overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

В квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1991 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради, є власником квартири [ADDRESS]. При оформленні вказаного вище свідоцтва, в написанні її даних, була допущена помилка, а саме вказано по батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]» . Вказана помилка перешкоджає у розпорядженні належною їй на праві власності квартирою, тому просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1991 року [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримала ,прохала її задовольнити. Представник зацікавленої особи Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1991 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З 1978 року заявниця зареєстрована за даною адресою. Вказане вище свідоцтво було оформлено на підставі документів наданих заявником, разом з тим в по батькові заявника була допущена помилка і замість "[PERSON] " зазначено - "[PERSON]". Разом з тим, як вбачається з паспорту, свідоцтва про народження, заявниця значиться як "[PERSON]", а не "[PERSON]", як вказано у свідоцтві. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1991 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради, відповідно до якого [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] - заявнику [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить встановити факт належності померлій 30.06.1999 р. [PERSON] правовстановлюючого документа - Сертифіката на право приватної власності на землю (середну земельну частку). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянку площею 3,27 га в с. Незнанів Камянка-Бузького району, Львівської області. Коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, зясувалося, що в Сертифікаті на право приватної власності на на вказану землю помилково вказано прізвище його власника "Матренюк" замість правильного "Мартинюк", а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу їй потрібне для подальшого оформлення спадкових прав, тому вона змушена звернутися до суду. У судове засідання представник заявника не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Незнанівської сільської ради Камянка-Бузького району, Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати без його присутності, проти задоволення заяви не заперечив. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних мотивів. Заявниця [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що в свою чергу стверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про її народження та укладення шлюбу. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 237154, 30.06.1999 р. померла [PERSON] З копії свідоцтва серії 1-СГ № 466693 вбачається, що 26.11.1983 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом від 18.10.2000 № 52/5 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 при видачі свідоцтв про смерть беруться паспорті дані осіб. Отже, првильним та таким, що відповідає паспортним даним є прізвище померлої "Мартинюк", а не "Мартенюк", як помилково вказано в Сертифікаті на право приватної власності на землю (середну земельну частку) серії ЛВ № 004332 від 25.05.1997 р., Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, зазначеними в свідоцтві про народження або в паспорті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що при оформленні та видачі правовстановлюючого документа - Сертифіката на право приватної власності на землю (середну земельну частку) серії ЛВ № 004332 від 25.05.1997 р., мала місце технічна помилка в зазначенні прізвища "Мартенюк" замість правильного «Мартинюк", що унеможливлює оформлення заявником спадщини, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартиру, розташовану в [ADDRESS], видане відділом приватизації житла СНЗ 06.04.1994 року, оскільки в свідоцтві невірно було вказано його прізвище, замість його правильного прізвища "[PERSON]", було вказано невірно "[PERSON]". Заявник в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи (розписка про отримання повістки, л.с.23). Представник заявника, діюча на підставі довіреності від 24.02.2015 року, в судовому засіданні заяву підтримала і просила суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло, а саме: квартиру, розташовану в [ADDRESS], видане відділом приватизації житла СНЗ 06.04.1994 року. Зацікавлена особа, представник КП «Глухівське БТІ» в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (л.с.27). В судовому засіданні було встановлено, що 06.04.1994 року відділом приватизації житла СНЗ було видане свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру, розташовану в [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Той факт, що правильним прізвище заявника є "[PERSON]", а не "[PERSON]", підтверджується: - ксерокопіями паспорту та ідентифікаційного номеру (л.с.3,21), згідно яких прізвище заявника "[PERSON]"; - ксерокопією свідоцтва про народження (л.с.4), згідно якого [PERSON] народився [INFO], свідоцтво видане на російській мові; - ксерокопією посвідчення водія (л.с.18), згідно якого прізвище заявника "[PERSON]"; - ксерокопією посвідчення УПСЗН Ямпільської районної державної адміністрації серії [NUMBER] (л.с.19), згідно якого прізвище заявника "[PERSON]"; - довідкою, виданої виконкомом Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області від 17.02.2015 року №620 (л.с.5), згідно якої видно, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає і прописаний в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про одруження (л.с.20), видно, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], свідоцтво видане на російській мові. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, а саме: квартиру, розташовану в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] була допущена помилка в написанні прізвища, замість правильного "[PERSON]", було написано невірно "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що диплом серії [NUMBER], виданий ПТУ № 37 м. Горлівки від 20.07.1978 року виписаний на ім'я [PERSON], в дійсності належить йому -[PERSON]. В обґрунтуванні своїх вимог зазначив, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Куликівському районі, Чернігівської області із заявою про призначення йому пенсії. В ході оформлення пенсії, працівники управління ПФУ повідомили, що диплом серії [NUMBER] виданий ПТУ №37 м. Горлівки належить не йому, оскільки цей диплом виписаний на ім'я [PERSON], а не на [PERSON]. В зв'язку з чим йому не можуть призначити пенсію, так як у нього відсутній трудовий стаж. Коли йому виписували і заповнювали диплом, то його прізвище в ньому записали неправильно, а саме "[PERSON]" замість "[PERSON]". Факт того, що його прізвище "[PERSON]", а не "[PERSON]" підтверджується копією паспорта, копією ідентифікаційного номеру, копією довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, копією трудової книжки. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав і просив її задовольнити. Пояснив, що встановлення факту належності диплома йому необхідне для оформлення пенсії. Заінтересована особа подала до суду письмову заяву, в якій проти вимог заявника не заперечує та просить провести розгляд справи за відсутністю їхнього представника. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що зазначений у заяві диплом дійсно належить заявнику. Цей факт підтверджується зібраними по справі доказами. Встановлення факту належності заявнику диплома необхідно йому для оформлення пенсії. Вирішити дане питання іншим шляхом не вбачається можливим. Отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з означеною заявою вказавши, що вони разом сім'єю проживали в [ADDRESS], на яку 25.07.1996 року отримали свідоцтво про право власності на житло, де, як встановлено в подальшому, помилково зазначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності, замість [PERSON], [PERSON], [PERSON], як зазначено в паспортах та в свідоцтві про народження, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Вказана помилка створює їм перешкоди в реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому змушені звернутись до суду про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності від 25.07.1996 року на квартиру [ADDRESS]. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали. Представник заінтересованої особи - реєстраційної служби Нетішинського управління юстиції Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що 25.07.1996 року органом приватизації ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС» видано свідоцтво про право власності на житло, де зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON], його прізвище на російській мові значиться як "[PERSON]", а не "[PERSON]", ім'я значиться як "[PERSON]", а не "[PERSON]" (а.с. 6). В свідоцтві про одруження, яке заповнено на російській мові, зазначено, що "[PERSON].", а не "[PERSON]", та [PERSON] уклали шлюб 15.01.1970 року і подружжю присвоєно прізвище "[PERSON]", а не "[PERSON]" (а.с. 10). Згідно даних паспортів серії [NUMBER], серії [NUMBER] виданих 15.08.2014, серії [NUMBER] виданого 11.10.1996 року Нетішинськитим МВ УМВС України в Хмельницькій області, відповідно, заявники є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 7,9,12). Відповідно до даних паспорту [PERSON], 06.05.1995 року Нетішинським міськвиконкомом Хмельницької області зареєстровано її шлюб з [PERSON] (а.с. 12). Аналіз досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] є однією і тією ж особою, однак оорфографічна помилка в написанні прізвища та по батькові заявників позбавляє їх можливості використати свідоцтво про право власності на житло, як правовстановлюючий документ. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою, в якій просить суд встановити факт належності її правовстановлюючого документу. На даний момент, заявниця має право на отримання пенсії. Однак перешкодою для призначення пенсії є те, що у довідці Старокостянтинівського районного трудового архіву від 25.12.2014 року № Я-798, не вірно вказано по - батькові, а саме: "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]". Зазначена помилка є перешкодою для призначення пенсії. В архівній довідці її прізвище записано "[PERSON]", а не дівоче прізвище "[PERSON]", оскільки в той час вона проживала у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу із [PERSON]. 17 березня 1990 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], і своє дівоче прізвище із [PERSON] поміняла на "[PERSON]", тому трудова книжка з 1990 року записана на прізвище "[PERSON]". В позасудовому порядку довести належність її вищезазначених документів неможливо. Заявниця повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх, проти задоволення не заперечують. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявниця має право на отримання пенсії. Однак у довідці Старокостянтинівського районного трудового архіву від 25.12.2014 року № Я-798, не вірно вказано по - батькові, а саме: "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]". Зазначені обставини підтверджуються паспортними даними, свідоцтвом про укладення шлюбу, довідкою СГК "Поділля", архівною довідкою. За таких обставин суд рахує доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 травня 2014 року відділом ДРАЦС РС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №15. Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач не приділяє належної уваги сімї, дитині. Постійно принижує її як дружину та безпричинно вчиняє сварки в присутності дитини. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, на її прохання змінити своє ставлення до неї як до матері його дитини, він не реагує. Вони проживають окремо, вона з сином проживає в будинку своїх батьків, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, а тому просить припинити юридичний звязок між ними шляхом розірвання шлюбу. Також просить після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище "Пониполяк". Позивач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Нею подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про проведення судового засідання без його присутності, вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, просить позов задовольнити. Тому суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності сторін з врахуванням доказів, які є у матеріалах справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд позов задовільняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, за час що надавався сторонам на примирення, не примирилися, настоюють на розірванні шлюбу. А тому враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін та дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для зміни прізвища позивача на дівоче "Пониполяк", оскільки позивач до укладення шлюбу з відповідачем по справі мала дошлюбне прізвище "Ткачова", а не прізвище "Пониполяк". Для зміни прізвища позивачу в даному випадку слід звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану в загальному порядку. У звязку із наведеним позовні вимоги слід задовольнити, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що він є сином померлої 18.10.2001 року [PERSON]. Як зазначив заявник у своїй заяві, у свідоцтві про смерть матері її прізвище зазначено як "Паунко", а його прізвище згідно свідоцтва про народження та паспорту "Паунько". Через ці обставини він не має можливості реалізувати свої майнові права спадкоємця, у зв'язку з чим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, суду подані паспорт заявника та його свідоцтво про народження, з яких вбачається, що його прізвище є "Паунько", анкетні дані матері у свідоцтві про народження VІ-УР № 1024307 від 02.07 1964 року "Паунько Олена Федорівна"; у свідоцтві про її смерть прізвище зазначено як "Паунко", інші анкетні дані, вік та місце проживання повністю збігаються. Зважаючи на вказані документи та обставини, встановлені судом, факт родинних відносин між заявником та померлою є підтвердженим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що при оформленні сертифікату на право на земельну частку (пай) було зроблено помилку у написанні її прізвища та імені за незалежних від заявниці підстав, а саме: записано "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]" українською мовою. За таких підстав заявниця змушена звернутися до суду і просить встановити факт, що: Сертифікт на право на земельну частку (пай) [NUMBER] на імя [PERSON], який був виданий Попаснянською районною державною адміністрацією від 19.06.1998 року належить [PERSON] , [INFO] (ІПН № [NUMBER], за паспортом [NUMBER], виданим Золотівським ВМ Первомайського МВУМВС України в Луганській області ). Заявниця підтримала свої заявлені вимоги і просила справу, згідно поданої заяви, розглянути без її присутності. Зацікавлена особа Попаснянська районна державна адміністрація були належним чином сповіщений про день і час розгляду справи в суді, не заперечували щодо задоволення поданої заяви, згідно поданої заяви також просили розглянути справу без присутності представника. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Як видно із копії паспорту заявниці /а.с.5/ та копії картки платника податків ( а.с.6) - її анкетні данні зазначені: [PERSON] народилась [INFO] в с.Журавка Богучарського району Воронезької області. Згідно копії довідки № 9704, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради про присвоєння заявниці статусу "Діти війни", анкетні данні заявниці також зазначені: [PERSON], 1941 року народження. Згідно копії свідоцтва про одруження /а.с.8/ - дошлюбне прізвище заявниці - Богодухова. При цьому всі інші анкетні данні заявниці співпадають це імя, по батькові [PERSON] (російською мовою [PERSON]), дата народження - [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.15) чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO]. Прізвище чоловіка даному документі записано "[PERSON]". З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що сертифікат видано громадянину України [PERSON]( а.с.11). Вказані анкетні дані стосовно прізвищ, імені, дати народження заявниці у зазначених документах співпадають і тому очевидно, що при заповненні сертифікату на право на земельну частку (пай) - допущені помилки особами, що оформлювали ці документи по неграмотності та неуважності, і тому є всі підстави вважати, що вказані документи належать заявниці. Таким чином в суді знайшли підтвердження обставини, зазначені в поданій заяві, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved