Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач просить виселити відповідачів з будинку [ADDRESS] , мотивуючи тим, що ТОВ "ФК "Алькор Інвест" набуло право власності на вказану квартиру шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (вказану квартиру) внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 180/06/01-Z від 03.07.2006р., укладеним з ПАТ "Банк Форум" (правонаступником якого є ТОВ "Алькор Інвест") та додатковою угодою до даного договору від 17.02.2009р., забезпеченим даною іпотекою. В обґрунтування даного позову зазначає, що 25.05.2018р. між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "ФК "Алькор Інвест" укладено договір відступлення права вимоги та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких ТОВ "ФК "Алькор Інвест" отримав право вимоги за кредитним договором № 180/06/01-Z від 03.07.2006р. з усіма додатковими договорами та угодами до нього та Договором іпотеки від 04.07.2006р., позичальником та іпотекодавцем за якими є [PERSON] , якого 17.02.2009р на підставі додаткової угоди до Кредитного договору № 180/06/01-Z від 03.07.2006р. залучено новим позичальником за вказаним кредитним зобов`язанням. Таким чином ТОВ "ФК "Алькор Інвест" набуло статусу нового кредитора та іпотекодержателя за вказаними Кредитним договором та Договором іпотеки. Предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 05.07.2018р. позивачем направлялися боржнику та іпотекодавцю [PERSON] лист-вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки та вимога звільнити (виселитись) разом з іншими членами сім`ї з квартири, яка є предметом іпотеки. Така ж вимога про виселення була направлена іншим зареєстрованим мешканцям будинку - [PERSON] та [PERSON] , однак вимоги ТОВ "ФК "Алькор Інвест" не виконуються відповідачами, позивач позбавлений права розпоряджатися власним будинком, оскільки в ньому зареєстровані та проживають відповідачі у справі, натомість жодного договору найму, оренди між сторонами не укладалося, згоди на проживання у вказаному будинку відповідачів позивач не надавав, тому вони мають бути виселені за рішенням суду примусово. Відповідачі повторно не з`явилися в судове засідання; були повідомлені належним чином, шляхом направлення їм рекомендованих листів за адресою їхнього місця проживання, відзив на позов не подавали. Від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, і вони не повідомили про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що 03.07.2006р. між АКБ "Форум" та [PERSON] укладено кредитний договір № 180/06/01- Z, за яким банк надав позичальнику кредит для споживчих цілей в сумі 59 000 доларів США, строком до 03.07.21011р., зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,9 % річних. Відповідно до п. 2.1 даного договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно додаткової угоди до кредитного договору № 180/06/01- Z від 03.07.2006р., замість сторони позичальника - [PERSON] , за кредитним договором № 180/06/01- Z від 03.07.2006р. стороною позичальника вважати [PERSON] . Згідно договору іпотеки від 04.07.2006р., укладеного між [PERSON] та АКБ "Форум", цей договір забезпечує виконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 180/06/01- Z від 03.07.2006р та додаткових угод до нього, за умовами якого іпотекодавці зобов`язані повернути іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 59 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 03.07.2011р., сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами з розрахунку 12,9 % річних і можливі неустойки, у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої вимоги. Відповідно до п. 2.1 договору - предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Броварської міської ради 06.05.2006р. на підставі рішення від 28.10.2003р.за № 544 та зареєстрованого в Броварському БТІ 06.05.2006р., реєстраційний номер 3445590, номер запису 6174 в книзі № 42. За змістом п.п. 1.2.1-1.2.2 договору - предмет іпотеки включає в себе житловий будинок "А-1", житловою площею 75,2 кв.м., загальною площею 269,7 кв.м., колодязь "К", альтанку "Б" та орогожу "N". Ця іпотека також поширюється на земельну ділянку площею 0,0845 га, на якій розташований предмет іпотеки. За п. 1.3 - вартість предмета іпотеки згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Броварського БТІ № 10570517 від 06.05.2006р. складає 224 611 грн. За п. 1.6 - обтяження іпотекою предмета іпотеки підлягає державній реєстрації підлягає державній реєстрації порядку, встановленому законом. Державна реєстрація здійснюється на підставі повідомлення АКБ "Форум". Згідно із п. 2.2 договору - у разі настання випадків , передбачених Кредитним договором та цим договором які дають право звернути стягнення на предмет іпотеки , зокрема повне чи часткове неповернення суми основної заборгованості, повну чи часткову несплату процентів, неустойки та ін., АКБ "Форум" має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. 2.1.1 договору предмет іпотеки належить [PERSON] на законних підставах та є її власністю; п. 2.1.5 - предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності. У тому разі, якщо предмет іпотеки знаходиться у спільній власності, [PERSON] надає АКБ "Форум" згоду інших співвласників на передачу предмету іпотеки в іпотеку. 25.05.2018р. між ПАТ "Банк "Форум" та ТОВ "ФК "Алькор Інвест" укладено договір № 1095-Ф про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги та Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за якими ПАТ "Банк "Форум" відступає ТОВ "ФК "Алькор Інвест" право вимоги за кредитним договором № 180/06/01-Z від 03.07.2006р., боржник [PERSON] , розмір прав вимоги 23 289,71 грн.; та договором іпотеки від 04.07.20006р. № 2152, боржник [PERSON] , импредмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 05.07.2018р. ТОВ "ФК "Алькор Інвест" направляло на адресу [PERSON] лист-вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором № 180/06/01-Z від 03.07.2006р. в розмірі 608 036,50 грн. протягом тридцять днів, і повідомило , що у разі невиконання вказаної вимоги ТОВ "ФК "Алькор Інвест" має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме набути право власності на предмет іпотеки на підставі застереження п. 6 Договору іпотеки у порядку, встановленому цим договором та ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та/або шляхом продажу предмета іпотеки третій особі на підставі застереження в п. 6 договору іпотеки у порядку, встановленому цим договором та ст. 38 Закону України "Про іпотеку" на умовах, визначених на власний розсуд ТОВ "ФК "Алькор Інвест". Вимоги аналогічного змісту, з додатковою вимогою звільнити (виселитись, знятись з місця проживання/перебування) будинок [ADDRESS] ) позивачем були направлені відповідачам [PERSON] та [PERSON] 17.09.2018р. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2018р. вбачається, що житловий будинок "А-1", житловою площею 75,2 кв.м., загальною площею 269,7 кв.м., колодязь "К", альтанка "Б" та орогожа "N" за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить позивачу. Спір між сторонами виник у сфері правовідносин, пов`язаних з здійсненням права власності і безпосередньо даний позов заявлений у спорі, що виник в сфері житлових правовідносин, враховуючи вимогу про виселення з житлового приміщення осіб, які в ньому проживають. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.2 ст.321 - особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 386 ЦК передбачено, що в ласник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України в ласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 575,ч. 1 ст. 756 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Позивач ТОВ "ФК "Алькор Інвест" набув права на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, в порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ "Про іпотеку". Його право власності на даний час і в межах даної справи не оспорюється, тому суд при розгляді справи виходить з того, що позивач став власником нерухомого майна (житлового приміщення),і відповідно попередній власник (власники) право власності на це майно втратив. Право користування та володіння майном ( у контексті розглядуваної справи: право користування нерухомим майном, яке є житловим приміщенням , для проживання в ньому) власник набув і мав як складову права власності. Члени сім,ї власника набули право проживання (користування ) з таких підстав, і їхні права є залежними і похідними від права власності особи, членами сім,ї якого вони є. Згідно із ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке: Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. За статтею 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч. 2 ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" застосовуються як положення ст. 40 цього Закону так і норма ст. 109 ЖУК України. Тобто особи, яких у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки виселяють із житлового будинку, який був придбаний ними за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, - виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно особи, яких новий власник або іподекодержатель виселяє із житлового будинку, який не є таким, що був придбаний за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого будинку , можуть бути виселені виключно при наданні їм іншого жилого приміщення у відповідності до приписів ЖК України. З Договору іпотеки від 04.07.2006р. встановлено, що предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконкомом Броварської міської радим 06.05.2006р. на підставі рішення від 28.10.2003р.за № 544 та зареєстрованого в Броварському БТІ 06.05.2006р., реєстраційний номер 3445590, номер запису 6174 в книзі № 42. Тобто вказане майно [PERSON] набула у власність до того, як між нею та АКБ "Форум" було укладено кредитний договір з № 180/06/01-Z від 03.07.2006р., і не за кредитні кошти, отримані за даним договором. Таким чином, житло не було придбане за рахунок кредиту, забезпеченого його заставою. Згідно ст. 79 ЦПК - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст.78 ЦПК - су д не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (недопустимі). 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідност.81 ЦПК - к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що будинок, який належав [PERSON] до моменту звернення стягнення на нього, не був придбаний за кредитні кошти, отримані в результаті укладення між АКБ "Форум" (правонаступником якого є ТОФ "ФК "Алькор Інвест") та [PERSON] (правонаступником якої є [PERSON] ) кредитного договору № 180/06/01-Z від 03.07.2006р; відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані у даному будинку. Тому - в межах заявлених позовних вимог і з підстав, зазначених у позові, відсутні підстави для виселення відповідачів без надання їм іншого жилого приміщення. Суд в межах даної справи не вирішує питання про наявність інших підстав для виселення або підстав для виселення з наданням іншого жилого приміщення. Тому всі інші посилання позивача - щодо наявності іншого майна, зокрема земельної ділянки, тощо, - не є підставами, які б могли змінити дані висновки суду. Крім того, відмовляючи у позові, суд враховує і такі обставини: з інформації, наданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування "Прозорий офіс" Броварської міської ради Київської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а тому немає підстав стверджувати, що всі відповідачі проживають у будинку, що є предметом іпотеки. А дана обставина також підлягає доказуванню позивачем, оскільки виселеною з жилого приміщення може бути особа, яка в ньому проживає і саме своїм проживанням (використанням для проживання) порушує права позивача. Ухвалою суду від 19.11.2018р. у даній справі вжито захід забезпечення даного позову у вигляді заборони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вселяти будь-яких третіх осіб до житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстрований на праві власності за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест». Згідно із ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Таким чином, вжиті ухвалою суду від 19.11.2018р. заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням . а після набрання рішенням законної сили підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed