Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачка звернувшись в суд з даним позовом, посилається на те, що відповідач по справі, [PERSON] згідно свідоцтва про народження дитини є батьком [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано, місцем проживання дитини за рішенням суду визначено з нею. У 2009 році відповідач звертався до суду із позовом про оспорювання батьківства і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 листопада 2009 року в задоволенні позову було відмовлено. Вказує, що відповідач ухилявся від виконання батьківських обов»язків, матеріально дитину не утримував, тому вона зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів. На підставі виконавчого листа № 2-1114 від 08 жовтня 2007 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно. Однак, аліментні зобов»язання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 01 січня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 48052 грн. Зазначає, що з часу припинення сумісного проживання і на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, жодного разу не відвідав, не спілкувався, не телефонував, не піклується про стан здоров'я та духовний розвиток дочки, не проявляє батьківської турботи та не виявляє жодного бажання приймати участь у вихованні дитини. Просить суд, виходячи із зазначених вище обставин, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що вивчивши ситуацію, яка склалася між батьком малолітньої дитини та дитиною, взявши до уваги його ставлення до своїх батьківських обв"язків Комісія з питань захисту прав дитини Коломийської райдержадміністрації зібравши відповідні докази прийшла до переконання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, так як він злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи думку позивача, її представника та предстапвника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитни серії [NUMBER] (а.с.5). Батьківство [PERSON] по відношенню до [PERSON] підтверджено також рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 листопада 2009 року (а.с.12-13). Як видно із досліджених доказів, відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно. Однак, аліментні зобов»язання відповідач виконує неналежно, внаслідок чого станом на 01 січня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 48052 грн., а на 01 січня 2018 року вона уже складала 68091 грн. (а.с.18). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 лютого 2009 року (а.с.10). Із копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02 жовтня 2012 року вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.11). 08 листопада 2016 року позивач вдруге одружилась та змінила прізвище на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини Коломийської райдержадміністрації № 9 від 09 листопада 2018 року затвердженого висновком голови Коломийської райдержадміністрації 03 грудня 2018 року визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], так як він не виконує свої батьківські обов»язки, не цікавиться розвитком дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не утримує матеріально. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконуває своїх батьківських обов'язків, жодним доступним чином не намагається підтримувати зв'язки з дитиною, тому його слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дочки. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітньої дитини умисне протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально, не спілкується в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 150, 164-166 СК України,

Outcome: approved