Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до відповідача з позовом про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, інвалід війни II групи [PERSON] був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. Згідно з вимогами Закону України "Про гуманітарну допомогу" та Закону України "Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів", [PERSON], мав право на отримання через органи соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу, автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб. см. 26.01.2005 [PERSON] (Литва) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль "АUDI" А4, тип М 1 АА, ідентифікаційний № [NUMBER], для передачі його інваліду [PERSON]. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 07.04.2005 № 26/ГД-10578, автомобіль марки "АUDI" А 4, 1996 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1595 см.куб.,н., бензиновий, визнаний гуманітарною допомогою. 11.05.2005 [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 11.05.2005 року. Після митного оформлення автомобіль марки "АUDI" А 4, 1996 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON], з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління від 31.01.2005 № 3-6 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його онукові - [PERSON]. 10.02.2014 управлінням соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації направлено лист - повідомлення на адресу Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, що [PERSON], помер [INFO] року. Абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, після смерті інваліда, дитини - інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини - інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої дирекції. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому - шостому пункту 16 цього Порядку в яких зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: - мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; - був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; - не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Якщо інвалід, дитина - інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини - інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абз. 12 п. 16 цього Порядку, яким передбачено, що автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини - інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. [PERSON], звертався із заявою 22.07.2008 до Головного управління щодо переоформлення автомобіля. 22.07.2008 Головним управлінням надано відповідь [PERSON], щодо неможливості залишення автомобіля у сім'ї, оскільки немає підстав відповідно до даного Порядку. 06.06.2008 та 15.02.2014 управлінням соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації направлено листи члену сім'ї померлого інваліда, якому надано право керування автомобілем, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль "АUDI" А 4. 22.10.2014 року Департаментом було повторно надіслано повідомлення [PERSON], про повернення автомобіля, але автомобіль не повернуто. Враховуючи те, що членом сім'ї автомобіль добровільно, у відповідності із наведеною нормою підзаконного акту до Департаменту не повернуто, ним порушено вимоги ст. 3 Закону України "Про гуманітарну допомогу", згідно з якою отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив суд в позові відмовити в зв'язку із спливом терміну позовної давності. . Представник управління ДАІ УМВС України не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності Представник Черкаської митниці в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, встановив наступні правовідносини: дійсно відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, інвалід війни II групи [PERSON] був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. Згідно з вимогами Закону України "Про гуманітарну допомогу" та Закону України "Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів", [PERSON], мав право на отримання через органи соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу, автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб. см. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 07.04.2005 № 26/ГД-10578, автомобіль марки "АUDI" А 4, 1996 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1595 см.куб.,н., бензиновий, визнаний гуманітарною допомогою. 11.05.2005 [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 11.05.2005 року. Після митного оформлення автомобіль марки "АUDI" А 4, 1996 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON], з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління від 31.01.2005 № 3-6 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його онукові - [PERSON]. 10.02.2014 управлінням соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації направлено лист - повідомлення на адресу Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, що [PERSON], помер [INFO] року. Абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, після смерті інваліда, дитини - інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини - інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Згідно ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з якими дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. На момент смерті [PERSON], якому автомобіль був наданий як гуманітарна допомога, тобто на момент виникнення спірних правовідносин та заявлення вимог про повернення спірного автомобіля, діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що набув чинності 9 серпня 2006 року. Згідно з п. 41 вказаного Порядку ( в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) головним управлінням праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається у порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Отже, після смерті інваліда [PERSON], отриманий ним автомобіль "АUDI" А 4, 1996 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1595 см.куб.,н., бензиновий, в якості гуманітарної допомоги, підлягав поверненню Головному управлінню соціального захисту населення Черкаськоїї обласної державної адміністрації. Проте, суд вважає що заслуговують на увагу доводи представника відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності щодо пред"явлення до відповідача позову про повернення спірного автомобіля, враховуючи наступне: у відповідності до приписів ст.ст. 257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а початок її перебігу починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з правилами ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і її сплив є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що позов до відповідача було пред"явлено 03.02.2015 року року (а.с.1-3). Проте, судом встановлено, що [PERSON], звертався із заявою 22.07.2008 до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (на даний час Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації) щодо переоформлення автомобіля. 22.07.2008 Головним управлінням надано відповідь [PERSON], щодо неможливості залишення автомобіля у сім'ї, оскільки немає підстав відповідно до даного Порядку. Також судом встановлено, що 06.06.2008 та 15.02.2014 управлінням соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації направлено листи члену сім'ї померлого інваліда, якому надано право керування автомобілем, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль "АUDI" А 4.(а.с.23,24). 22.10.2014 року Департаментом було повторно надіслано повідомлення [PERSON], про повернення автомобіля (а.с.11), тобто позивач знав про дату смерті [PERSON] і право пред"явлення до відповідача позову про повернення автомобіля виникло в управління в день смерті [PERSON] [INFO] р..Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що даний позов пред"явлено після спливу строку позовної давності. Представник відповідача в судовому засіданні, у відповідності до приписів ст.267 ЦК України, просить застосувати наслідки пропуску такого строку, а тому, оскільки позивачем не надано доказів поважності його пропуску, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed