Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що між [PERSON] та Таврійським державним агротехнологічним університетом був укладений Договір № 20 від 23.08.2011 року про навчання фахівця за ОКР "бакалавр". Згідно з п.1.1 Договору, позивач, як виконавець Договору, брав на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідачки, як замовника, прийняти на навчання [PERSON] за обраною спеціальністю "6.030504 - Економіка підприємства" за заочною формою навчання і гарантував підготовку фахівця за ОКР "бакалавр", а відповідачка повинна була сплачувати своєчасно вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 4.1 та 4.2 Договору. Наказом №161-3 від 31.01.2014 року [PERSON] було відраховано з університету, за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Згідно з Положенням «Про порядок проведення, відрахування та поновлення студентів у Таврійському державному агротехнологічному університеті», боржник повинен ліквідувати заборгованість протягом 3-х місяців з дати відрахування, тобто, до 31.04.2014 року. 08.04.2014 року позивачем на адресу відповідачки було направлено претензію з повідомленням щодо заборгованості та наслідків несплати за навчання. На теперішній час відповідачка не відреагувала на претензію жодним чином. Станом на 03.06.2016 pоку, заборгованість відповідачки за вищезгаданим Договором складає 2250.00 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят грн. 00коп) Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Таврійського державного агротехнологічного університету заборгованість у розмірі 2250,00 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але у позовній заяві просить суд розглянути справу у його відсутності. Також представник просить суд стягнути з відповідачки витрати на оголошення у пресі про виклик відповідачки в судове засідання. В судове засідання відповідачка неодноразово не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, між [PERSON] та Таврійським державним агротехнологічним університетом був укладений Договір № 20 від 23.08.2011 року про навчання фахівця за ОКР "бакалавр", копія якого є в справі. Наказом №124-ННІ ЗДО від 12.08.2011 року ректора Таврійського державного агротехнологічного університету, копія якого є в справі, [PERSON] зараховано з 01.09.2011 року студенткою першого курсу. Згідно з п.1.1 Договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідачки, як замовника, прийняти на навчання [PERSON] за обраною спеціальністю "6.030504 - Економіка підприємства" за заочною формою навчання і гарантував підготовку фахівця за ОКР "бакалавр", а відповідачка зобовязалася сплачувати вчасно вартість навчальних витрат у розмірі, визначеному в пунктах 4.1 та 4.2 Договору. Сторони зобовязані виконувати умови договору, що передбачено ст.526 ЦК України, відповідно до якої, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та ст.629 ЦК України, згідно якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання за цією угодою припиняється виконанням, проведеним належним чином. Угоду, яка є предметом даного спору, на даний час не визнано недійсною, не розірвано……, вона має законну силу, а тому, відповідно до вимог ст.629 ЦК України, є обовязковою для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконував, а відповідачка ні, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наказом №161-3 від 31.01.2014 року, копія якого є в справі, [PERSON] було відраховано з Таврійського державного агротехнологічного університету, за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Як вбачається з довідки, яка є у справі, станом на 03.06.2016 pоку заборгованість [PERSON] за вищевказаним Договором складає 2250 грн., яка до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Таврійського державного агротехнологічного університету заборгованість за Договором № 20 від 23.08.2011 року, укладеним між [PERSON] та Таврійським державним агротехнологічним університетом, в сумі 2250 гривень. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик в судове засідання в сумі 330 грн., згідно платіжного доручення та рахунку-фактури, які є в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved