Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, яким стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи №404/2621/17 в сумі 4 400,00 грн.; витрат на правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління земельних відносин виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі часток земельної ділянки. Протягом 2017, 2018 та 2019 років Кіровським районним судом м. Кіровограда справа №404/2621/17 призначалася до розгляду в судових засіданнях дванадцять разів, з яких відбулося лише шість, частина судових засідань не відбулася у зв`язку із неявкою [PERSON] . Представник [PERSON] 11 травня 2019 року надавав відзив на позовну заяву. Ухвалою Кіровського районного суду від 24 травня 2019 року у справі №404/2621 /17 позовні вимоги [PERSON] залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Згідно статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Правилами статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно акта передачі-приймання виконаних робіт від 15.06.2019 року плата за виконану роботу становить 4400,00 грн. Крім того, вартість виконаних робі із складення даного позову становить 2000,00 грн. згідно акта передачі-приймання виконаних робіт від 06.11.2019 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи про стягнення компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін /а. с. 20-21/. 24 грудня 2019 року позивачем, через канцелярію суду, подано пояснення до позовної заяви. Вказав, що [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління земельних відносин виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі часток земельної ділянки. При цьому, маючи представника, не зміг вказати правильну назву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не вказав на чиї стороні вона виступатиме. [PERSON] до позовної заяви не надав документу, який би посвідчував його право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , не звертався до [PERSON] , за погодженням технічної документації із землеустрою для відведення у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , не надав доказів того, що [PERSON] , набував земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ні у власність, ні в користування, а отже вимагати від нього встановлення земельного сервітуту не мав права. В ухвалі Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2019 року зазначено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював та змінював. Після отримання правничої допомоги адвоката Флоренка О.Ю. визначився з вимогами. Адвокат в судовому засіданні зазначив про розгляд судом позовних вимог відповідно до останньої редакції позову від 28.02.19 року про усунення перешкод в користуванні 41/100 частками земельної ділянки, виділення в натурі належної позивачу частки земельної ділянки , здійснити поділ земельної ділянки згідно висновку експертизи, стягнути з відповідачів на користь позивача вартість збитків , завданих незаконними забудовами у визначеному експертизою розмірі вартості площі земельної ділянки, незаконно забудованої відповідачами, стягнути з відповідачів солідарно, по 50 % з кожного, на користь позивача судові витрати по справі у сумі 640 грн. та витрати на проведення експертизи, витрати пов`язані з виконанням судового рішення, в частині знесення незаконних забудов (кошти стягувати по фактичному виконанню монтажно-будівельних робіт у межах порушень, припущених кожним з відповідачів, згідно обсягу витрат позивача на примусове виконання рішення суду). В судовому засіданні адвокат Бучарського В.Б. погодився з тим, що судовий збір не було сплачено у відповідності до позовних вимог, тому судовий збір має бути доплачений. Ухвалою суду від 24.04.2019 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки в строк до 20.05.2019 року, доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, надати оригінал квитанції про доплату судового збору. Однак у вказаний судом строк [PERSON] таких дій не вчинив. На його думку [PERSON] , отримавши професійну правничу допомогу, усвідомивши безпідставність позовних вимог зокрема до [PERSON] - свідомо не сплатив судовий збір, щоб не отримати рішення суду про відмову у задоволенні його позовних вимог. Саме всі вище перелічені дії [PERSON] [PERSON] і вважає необґрунтованими в розумінні статті 142 Цивільного процесуального кодексу України були /а. с. 29-31/. Представником відповідача 14 лютого 2020 року, через канцелярію суду, подано відзив на позовну заяву, яким у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначила, що витрати на правову допомогу не можуть стягуватися у самостійному провадженні, оскільки ЦПК України передбачає чітко визначену процедуру стягнення судових витрат в рамках судового провадження, в якому вони понесені, розподіл судових витрат визначається в рішенні по справі, в якій вони понесені (в т.ч. додатковому рішенні). Вважає, що питання щодо стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи, повинно було розглядатись в рамках судової справи №404/2621/17, а не в окремому провадженні /а.с. 42-45/. В судовому засіданні 13 травня 2020 року представник позивача вимоги підтримала, на обґрунтування вимог послалась на обставини, які зазначено у позовній заяві, після оголошеної перерви, через канцелярію суду, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, з врахуванням заперечень викладених у відзиві на позовну заяву. Після оголошеної перерви в подальшому в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги не визнала. Суд, вислухавши виступипредставників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом з`ясовано, що позивач в квітні 2017 року звернувся до суду з позовом у справі №404/2621/17 (номер провадження 2/404/360/18), який неодноразово уточнював та змінював. Після отримання правничої допомоги адвоката Флоренка О.Ю. визначився з вимогами. Адвокат в судовому засіданні зазначив про розгляд судом позовних вимог відповідно до останньої редакції позову від 28.02.19 року (а.с. 160-161) про усунення перешкод в користуванні 41/100 частками земельної ділянки, виділення в натурі належної позивачу частки земельної ділянки , здійснити поділ земельної ділянки згідно висновку експертизи, стягнути з відповідачів на користь позивача вартість збитків , завданих незаконними забудовами у визначеному експертизою розмірі вартості площі земельної ділянки, незаконно забудованої відповідачами, стягнути з відповідачів солідарно, по 50 % з кожного, на користь позивача судові витрати по справі у сумі 640 грн. та витрати на проведення експертизи, витрати пов`язані з виконанням судового рішення, в частині знесення незаконних забудов (кошти стягувати по фактичному виконанню монтажно-будівельних робіт у межах порушень, припущених кожним з відповідачів, згідно обсягу витрат позивача на примусове виконання рішення суду). В судовому засіданні адвокат позивача погодився з тим, що судовий збір не було сплачено у відповідності до позовних вимог, тому судовий збір має бути доплачений. Ухвалою суду від 24.04.2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки в строк до 20.05.2019 року доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на розрахунковий рахунок - [NUMBER] , отримувач коштів- УК у м.Кроп-цький/Фортечн.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 38037409 , Банк отримувача- Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО)- 899998 , код класифікації доходів бюджету-22030101 , надати оригінал квитанції про доплату судового збору. До суду 20.05.2019 року адвокатом позивача надано заяву відповідно до якої вказано про необхідність винесення ухвали про залишення позову без розгляду, у частині позовних вимог про: - стягнення з відповідачів на користь позивача вартості збитків, завданих незаконними забудовами у визначеному експертизою розмірі вартості площі земельної ділянки, незаконно забудованої відповідачами; - стягнення солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача витрат, пов`язаних з виконанням судового рішення, в частині знесення незаконних забудов в межах припущених ними порушень, згідно висновку експертизи (кошти стягувати по фактичному виконанню монтажно-будівельних робіт у межах порушень, припущених кожним з відповідачів, згідно обсягу витрат позивача на виконання рішення суду) у цивільній справі №404/2621/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Управління земельних відносин Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі частки земельної ділянки, поділ земельної ділянки та відшкодування, стягнення збитків та з огляду на усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, продовжити розгляд справи, про що постановити відповідну ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Панфілова А.В.) у справі №404/2621/17 (номер провадження 2/404/360/18) за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] третя особа Управління земельних відносин Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі частки земельної ділянки, поділ земельної ділянки та відшкодування, стягнення збитків від 24 травня 2019 року, яка набрала законної сили 11 червня 2019 року, позовні вимоги [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) до [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) третя особа Управління земельних відносин Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (25006. м. Кропивницький, вул. В. Перспективна 41 кім. 409) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі частки земельної ділянки, поділ земельної ділянки та відшкодування, стягнення збитків, залишено без розгляду /а.с. 10-12/. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом /ч. 4 ст. 82 ЦПК України/. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи №404/2621/17 (номер провадження 2/404/360/18) в сумі 4 400,00 грн., на підставі, зокрема, статей 4, 133, 137, 142, 175 ЦПК України, обґрунтовуючи свої вимоги документальним підтвердженням витрат на оплату правничої допомоги (складення процесуальних документів, участь в судових засіданнях), про стягнення яких заявлено цей позов. Так, 17 липня 2017 року між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Тимошенко Анастасією Анатоліївною укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого клієнт зобов`язався сплатити гонорар адвокату в розмірі та строки погоджені між ними. Гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору. Предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі часток земельної ділянки. 11 травня 2018 року представником Тимошенко А.А. подано, через канцелярію суду, відзив на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] третя особа Управління земельних відносин Виконавчого комітету Кіровоградської міської радипро усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, виділення в натурі часток земельної ділянки та попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач [PERSON] поніс і які очікує понести, в зв`язку із розглядом справи /а.с. 4-6, 7/. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач [PERSON] поніс і які очікує понести, в зв`язку із розглядом справи від 03 травня 2018 року понесені судові витрати: судовий збір - відсутні, витрати пов`язані з розглядом справи: 2 000,00 грн. - складання відзиву; 1 400,00 грн. - участь в судових засіданнях; очікує понести витрати: витрати пов`язані з розглядом справи: 3 000,00 грн. (на професійну правничу допомогу). 15 червня 2019 року [PERSON] та адвокат Тимошенко А.А., яка діє на підставі свідоцтва №2449 від 13022012 року та договору про надання правничої допомоги, склали Акт передачі-приймання виконаних робіт. Згідно з Договором про надання правничої допомоги від 20 липня 2017 року, адвокат надав, а виконавець прийняв правничу допомогу (складення процесуальних документів, участь в судових засіданнях), а саме: складення відзиву на позовну заяву (2000,00 грн.); участь в судових засіданнях 21.07.2017, 12.10.2017, 22.01.2018, 31.01.2018, 26.02.2018, 19.04.2018, 05.06.2018, 26.10.2018, 24.01.2019, 28.02.2019, 12.03.2019. 24.04.2019 (200,00 грн. за кожне, всього 2400,00 грн.). Претензії стосовно кількості та якості послуг відсутні. Плата за послуги становить 4 400 грн. /а.с. 8/. Керівником апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда на заяву [PERSON] від 04.07.2019 року повідомлено, що адвокат Тимошенко А.А. була присутня та приймала участь в судових засіданнях по цивільній справі № 404/2621/17 номер провадження 2/404/360/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи Управління земельних відносин Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та виділення в натурі частко земельної ділянки: 21.07.2017 року о 14.00; 12.10.2017 року о 9.30; 22.01.2018 року з 12.04 до 12.40; 31.01.2018 року о 15.30: 26.02.2018 року з 9.48 до 9.53: 19.04.2018 року о 17.00; 05.06.2018 року о 17.00; 26.10.2018 року о 12.00; 24.01.2019 року з 14.04 до 14.52; 28.02.2019 року з 14.00 до 14.50; 12.03.2019 року з 11.33 до 12.26; 24.04.2019 року з 9.07. до 10.12 /а.с. 13/. Отже, за змістом позовної заяви позивач ототожнює розмір компенсації здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справиіз витратами на оплату правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 17 липня 2017 року, укладеним між позивачем та адвокатом Тимошенко А.А., перелік послуг за яким зазначено в актах та відповідно до яких позивач перерахував на сплату вартості правничої допомоги в розмірі 2 600 грн. (квитанції №12-10 від 12.10.2017 року, №21-07 від 21.07.2017 року, №31-01 від 31.01.2018 року, №22-01 від 22.01.2018 року, №19-04 від 19.04.2018 року, №26-02 від 26.02.2018 року, №10-05 від 10.05.ж2018 року, №05-06 від 05.06.2018 року, №24-01 від 24.01.2019 року, №26-10 від 26.10.2018 року, №12-03 від 12.03.2019 року, №28-02 від 28.02.2019 року, №24-04 від 24.04.2019 року). За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина 3 статті 27 цього Закону). У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність " договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Водночас згідно з процесуальним законодавством встановлено види судових витрат, порядок їх розподілу тощо. Судом з`ясовано, що позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення грошових коштів, сплачених ним за послуги адвоката згідно з договором про надання правової допомоги у зв`язку із розглядом цивільної справи №404/2621/17 (номер провадження 2/404/360/18). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Отже, плата за юридичні послуги належить до судових витрат пов`язаних із розглядом справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст.. 137 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, уразі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача-це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом з цим, витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом та вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні поданих позовних вимог, так як законодавством не передбачено можливості стягнення витрат на оплату правової допомоги в цивільній справі у порядку цивільного судочинства в іншому провадженні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed