Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

В грудні 2016 року заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини [NUMBER] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначив, що 21.06.2016 року в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Авто», на в`їзд в Україну за маршрутом м. Тирасполь м. Одеса прибув вантажний автомобіль марки «DAF XF 105.460» д.н. [NUMBER] під керуванням громадянина України [PERSON] . Прикордонним нарядом [PERSON] у встановленому порядку було виписано контрольний талон для проходження контрольних операцій в пункті пропуску. Проте, відповідач не дочекавшись відкриття шлагбауму та дозволу на заїзд в пункт пропуску, розпочав рух автомобілем та здійснив наїзд на шлагбаум, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Працівниками поліції в той же день було складено протокол за ст. 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна. Далі постановою Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Прокурор зазначив, що по вині [PERSON] в результаті ДТП військовій частині [NUMBER] було завдано матеріальних збитків пошкодженням шлагбауму, який позивачем визначено у розмірі 91361 грн. Так вказаний шлагбаум є частиною майнового комплексу «Янтар» який перебуває на балансі Білгород-Дністровського прикордонного загону військової частини [NUMBER] під інвентарним номером № 11901987. 10.10.2016 року комісійно було обстежено пошкоджений шлагбаум і складено акт визначення технічного стану № 44, яким зафіксовано пошкодження шлагбауму та поломку стріли. Розмір матеріальної шкоди, завданої в наслідок ДТП згідно висновків комісії та наданої бухгалтерської документації становить 91361,84 грн. Оскільки [PERSON] є винним в заподіянні даної шкоди, просили відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України, стягнути з нього на користь позивача завдану шкоду. (а.с.1 т.1) Відповідач - [PERSON] позов не визнав. Заперечуючи проти позову, подав до суду письмові заперечення. В яких зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем та на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 21.06.2016 року на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Авто», він як фізична особа-підприємець виконував перевезення на належному йому автомобілі «DAF XF 105.460» д.н. [NUMBER] з напівпричіпом. Вважає, що дана справа підвідомча господарському суду і має розглядатись за правилами господарського судочинства, так як сторонами у даному спорі є юридичні особи та інші суб`єкти господарювання, просив суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрити провадження у справі. Крім того, зазначив, що згідно страхового полісу серії АЕ № 8576535 та полісу добровільного комплексного страхування ризиків серії AZ6 № 430906, його цивільно-правова відповідальність застрахована в АТ «СГ «ТАС» і загальний ліміт відшкодування матеріальної шкоди становить 100000,00 грн. За таких обставин, враховуючи ліміт відшкодування страховою компанією суми матеріальних збитків та суму позовних вимог, вважає, що обов`язок відшкодування заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди повністю покладається на страхову компанію і по цим підставам просив відмовити в задоволенні позову до нього. (а.с.182 т.1) Процесуальні дії по справі. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.06.2017 року справа прийнята в провадження судді Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж.В. (а.с.43 т.1) Ухвалою суду від 19.10.2017 року відмовлено [PERSON] в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з підсудністю даного спору господарському суду. (а.с.106 т.1) Ухвалою суду від 26.01.2018 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи продовжено в режимі відеоконференцзв`язку з Хмельницьким міськрайонним судом. (а.с.152 т.1) Ухвалою суду від 15.02.2018 року по справі призначено підготовче судове засідання та вказаною ухвалою до участі у справі в якості співвідповідача було залучено - Публічне акціонерне товариство "Страхову групу "ТАС".(а.с.1160 т.1) Ухвалою суду від 10.05.2018 року витребувано із Хмельницького міськрайонного суду матеріали адміністративної справи №686/14621/16-ц. (а.с.210 т.1) Ухвалою суду від 07.05.2018 року в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати ПАТ СГ «ТАС» виключено з співвідповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою суду від 15.06.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.(а.с.254 т.1) Ухвалою суду від 25.10.2018 року до участі у справі в якості співвідповідача повторно було залучено - Публічне акціонерне товариство "Страхову групу "ТАС".(а.с.33 т.2) Ухвалою суду від 03.04.2019 року по справі призначено товарознавчу експертизу. (а.с.102 т.2) Ухвалою суду від 19.09.2019 року по справі призначено комплексну судово-технічну експертизу. (а.с.191 т.1) Ухвалою суду\~від 09.04.2021\~року,\~занесеною до\~журналу судового\~засідання,\~уточнено назву\~позивача-\~заступник військового\~прокурора Білгород-Дністровського\~гарнізону на керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в зв`язку з реформуванням військової прокуратури. (а.с.59-61, 70 т.3) В судовому засіданні представник прокуратури Немцев Є.С. та представник Білгород-Дністровського прикордонного загону Москальова М.А. підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Так [PERSON] зазначив, що вина [PERSON] беззаперечно підтверджена постановою Хмельницького міськрайонного суду, а факт заподіяння шкоди прикордонному загону підтверджений наданими суду бухгалтерськими та обліковими документами загону, на балансі якого перебував пошкоджений в результаті ДТП шлагбаум. Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що транспортний засіб [PERSON] застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група ТАС», які є також відповідачем по справі, то просив задовольнити їх позовні вимоги, стягнувши заподіяну шкоду та судові витрати на користь прикордонного загону з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Також в судовому засіданні представник військової частини Москальова М.А. (а.с. 157 т.1) просила позов прокурора в інтересах Білгород-Дністровського прикордонного загону задовольнити та стягнути заподіяні [PERSON] збитки зі страховика ПАТ «Страхова група «ТАС», в межах ліміту страхування. Зазначила також, що на проведення експертизи пошкодженого майна було надано саме шлагбаум, який було демонтовано після пошкодження з комплексу «Янтар», який перебуває на балансі прикордонного загону. Після ДТП він не придатний був для експлуатації та зберігався на складі. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Савінський О.П. також просив в позові до [PERSON] відмовити по раніше заявленим підставам. Вважає належним відповідачем по справі ПАТ «Страхову групу «ТАС». Крім цього під час розгляду справи, заперечував, що позивач в ході розгляду справи належним чином підтвердив розмір заподіяної прикордонному загону матеріальної шкоди в результаті ДТП. Так представник зазначив, що матеріалами справи не підтверджено достовірно, що саме пошкоджений [PERSON] шлагбаум на міжнародному пункті пропуску «Кучурган-Авто» був наданий експерту на дослідження, так як є розбіжності в облікових та інвентарних номерах цього комплексу та окремо шлагбаума. Ці розбіжності містяться в раніше наданих суду доказах позивачем при зверненні до суду та в доказах, які були надані прокурором під час судового розгляду справи у суді. Відповідно просив визнати неналежним доказом по справі висновок судово-технічної експертизи, яка була проведена в суді. Відповідач -\~Приватне акціонерне\~товариство «Страхова\~група «ТАС»\~позов не\~визнали.\~В наданому\~суду відзиві\~на позов,\~свою позицію\~мотивували тим,\~що позивач\~недотримався передбаченого\~законом порядку\~отримання в\~страховій компанії\~страхового відшкодування,\~який встановлений\~п.\~35.1\~ст.35\~Закону України«Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, позивач на подав заяву про виплату страхового відшкодування на протязі 30 днів від повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Також позивач не надав страховій компанії доказів заподіяння матеріальної шкоди в результаті ДТП за участю застрахованого транспортного засобу [PERSON] . Тому просили в позові до них відмовити по цим підставам. (а.с.166 т.1) По даній справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21.06.2016 року в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган - Авто», на в`їзд в Україну за маршрутом м. Тирасполь (Республіка Молдова) м. Одеса (Україна) заїхав вантажний автомобіль марки «DAF XF 105 460» д.н. [NUMBER] під керуванням громадянина України [PERSON] . [PERSON] не дочекавшись відкриття шлагбауму та дозволу на заїзд в пункт пропуску, розпочав рух автомобілем та здійснив наїзд на шлагбаум, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. 21.06.2016 року працівниками поліції було складено адміністративний протокол відносно [PERSON] за статтею 124 КУпАП (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).(а.с.241 т.1) Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні наїзду на шлагбаум в пункті пропуску «Кучурган-Авто». (а.с.10, 248 т.1) Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «DAF XF 105.460» д.н. [NUMBER] .(а.с.28,29 т.2) Крім цього [PERSON] є фізичною особою підприємцем, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних та фізичних осіб підприємців №036002 серії ААВ (а.с.60 т.1), довідкою ДПІ у м. Хмельницькому від 03.01.2013 року (а.с.61 т.1), а також товаро-транспортною накладною на перевезення вантажу (а.с.66 т.1), якою зокрема підтверджено законність його перебування в міжнародному пункті пропуску «Кучурган-Авто» на в`їзд в Україну. (а.с.67 т.1) [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», шляхом оформлення полісу №АЕ/8576535 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 02.03.2016 року по 01.03.2017 року. (а.с.63 т.1) За цим договором ліміт страхової відповідальності за спричинення майнової шкоди на одну особу склав 50000 грн. (а.с.52, т.2, а.с.64 т.1) 23.06.2016 року згідно наданої суду копії повідомлення з реєстраційним номером 003912/25/2016/с [PERSON] в порядку ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив АТ «СГ «ТАС» про вчинення ним ДТП 21.06.2016 року. (а.с.68 т.1) Відповідно, обґрунтовуючи розмір завданих в результаті пошкодження шлагбауму збитків, позивачем надано по справі наступні докази. Так відповідно до даних Акту технічного стану №28 від 22.06.2016 року, складеного комісією Білгород-Дністровського прикордонного загону, після ДТП даному акті було зафіксовано технічний стан комплексу контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів «Янтар», встановленого на п/п «Кучурган» інвентарний номер №11901987 на час вчинення ДТП і встановлено непридатність для використання у службі пошкодженого шлагбауму цього комплексу та списання його на склад. Підтверджено наявність зовнішніх механічних пошкоджень від фізичного впливу (удару транспортного засобу по корпусу), маються несправності механізму руху та електроживлення, поламана стріла. Відповідно до даного акту в комплектації даного комплексу «Янтар» дійсно наявний шлагбаум вартістю 91361,84 грн, який не облікований під індивідуальним інвентарним номером. (а.с.232 т.1) Також суду надано акт №25 від 14.05.2016 року огляду технічного стану комплексу контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів «Янтар», тобто до вчинення [PERSON] вказаного ДТП і згідно даних до ДТП, даний комплекс не містив будь-яких пошкоджень. (а.с.234 т.1) 10.10.2016 року комісією [INFO] обстежено згідно даних акту технічного стану №44 - шлагбаум (комплекс «Янтар» інв. № 11901987), яким встановлено фактичний стан комплектуючих складових шлагбауму, підтверджено наявність зовнішніх механічних пошкоджень від фізичного впливу (удару транспортного засобу по корпусу), підтверджено несправності механізму руху та електроживлення, поламана стріла, прийнято рішення щодо його зберігання на складі та списання з обліків прикордонного загону. (а.с.5 т.1) Згідно первинних бухгалтерських документів вартість шлагбауму в складі комплексу «Янтар», становить 91361,84 грн, що підтверджується спільним актом № 33, складеним між Державною прикордонною службою України та Департаментом енергетики США щодо передачі майна спільного проекту Департаменту енергетики США та Державної прикордонної служби України в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Кучурган» від 22.07.2015 року, актом прийому № 60 від 24.10.2015 року, згідно якого переданий комплекс «Янтар» прийнято на баланс [INFO] , актом приймання-здання реконструйованих та модернізованих об`єктів від 30.10.2015 року.(а.с.8-20 т.1) Відповідно до висновку судово-технічної експертизи від 21.07.2020 року за №28541/19-54/30638/19-46, яка була проведена в ході судового розгляду справи експертами під час обстеження наданого їм позивачем шлагбауму Nice Wile 4 інв. № 1166024338, розмір матеріального збитку, завданого в результаті ДТП 21.06.2016 року за участю вантажного автомобіля марки «DAF\~XF\~105.460»\~д.н.\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті пошкодження шлагбауму, розташованого в міжнародному пункті пропуску «Кучурган-Авто», балансоутримувачем якого є Білгород-Дністровський прикордонний загін складає 19398,91 грн. Також експерти зазначили, що технічні характеристики елементів електричної установки пошкодженого шлагбаума, який був наданий для проведення дослідження, у тому стані, якому вони перебували на момент його огляду експертами, не дозволяють, без проведення їх відновлення та відповідного ремонту шлагбаума в цілому, використовувати за цільовим призначенням. Причиною зміни режиму роботи електроустановки шлагбаума, у тому числі його елементів, є його механічні пошкодження. (а.с.204 т.2) Суд вважає, що даний висновок експертизи є належним доказом по даній цивільній справі. Доводи представника відповідача [PERSON] , що висновок експертизи є неналежним доказом зводяться до того, що експертам для дослідження був наданий інший шлагбаум, ніж той, який стояв на пункті пропуску «КучурганАвто», коли відбулося ДТП. Про це на думку представника свідчить той факт, що інвентарний номер шлагбаума, наданого на дослідження експертам, не співпадає з інвентарним номером шлагбауму, який був обстежений після ДТП комісією Білгород-Дністровського прикордонного загону згідно актів від 10.10.2016 року . Між тим судом встановлено, що на балансі Білгород-Дністровського прикордонного загону з 24.10.2015 року перебував комплекс - система виявлення радіоактивних матеріалів «Янтар У-1А» під інв. № 11901997 вартістю 5078272,934 грн. (а.с.20 т.1) Відповідно до специфікації, наданої позивачем, до складу цього комплексу входили комплектуючі складові, в тому числі шлагбаум вартістю 91361,84 грн. Як вбачається з наданих позивачем документів, комплектуючі складові комплексу «Янтар» не містили окремих інвентарних номерів, а рахувались на обліку як єдиний комплекс під одним інвентарним номером 11901987. (а.с.19 т.1). Відповідно даний шлагбаум після пошкодження та списання його на склад був облікований під самостійним інвентарним номером як шлагбаум Nice Wile 4 інв. № 1166024338, що підтверджується інвентарною карткою №31079. (а.с.63 т.3) У відповідності до клопотання експерта №28541/19-54 про надання матеріалів, необхідних для експертизи до інституту від [INFO] було направлено копії документів та зазначено, що шлагбаум доставлено до військової частини ДПС України за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту №105 технічного стану шлагбаум (комплекс «Янтар» інв.№1191997) було вказано механічні пошкодження шлагбаума - несправність механізмів руху та електроживлення, поломка стріли. Як пояснив в судовому засіданні допитаний по справі експерт [PERSON] назва шлагбауму вказана Nice Wile 4, рік випуску 18.04.2014 року, згідно заводського маркування на шлагбаумі, що також підтверджено фототаблицею до експертного висновку (а.с.216 т.2). Дійсно шлагбаум був доставлений їм з Білгород-Дністровського прикордонного загону та був ними оглянутий в м.Києві. Підтвердив наявні пошкодження шлагбауму та правильність проведння розрахунку, в тому числі застосування курсу валют при визначенні розміру шкоди. Суд, давши оцінку заявленим позовним вимогам, заслухавши пояснення сторін, допитавши експерта, прийшов до висновку про часткове задоволення позову прокурора виходячи з наступного. Згідно зі ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Ці повноваження прокурора закріплені також ст. 45 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (мотивувальна частина рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № З-рп/99). Так згідно ст. 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» майно, закріплене за військовими частинами та установами Державної прикордонної служби України, є державною власністю та належить їй на праві оперативного управління. Згідно ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», який розповсюджує дію і на Державну прикордонну службу України, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України на праві оперативного управління. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо Так суд, ознайомившись з предметом даного спору, прийшов до висновку, що пред`явлення прокурором даної позовної заяви в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини [NUMBER] [INFO] викликано винятково захистом порушених прав держави. Так вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справах про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому при розгляді даної справи у суді обставина, що мало місце порушення, подія, місце, що винний [PERSON] у вчиненні адмінправопорушення за участю керованого ним транспортного засобу 21.06.2016 року повторному доказуванню не підлягають. Згідно даної постанови [PERSON] 21.06.2016 року вчинив наїзд на шлагбаум ВПС «Кучурган-Авто», а тому даною постановою підтверджено наявність самої події правопорушення, підтверджено винуватість [PERSON] в порушенні ПДР та пошкодженні майна на міжнародному пункті пропуску «Кучурган-Авто» 21.06.2016 року. Щодо розміру заподіяної шкоди, то в даному випадку суд вважає, що наданими по справі доказами позивачем підтверджено факт пошкодження майна прикордонного загону - шлагбауму комплексу контролю за переміщенням радіоактивних речовин та ядерних матеріалів «Янтар», встановленого на п/п «Кучурган-Авто» інв. №11901987, а тому підтверджено факт заподіяння збитків від неправомірних дій [PERSON] . Далі, визначаючи розмір заподіяної шкоди суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком авто-товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Визначаючи розмір заподіяних збитків суд приймає до уваги висновок судово-технічної експертизи від 21.07.2020 року за №28541/19-54/30638/19-46, яка була проведена в суді на підставі ухвали суду і якою розмір заподіяних позивачеві збитків складає 19398,91 грн. Тому суд вважає, частково необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів суми збитків заподіяних від неправомірних дій [PERSON] в розмірі балансової вартості шлагбауму в сумі 91361 грн, так як висновком експертизи дана сума збитків не підтверджена, а відтак позов прокурора підлягає частковому задоволенню в сумі 19398, 91 грн. Далі, позивач просив стягнути заподіяні в результаті ДТП матеріальні збитки за участю автомобіля [PERSON] з залученої до участі у справі після звернення їх до суду з позовом до [PERSON] - Публічного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС». Відповідно, в ході судового розгляду було встановлено, що транспортний засіб [PERSON] - автомобіль марки «DAF XF 105.460» д.н. [NUMBER] .(а.с.28,29 т.2) на момент ДТП був застрахований в ПАТ «Страхова група «ТАС». Згідно з ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Між тим, згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-15( далі -Закон № 1961-IV)\~від 01.07.2004 року страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-15 від 01.07.2004 року, при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Отже, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 Цивільного кодексу України\~підстав. (Постанова ВС від 04.03.2021 справа №910/4720/20) Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦПК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач правомірно заявив вимоги до страховика, а оскільки суд вважає, що задоволенню підлягає позов прокурора частково в сумі 19398,31 грн, то відповідно для відшкодування цих збитків достатньо страхової виплати і підстав для задоволення позову до [PERSON] на підставі ст.1194 ЦПК не має. Щодо заперечень ПАТ «Страхова група ТАС» по суті заявлених до них позовних вимог в зв`язку з порушення порядку отримання страхового відшкодування, то суд вважає, що вони не обґрунтовані і позов до страхової компанії належить задовольнити з огляду на таке. Право на звернення до суду закріплено у\~Конституції України\~і на час звернення позивача із позовом відповідно до\~статті 124 Конституції України\~ юрисдикція судів поширювалася на всі правовідносини, що виникали у державі. На час розгляду справи були внесені зміни до\~статті 124 Конституції України\~та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Тобто, якщо на час звернення з позовом не було будь-яких обмежень для такого звернення, то з набранням чинності змін до\~Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним\~Законом № 1961-IV. У пункті 33.1.4\~статті 33 Закону № 1961-IV\~передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4\~статті 37 Закону № 1961-IV\~підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - \~\~навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; -\~неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4\~статті 37 Закону № 1961-IV\~строк є присічним і поновленню не підлягає. Із аналізу наведених норм спеціального\~Закону\~№ 1961-IV\~можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування\~\~передбачені у\~статті 37\~Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим у\~Законі\~№ 1961-IV\~прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті вказаних обставин справи Велика Палата ВС, розглядаючи аналогічний спір в постанові від 11.12.2019 року по справі №№ 465/4287/15 зробила висновок, що у\~Законі № 1961-IV\~не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному\~статтею 35\~Закону №\~1961-IV чи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми\~Закону\~№ 1961-IV\~не містять. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до\~статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування п.35.1 статті 35). Так згідно матеріалів справи, встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 21.06.2016 року, а позов прокурора до суду подано в 09.12.2016 року, тобто в межах установленого законом річного строку. Відтак, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено обов`язку потерпілого звернутися попередньо до страховика, а не звернення до страховика не позбавляє права позивача звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування, то по цій підставі не може бути відмовлено в задоволенні заявленого по справі позову. Підсумовуючи вищевикладене суд, вважає, що позов прокурора в інтересах Адміністрації ї ДПСУ та [INFO] (військової частини [NUMBER] ) підлягає задоволенню частково, і відповідно з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь Білгород-Дністровського прикордонного загону в рахунок відшкодування заподіяних матеріальних збитків належить стягнути 19398,91 грн. При цьому в позові до [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити. Крім цього, по справі за проведення експертизи Білгород-Дністровським прикордонним загоном понесені витрати по проведенню судово-технічної експертизи від 21.07.2020 року за №28541/19-54/30638/19-46 в розмірі 21980,00 грн та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн, які також належить стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» на користь позивача. На\~підставі викладеного\~та

Outcome: partial