Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що 10.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. З січня 2014 року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Дитина відвідує дитячий садочок, часто хворіє, потребує додаткових витрат. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відповідач не працює, має мінливий дохід, інших дітей на утриманні немає. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати залишити без відшкодування. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти позивачу дошлюбне прізвище [PERSON], стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, понесені позивачем судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 10.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1070, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно із свідоцтва про народження дитини встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], позивач є матір'ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №7" від 06.02.2014 року №б/н, [PERSON] сумлінно відноситься до батьківських обов'язків, забезпечує життєдіяльність дитини відповідно до вікових потреб, турбується про життя і здоров'я дитини, батько дитини участі у вихованні дитини не бере. Згідно довідки Комітету мікрорайону «Слов'янка» від 06.02.2014 року №134 позивач [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують з січня 2014 року, проживають окремо, примиритися та підтримувати подружні стосунки позивач не бажає, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач не працює. Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців немає, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. За таких обставин,

Outcome: approved