Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідачки про стягнення 4518.69 грн. Вимоги мотивуються тим, що плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача настоює на позовних вимогах про стягнення з відповідачки 4518.69 грн., так як плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги про стягнення 4518.69 грн. не визнає, так як договір про навчання вищим навчальним закладом укладений з нею, коли була неповнолітнтьою особою, примірник цього договору їй не вручено, не було відомо про умови навчання та припинення дії договору. Позовні вимоги не визнає, так як їй не було відомо, що для припинення навчання необхідно було подати письмову заяву та розірвати договір про навчання. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 6 ст.64 Закону України "Про вищу освіту" встановлено, що розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг публікується у загальнодержавних друкованих засобах масової інформації та інформаційних збірниках центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками - помісячно, по семестрах, щорічно. За умовами договору про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року, між Кіровоградським державним педагогічним університетом імені [PERSON] та [PERSON], вищий навчальний заклад зобов"язовується надати [PERSON] послуги по навчанню за денною формою та спеціальністю "6.030103 Практична психологія", з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня "Бакалавр", загальна вартість освітньої послуги за весь час навчання (чотири роки) становить 25600.00 грн., за один семестр - 3200.00 грн., оплата за освітню послугу вноситься за десять днів до початку семестру у разі посеместрової оплати. 21 квітня 2011 року [PERSON], за письмовою заявою, поновлена у складі студентів третього курсу за денною формою та спеціальністю "6.030103 Практична психологія", з 01 вересня 2011 року, зі зміною вартості навчання на суму 3400.00 грн. за один семестр (наказ за №42-ст від 21 квітня 2011 року). [PERSON] за освітню послугу частково оплачено грошову суму. Статтею 63 Закону України "Про вищу освіту встановлено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобовязані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. Пунктами 2, 5 ч.1 ст. 46 Закону України "Про вищу освіту" передбачено, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: власне бажання; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. За порушення п.3.1 договору про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року (академічна неуспішність), наказом за №78-ст від 12 червня 2012 року [PERSON] відраховано зі складу студентів за денною формою та спеціальністю "6.030103 Практична психологія". [PERSON] за умовами договору про навчання за освітню послугу не погашено борг в сумі 3214.57 грн. та подано письмову заяву про щомісячне погашення цього боргу, що підтверджується письмовим доказами (а.с.15-17). Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] про власне бажання припинити здобувача вищої освіти вищий навчальний заклад не повідомила, договір про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року сторонами не розірвано, відсутній наказ про відрахування здобувача вищої освіти. [PERSON] невиконала положення п.2 ч.1 ст. 46 Закону України "Про вищу освіту" та умови договору про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року щодо підстав припинення здобувача вищої освіти за власним бажанням. Договір про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року сторонами не розірвано, внаслідок чого [PERSON] порушено умови зобов"язання за п.3.1 "Розділу 3" цього договору, - своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором і при встановлених обставинах позовні вимоги в частині про стягнення з [PERSON] боргу за навчання підлягають задоволенню частково відповідно до п.п.4.1,4.2 "Розділу 4", як обгрунтовані, так як одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України), договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами договору про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року, між Кіровоградським державним педагогічним університетом імені [PERSON] та [PERSON], вищий навчальний заклад зобов"язовується надати [PERSON] послуги по навчанню за денною формою та спеціальністю "6.030103 Практична психологія", з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня "Бакалавр". Між сторонами, за умовами договору, виникли правовідносини, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (надати послугу), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Умовами договору про навчання за №555 від 02 вересня 2008 року не передбачено зобов'язання на вимогу вищого навчального закладу сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Між сторонами договору про навчання виникли правовідносини щодо виконання зобов'язання за освітню послугу, коли відповідальність за порушення грошового зобов'язання виникає із правочинів про грошові зобов'язання. При встановлених обставинах, позовні вимоги в частині про стягнення з [PERSON] боргу за прострочення грошового зобов'язання в сумі 305.18 грн. та боргу за індексом інфляції в сумі 998.94 грн. задоволенню не підлягають, як необгрунтовані. Судові витрати по справі, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: partial