Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

21 травня 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна"звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позову позивач посилався на те, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 2336246 від 09 січня 2017 року у ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна"було застраховано автомобіль "ВАЗ 21083", [NUMBER] . 06 жовтня 2017 року в м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням відповідача [PERSON] , та транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 1224 КУпАП. Позивачем потерпілій стороні було виплачено страхове відшкодування у розмірі 51 966,31 грн. (різниця між ринковою вартістю автомобіля "Mercedes-Benz", д/н [NUMBER] у розмірі 82 210,17 грн. та вартістю його відновлювального ремонту у розмірі 195 278,86 грн.), оскільки автомобіль був фізично знищений. Позивач звертався на адресу відповідача із вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка була залишена без задоволення. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 966,31 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року було відкрите провадження у справі з призначенням її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 41-42). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 47). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 09 січня 2017 року між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 2336246, відповідно до якого в період з 10 січня 2017 року по 09 січня 2018 року включно забезпечувалась цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем "ВАЗ 21083", [NUMBER] (а.с. 6). 06 жовтня 2017 року о 16:00 годині у місті Дніпро в районі будинку № 42 по вул. Каруни водій [PERSON] , керуючи автомобілем "ВАЗ 2108", н.з. [NUMBER] , став учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем "Mercedes-Benz", н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , але місце пригоди залишив та до поліції про порожньо-транспортну пригоду не повідомив. 17 січня 2018 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" Червонець Л. О., як власнику пошкодженого автомобіля "Mercedes-Benz", н.з. [NUMBER] , за його заявою та на підставі страхового акту було виплачено страхове відшкодування в сумі 51 966,86 грн.(а.с. 8-31). У позовні заяві позивач посилається на те, що 06 жовтня 2017 року в місті Дніпро з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "ВАЗ 2108", н.з. [NUMBER] , та "Mercedes-Benz", н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. А також на те, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, статтею 80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В той же час, позивачем не надано до позовної заяви постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року, якою [PERSON] нібито визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а надано лише постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 1224 КУпАП. Тобто, позивач не надав належних, достатніх, належних та допустимих доказів наявності провини [PERSON] , у скоєнні ДТП, що сталася 06 жовтня 2017 року о о 16:00 годині у місті Дніпро в районі будинку № 42 по вул. Каруни за участю автомобіля "ВАЗ 2108", н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mercedes-Benz", н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові, не обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed