Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Заявник просить встановити факт про те, що: реєстраційне посвідчення Івано-Франківського ОБТІ від 28 березня 1980 року, в якому вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві власності та записано в реєстрову книгу за №871 (книга №3), договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності [PERSON], посвідченого Долинською державною нотаріальною конторою 04 лютого 1967 року, реєстр №292, акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] від 05 лютого 1980 року, рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 лютого 1980 року за № 72 про затвердження акта про закінчення будівництва, і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] від 05 лютого 1980 року належить йому, [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви вказав, що йому на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням Івано-Франківського ОБТІ від 28 березня 1980 року, з якого вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за ним на праві особистої власності та записано в реєстрову книгу за №871 (книга №3) 28.03.1980 року. Однак в реєстраційному посвідченні, а також в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Долинською державною нотаріальною конторою 04 лютого 1967 року, реєстр №292, в акті про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 05 лютого 1980 року, в рішенні виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 лютого 1980 року за №72, на підставі яких видане реєстраційне посвідчення, неправильно вказане його ім"я замість імені «[PERSON]» помилково записано ім"я «[PERSON]». Ім»я в реєстраційному посвідченні, також в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Долинською державною нотаріальною конторою 04 лютого 1967 року, реєстр №292, в акті про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 05 лютого 1980 року, в рішенні виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 лютого 1980 року за №72, не відповідає його імені «[PERSON]», зазначеному в паспорті, та в свідоцтві про народження. У зв'язку з такою неточністю у відділі Реєстраційної служби він не може отримати витяг з реєстру права власності на належне йому нерухоме майно. Таким чином, встановлення даного юридичного факту необхідно для впорядкування правовстановлюючих документів на належне йому на праві власності нерухоме майно та отримання витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно. З викладених підстав він змушений звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримав, просив їх задовольнити. Представник Долинської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти встановлення факту належності [PERSON], [INFO], вказаних у заяві документів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З даних копії реєстраційного посвідчення Івано-Франківського ОБТІ від 28 березня 1980 року, встановлено, що житловий будинок з приналежними до нього надвірними службовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві власності та записано в реєстрову книгу за №871 (книга №3). З даних світлокопії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від 1 до 5 включно вбачається, що [PERSON] виділено земельну ділянку загальною площею 600 кв.м, який посвідченого Долинською державною нотаріальною конторою 04 лютого 1967 року за реєстровим №292. Акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 05 лютого 1980 року також видано на [PERSON]. Відповідно до копії рішення №72 виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 лютого 1980 року [PERSON] затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 05 лютого 1980 року. Про те, що вищевказані документи належать [PERSON], свідчить наступне. З даних свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.03.1987 року, актовий запис за №4 та паспорта [NUMBER], виданого 15.10.1999 року Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, вбачається про те, що ім"я [PERSON] зазначено "[PERSON]". Окрім цього, у згаданому паспорті міститься відмітка про місце реєстрації [PERSON]: [ADDRESS] з датою реєстрації-02.06.1979 року. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 0,0786 га з кадастровим номером [NUMBER], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.11.2010 року. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що вищевказані реєстраційне посвідчення Івано-Франківського ОБТІ від 28 березня 1980 року, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до п"яти включно від 04 лютого 1967 року, рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 14 лютого 1980 року за № 72 про затвердження акта про закінчення будівництва, і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку та акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] від 05 лютого 1980 року, належить [PERSON], [INFO]. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO] правовстановлюючих документів породжує для останнього настання правових наслідків, оскільки від цього залежить наявність у заявника можливості отримати витягу з реєстру прав власності та розпоряджатися нерухомим майном, яке належить йому на праві приватної власності. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України,

Outcome: approved