Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2011 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісяця до її повноліття. Однак відповідач не виконує вказане рішення суду, в результаті чого утворилась значна заборгованість по стягненню аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 13 140 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На даний час позивач уклала шлюб з іншим чоловіком, від якого народила сина [PERSON], і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 12.12.2019 року. Крім того, на сьогоднішній день значно збільшився мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання доньки [PERSON] з 500 грн. щомісяця до 3000 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він згоден на збільшення аліментів, але не більше як до 1000 грн. щомісяця, так як заробітна плата у нього трохи більше 3000 грн. на місяць, 20.09.2018 року він уклав шлюб з [PERSON], яка на даний час є вагітною. Крім того, він спільно з новою дружиною утримує сина [PERSON], [INFO] останньої від першого її шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. За правилами ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). 24.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2011 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісяця з 14.06.2011 року до її повноліття (а.с.10). Вказані обставини не заперечувались сторонами у судовому засіданні. За змістом ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним судовим рішенням було встановлено обов'язок батька, відповідача по справі, утримувати свою малолітню дитину, доньку [PERSON] з визначенням розміру аліментів. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Як вбачається із зазначених норм Законів України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" та „Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області 26.08.2011 року і на день винесення даного рішення збільшився з 628 грн. до 2027 грн. Крім того, відповідач не виконував рішення суду щодо стягнення аліментів, тому рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 13 140 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (а.с.11-12). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3.12.2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2013 року було залишено без змін (а.с.13-14). 7.12.2015 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.7), від якого народила сина [PERSON] (а.с.9), і на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.08.2016 року до 27.06.2019 року на підставі наказу №115-В від 15.08.2016 року ТОВ „АГРО-торгівельна мережа" (а.с.18). За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1, ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] з 23.09.2016 року працює на посаді касира ТОВ „Фінансова компанія „АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП", отримуючи заробітну плату 3 059 грн. щомісяця (а.с.30). 20.09.2018 року він уклав шлюбу з [PERSON] (а.с.31), яка перебуває на обліку по вагітності в гінекологічно-акушерському відділенні КНП КДЦ №1 Дарницького району м. Києва, ДЗ: вагітність 13 тижнів (а.с.34). Разом вони виховують сина [PERSON] [PERSON], [INFO] від першого її шлюбу (а.с.33). Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, а також диспозицію ст.192 СК України, суд вважає, що оскільки прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області 26.08.2011 року і на день винесення даного рішення збільшився з 628 грн. до 2027 грн., а також з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача описаного вище та матеріального і сімейного стану позивача, віку дитини, тому необхідно збільшити розмір призначених аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] з 500 грн. щомісяця до 2500 грн. щомісяця, який забезпечить необхідний рівень для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, в решті розміру позовних вимог відмовити. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: partial