 том 2, а.с.1-3 том 3), (а.с.29-39 том 4). Так, найбільш прийнятний для сторін запропонований варіант розподілу садового будинку наближений до часток 1/3, 1/3 та 1/3 співвласників з зазначенням грошової компенсації, й викладено в дослідницькій частині Висновку експерта за варіантом № 1 та зазначено на схемі в додатку до Висновку (а.с.143-161 том 3, а.с.5 том 4, 29-39 том 4). Так, позивачу, як першому співвласнику, пропонується виділити в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 30, 77 кв м, які складаються з: 1.5 - житлова кімната площею 16,51 кв м; 1.5* - житлова кімната площею 2, 99 кв м; 1.6 - кухня площею 6, 47 кв м; 1.7 - кухня площею 4,8 кв м, а також господарські будівлі (споруди): сарай "Б", сарай «В», погріб під частиною будинку, що становить 36/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1, як для першого співвласника. Відповідачу [PERSON] як другому співвласнику, пропонується виділити в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 30, 23 кв м, які складаються з: 1.1 - веранда; 1.2 - коридор площею 4.3 кв м; 1.3 - кухня площею 6, 1 кв м; 1.4 - санвузол площею 4,8 кв м; 1.8 - житлова площею 15, 3 кв м; а також господарські будівлі (споруди): «Г» - вбиральня; «І» - колонака питна, що становить 33/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1. Відповідачці [PERSON] як третьому співвласнику, пропонується виділити в натурі приміщення житлового будинку [ADDRESS], площею 33, 6 кв м, які складаються з: 2 - 4 - житлова площею 15,9 кв м; 2-5 - житлова площею 9, 8 кв м; 2-6 - кухня площею 7,9 кв м; а також господарські будівлі (споруди): «Е» - навіс; «ІІ» - колонака питна, що становить 31/100 домоволодіння, згідно з висновком № 6432/15-42 експерта за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року за варіантом № 1. Тобто, частка позивача складатиме 36/100, що на 3/100 більше від ідеальної; відповідача [PERSON] - 33/100, відхилення від ідеальної частки відсутнє, проте дійсна (ринкова) грошова компенсацію складає в сумі 1 282 грн. 00 коп. на його користь; відповідачки [PERSON] - 31/110, що на 2/100 менше від ідеальної чатки, в грошовому еквіваленті ця частка має вартість 4 559 грн. 00 коп. на її користь. Й за відхилення від ідеальної частки, яка становить 3/100 домоволодіння, пропонується стягнути дійсну (ринкову) грошову компенсацію з позивачки на користь відповідача [PERSON] - 1 282 грн. 00 коп., й на користь відповідачки [PERSON] - 4 559 грн. 00 коп. В ході розгляду справи відповідач не погодився з Висновком вказаної експертизи, при цьому від проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи відмовився. За таких підстав суд приймає за основу експертне дослідчення, проведене на замовлення позивача. Судом надана правова оцінка часткових заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, оскільки докази на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Разом із цим, право співвласника на виділ частки зі спірного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов"язок іншого співвласника сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається із дійсної вартості майна на час розгляду справи. Обов"язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимогу про виділ частки, і не передбачається обов"язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставить право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників й мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Задовольняючи позовні вимоги на підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України, суд виходить із можливості виділу частки домоволодіння позивача зі спільної часткової власності згідно з висновком № 10057/12-42 від 23 липня 2013 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, з урахуванням висновку № 6432/15-42 за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 18 грудня 2015 року, та залишення цієї частки (3/100) у власності позивачки, оскільки, на думку суду, запропонований варіант найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам, зі сплатою позивачем дійсної (ринкової) грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки на користь відповідачів, яка становить 3/100 домоволодіння, [PERSON] - 1 282 грн. 00 коп./частка відхилення від ідеальної відсутня/, [PERSON] - 4 559 грн. 00 коп. /частка відхилення від ідеальної - 2/100/ (а.с.28-39 том 4, а.с. 143-161 том 3). Суд вважає, що вимоги позивача про вселення з підстав чинення їй з боку відповідачів перешкод в користуванні житловим будинком є недоведеними та безпідставними за своєю правовою природою з підстав відсутності на час розгляду справи спору й доказів. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правовою підставою вказаних вимог є положення ст. 391 ЦК України, яке визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позивач звернувся до суду з негаторним позовом, підставою для подання якого є вчинення дій, які ускладнюють здійснення власником повноважень користування та розпорядженням майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правовідношення і його наявність в момент розгляду справи по суті. Однак, будь-яких доказів вчинення протиправних дій з боку відповідачів суду не надано, більш того, позивачем в судовому засіданні визнаний й підтверджений той факт, що з 2011 року вона в будинку не проживає, наразі будь-яких дій з боку відповідачів, що порушують її право користування майном немає, й сам по собі факт існування конфлікту між сторонами щодо порядку коритування будинком не може бути доказом чинення позивачу перешкод. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав достовірності, повноти доказів, які обґрунтовують його вимоги. Оскільки позивачем не надані належні докази по справі, суд розцінює доказування позивача, як такі, що ґрунтуються на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимогипозивача в частині вимог про вселення не доведені, обставини, викладені в позовній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки вони взагалі відсутні, відтак законні підстави для задоволення позову в цій частині вимог судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частин першої, третьої статті 88 ЦПК України. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем понесені витрати в сумі 3 187 грн. 92 коп. - за проведення судової експертизи, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 381 ЦК України, з урахуванням постанови № 6-12 цс 13 Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року та правової позиції,

Outcome: partial