Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Комунальне підприємство "Жовтоводськтепломережа" 25 вересня 2012 року звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, уточнивши вимоги якої, просить стягнути заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що утворилась за період з 01 грудня 2000 року по 01 серпня 2006 року з [PERSON] та [PERSON] у розмірі 901, 45 гривен з кожного, а з [PERSON] у розмірі 600, 97 гривен. Крім того, просить стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість, що утворилась за період з 01 листопада 2008 року по 01 лютого 2013 року у сумі 2020, 92 гривен з кожного, а також судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі являються співвласниками квартири за адресою [ADDRESS], і не виконують свої зобов'язання по оплаті за користування послугами з централізованого опалення та горячого водопостачанням, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 01.02.2013 року становив 10487, 55 гривен. Також у позові зауважується, що [PERSON] досягла повноліття лише [INFO] року, тож частка заборгованості за надані послуги за період з 01 грудня 2000 року по 01 серпня 2006 року, що мала бути стягнути із неї у тому числі, має бути відрахована із батьків останньої [PERSON], [PERSON] Представник позивача [PERSON], що діє відповідно довіреності № 480 від 17.04.2014 р., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності і підтримання позовних вимог. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надавши кожен окремо заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають частково та просять застосувати строки позовної давності. Відповідачі, [PERSON], [PERSON] виклик яких у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у судові засідання не з'являються, про причини своєї неявки суд не повідомляють, заяву про розгляд справи за їх відсутності та запереченя щодо позову не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних доказів Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Правовідносини, що склались між сторонами врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами по наданню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг", а також нормами Житлового кодексу України. Так, відповідно копії особового рахунку № [NUMBER] та інформації Фонду комунальної власності м. Жовті Води, двокімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 27,00 кв.м. перебувала у комунальній власності до 15 березня 2001 року, після чого приватизована відповідачами (а.с. 117,118,119). Окремий договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між сторонами не укладався, але такі послуги по зазначеній квартирі у вказані позивачем періоди надавалися фактично. Однак, відповідачі, у супереч вимогам чинного законодавства оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у періоди з 01 грудня 2000 року по 01 серпня 2006 року та з 01 листопада 2008 року по 01 лютого 2013 року не проводили належним чином, що призвело до утворення заборгованості, сума якої станом на 01 лютого 2013 року склала 10487,55 грн. (а.с. 104-106). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. У відповідності із ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати сплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.23 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року (які діяли раніше), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності ж з п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Таким чином, суд вважає, що за законом відповідачі повинні своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за фактично надані позивачем послуги з централізованого опалення за встановленими тарифами. Систематичне ж невиконання цього обов'язку відповідачами, призвело до виникнення заборгованості на зазначену суму. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, однак позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд зважає на те, що на час виникнення спірних правовідносин діяв ЦК України 1963 року, і тому до правовідносин, що існували між сторонами до 01 січня 2004 року (до дня введення в дію нового ЦК України, прийнятого у 2003 році) слід керуватися нормами ЦК України 1963 року, а до правовідносин, що виникли з 01 січня 2004 року - діючим ЦК України. Тож, вирішуючи спір, суд виходить з того, що, як за ст. 71 ЦК України 1963 року, так і у відповідності зі ст. 256 ЦК України 2003 року, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, як за ст. 71 ЦК України 1963 року, так і за ст. 257 ЦК України 2003 року, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Передбачених же ст.ст. 78, 79 ЦК України 1963 року підстав для зупинення чи переривання перебігу строків позовної давності у даному конкретном випадку не вбачається, і про такі підстави, як і про поновлення строку давності позивачем не заявлено. У відповідності зі ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність також переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Однак, згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі ( за матеріалами справи відповідачі [PERSON], [PERSON] просили її застосувати). Натомість, відповідно ст. 75 ЦК України 1963 року позовна давність обов'язково застосовується судом, незалежно від заяви сторін, а згідно ст. 80 ЦК України 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи зазначене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості, яка утворилася за період з 01 грудня 2000 року по 01 січня 2004 року, слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за опалення та гарячу воду по квартирі [ADDRESS], що відповідачами в розглядаємий період часу здійснювалися платежі за зазначені вище послуги, та в більшому розмірі чим нараховано, що свідчить про визнання ними боргу. Останні такі платіжі проведені у січні та у вересні 2012 року, а тому перебіг позовної давності перервано. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що клопотання [PERSON], [PERSON] про застосування строку позовної давності не є обґрунтованим, а позовні вимоги ґрунтуються на законі, і стягненню за позовом підлягає сума заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2004 року, і згідно наданого позивачем розрахунку (правильність якого відповідачі не оспорюють) становить 9164,94 грн. Саме зазначена сума й підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: з [PERSON],[PERSON], [PERSON], заборгованість за надані ним послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2004 року по 01.08.2006 року у розмірі 1081,27 грн., з [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], за період з 01.11.2008 року по 01.02.2013 року у розмірі 8083,67 грн. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в сумі 220 грн. 40 коп. (а.с. 1,2,3), із відповідачів на користь позивача слід стягнути 87,4 % цієї суми, що становить 192 грн. 63 коп. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial