Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором.В позові вказано, що 03.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1794 pv 16-06, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 26730 доларів США в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності, з оплатою за процентними ставками, встановленими цим договором. Відповідач зобов'язався повернути кредитні ресурси повністю до 03.11.2012 року зі сплатою щомісячного платежу у розмірі 371,25 доларів США, у складі якого сплачуються 11 відсотків річних за користування кредитом. Також відповідач зобов'язався сплачувати щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі40,10 доларів США. Проте, Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 03.07.2015 року мав заборгованість за кредитним договором4162597,75 грн., яку позивач просив стягнути. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 03.11.2006 року між ТОВ Банк ,,Фінанси та Кредит"та відповідачем укладено кредитний договір № 1794 pv 16-06, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 26730 доларів США. Відповідач зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 03.11.2012 року. У відповідності до п.2.3 кредитного договору кредит було видано для придбання автомобіля MAZDA 6 2,01. Відповідач зобов'язався щомісячно в термін з ,,1" до ,,10" числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного платежу, розмір якого становить 371,25 доларів США. Згідно п.4.1 кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за процентною ставкою 11 % річних. Також відповідно до п. 4.7 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 40,10доларів США. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В п.6.1 кредитного договору визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочки, а згідно п.6.2 кредитного договору за не надання позичальником банку у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язок надання яких передбачений цим кредитним договором, а також за неповідомлення позичальником банку про факти, зазначені у п. 5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Станом на 03.07.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4162597,75 грн., яка складається з наступного: 25753,17 доларів США, що становить 541115,31 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу кредиту, 23255,04 доларів США, що становить 488625,60 грн. - прострочена заборгованість по відсотках, 19778,51 грн. - прострочена заборгованість по щомісячній комісії,3113078,33 грн. - пеня. Відповідачем будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, суду не надано. Згідно зст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст.526 ЦК України зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved