Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він народився [INFO] року в селі Айнтап, Масиського району, Вірменія. Приблизно на початку 1980 року, позивач разом з своїми батьками переїхав до міста Харкова, де вони навчалися та працювали до 2005 року. В 1993 році він був вимушений виїхати до Вірменії у зв'язку з призовом до збройних сил. В подальшому позивач проходив службу в збройних силах Вірменії. Після проходження служби він знов приїхав до України, в подальшому декілька разів повертався до Вірменії та знову приїжджав в Україну. З 2005 року позивач постійно мешкає в Україні, в місті Харкові. 14.09.2006 році [PERSON] було отримано картку фізичної особи-платника податків. В 2007 році позивачем було придбано житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], де він мешкає разом зі своєю дружиною та трьома дітьми. Дружина позивача [PERSON] [INFO], отримала у 2005 році посвідку [NUMBER] на постійне проживання в Україні, видана безстроково. Діти позивача: [PERSON], [INFO], навчається в Чугуївському професійному аграрному ліцеї на першому курсі; [PERSON], [INFO], навчається в Малинівській гімназії Чугуївської районної ради Харківської області в 3-Б класі; [PERSON], [INFO], відвідує Малинівський навчальний заклад (яслі - садок) з 2014 року по теперішній час. Однак, отримати інші документи, які б підтверджували факт його постійного проживання на території України до 1991 року, не має можливості, через що вимушений звернутися з даною заявою до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення, йому необхідно для подання документів на здобуття громадянства України. На судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав доводи заяви, просив задовольнити заявлені вимоги. Уповноважений представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - Коваленко Л.І., в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених вимог, просила прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з заявником [PERSON] з самого дитинства та підтвердив що той проживав з батьками в [ADDRESS] з 1990 року. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та докази, надані обґрунтування заяви, вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для подання документів на набуття громадянства України. Згідно з положеннями ст.256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 17 ЦК УСРС, в редакції 1963 року, який був чинний на час відповідних правовідносин, місцем проживанням особи визначається те місце, де вона постійно або переважно проживає, а місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п'ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. У статті 1 Закону України «Про громадянство України» вказується на те, що громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Відповідно вимог до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР; рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Так, вимогами ст. 8 Закону України «Про громадянство України», передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до вимог п. 1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (надалі - Порядок), для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Згідно з положеннями ч. 3 п. 2 Порядку, заяви з питань громадянства оформлюються, зокрема, про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім'я начальника головного управління / управління / міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи. Нормами п. 25 Порядку, встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", подає документи, передбачені підпунктами "а" - V пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Положеннями п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань Громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст.1 цього Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин заява підлягає задоволенню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved