Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Щедра Нива" про визнання недійсною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,2382 га., кадастровий номер 0524883100:02:001:0171, строком на 10 років. В подальшому, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що на підставі рішення державного реєстратора було здійснено державну реєстрацію Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди вищезазначеної земельної ділянки. З огляду на те, що Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки вона не підписувала [PERSON] просила визнати вказану Додаткову угоду недійсною, а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою суду від 18.09.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 29.10.2018 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника позивача. Ухвалою суду від 13.03.2019 року до участі у справі в якості позивача залучено правонаступника позивача [PERSON] . Ухвалою від 09.04.2019 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою від 05.09.2019 року провадження у справі відновлено. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності позивача, пред`явлений позов просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, проти пред`явленого позову заперечує. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 722730 (копія на а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , являється власником земельної ділянки, площею 3,2382 га., кадастровий номер 0524883100:02:001:0171 (а.с. 35, 52-56). 02 лютого 2008 року між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" було укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого [PERSON] передала в оренду ТОВ "Щедра Нива" належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 3,2382 га., кадастровий номер 0524883100:02:001:0171, що розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Даний договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.10.2009 року за № 040905400086 (а.с. 25-26). З Додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.02.2008 року (а.с. 27-28), факт укладення якої заперечується позивачем, вбачається, що 22.08.2016 року між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" було укладено Додаткову угоду якою внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 02.02.2008 року, зокрема продовжено строк дії договору до 31.12.2026 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 128988832 від 26.06.2018 року (копія на а.с. 8) встановлено, що державним реєстратором було проведено реєстрацію додаткової угоди про внесення змін до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Статтями 626, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). З висновку експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України № 176 від 20.08.2019 року (а.с. 134-140) встановлено, що підпис в графі "орендодавець" додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 22.08.2016 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спірна додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі була укладена без волевиявлення [PERSON] , а тому є недійсною на підставі ч. 3 ст. 203. ч. 1 ст. 215 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно із п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги № 21 від 25.06.2018 року, ордер серії ВН № 089424 від 27.03.2019 року, розрахунок витрат від 09.10.2019 року, а також квитанцію б/н від 09.03.2019 року на суму 6000 грн., що є належними доказами отриманої правової допомоги та підставою для задоволення вимоги про стягнення даної суми витрат з відповідача. З відповідного рахунку Вінницького НДЕКЦ МВС України від б/д № 176, а також квитанції № 44 від 09.08.2019 року встановлено, що у зв`язку із проведенням у справі судової почеркознавчої експертизи позивачем понесено витрати у розмірі 2250,24 грн., а тому дані витрати також підлягають стягненню з відповідача. Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що загальна сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 8250,24 грн (6000+2250,42=8250,24). Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved