Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

кредитна спілка "Бойківщина" звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Зокрема, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 9483,83 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.05.2015 року згідно кредитного договору № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 року, видаткового касового ордеру № 83 від 15.05.2015 року відповідач отримав кредит на власні потреби (родинний) в сумі 15000,00 грн. на строк 18 місяців під 0,12% за кожен календарний день. В забезпечення своєчасного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору було прийнято поруку відповідача [PERSON] згідно договору поруки № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 р. та відповідача [PERSON] згідно договору поруки № ВВ-РД-70/1 від 15.05.2015 р. Відповідно п. 3.2 кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов"язання сплатити кредит та відсотки за користування ним шляхом першочергової щомісячної сплати процентів, а в наступну чергу основну суму кредиту рівними частинами по 1169 грн. щомісячно до 15.11.2016 р. До 15.08.2016 р. було зроблено платежі невчасно та не в повному обсязі, з 16.08.2016 р. сплата по кредиту припинилася. Станом на 19.12.2016 р. заборгованість відповідача становить 9483,83 грн., з яких 8096,21 грн. - заборгованість за кредитом; 1387,62 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Відповідачі, які в порядку ст.74 ЦПК України були повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 41-43), в судове засідання не з"явилися, про причини неприбуття не повідомили, клопотання не поступали. На підставі ст. 224 ЦПК України справу розглянуто у відсутності відповідачів у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2015 року між кредитною спілкою "Бойківщина" та [PERSON] - відповідачем у справі було укладено кредитний договір № ВВ-РД-70. На підставі даного договору відповідач [PERSON] 15.05.2015 року отримав кредит у сумі 15000,00 грн. на строк 18 місяців - до 15 листопада 2016 року під 0,12 % за кожен календарний день від суми залишку кредиту з наступного дня після дня надання кредиту до дня повного повернення заборгованості за кредитом включно. Згідно п. 2.1 договору він діє до повного виконання позичальником зобов"язань за договором. У відповідності до умов укладеного договору (пункти 3.2, 3.3, 3.5) відповідач [PERSON] взяв на себе обов"язки сплатити кредит та відсотки за користування ним шляхом першочергової щомісячної сплати процентів, а в наступну чергу основну суму кредиту річними частинами по 1169 грн. щомісячно. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно п. 3.2 не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття кредитодавцем окремого рішення про це. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов"язань за вказаним кредитним договором 15 травня 2015 року кредитною спілкою "Бойківщина" було укладено два договори поруки, а саме: договір поруки № ВВ-РД-70 з відповідачами [PERSON], [PERSON] та договір поруки № ВВ-РД-70/1 з відповідачами [PERSON], [PERSON] Відповідно п. 2.2 договорів поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед спілкою. Поручитель відповідає по зобов"язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а також за відшкодування збитків, завданих спілці невиконанням (неналежним виконанням) позичальником умов кредитного договору № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 року. Поручителі взяли на себе зобов"язання щомісячно вести контроль за виконанням позичальником умов кредитного договору № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 року (п. 2.3). Строк дії договорів поруки згідно п. 3.1 - з моменту підписання договору і до повного виконання сторонами зобов"язань перед спілкою. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе зобов"язання належним чином, оскільки вносив неповні платежі, в результаті чого виникла заборгованість. Сума заборгованості станом на 19.12.2016 року становить 9483,83 грн., з яких 8096,21 грн. - заборгованість за кредитом; 1387,62 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджені дослідженими судом письмовими доказами, які є належними та допустимими, а саме: копією кредитного договору № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 (а.с. 5, 6), копією договору поруки № ВВ-РД-70 від 15.05.2015 (а.с. 7), копією договору поруки № ВВ-РД-70/1 від 15.05.2015 (а.с. 8), розрахунком боргу відповідача [PERSON] станом на 19.12.2016 року (а.с. 4), іншими письмовими доказами. Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору, укладеного з позивачем, неналежно виконував зобов"язання за кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість, що порушує право позивача на отримання виконання за договором, тому порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що зобов"язання відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою згідно договорів поруки, укладених з відповідачами [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] порушив забезпечене порукою зобов"язання, умовами договору поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів, то кожен з відповідачів [PERSON] та [PERSON] є солідарним боржником з відповідачем [PERSON] по погашенню заборгованості перед кредитором за кредитним договором. Разом з тим, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є солідарними боржниками між собою, оскільки виконання зобов"язань позичальника забезпечено різними самостійними договорами поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Правову позицію з цього приводу висловлено Верховним Судом України у постанові від 30.09.2015 року, прийнятій у справі № 6-1348цс15. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв"язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає частковому задоволенню. Зокрема, сума боргу підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду сплатив 1378 гривень судового збору (а.с. 1), тому дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах, а саме по 459,33 грн. з кожного.

Outcome: partial