Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обрахованого без податків та обовязкових платежів у сумі 34\~432, 32 грн., допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням першої сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання № 1 від 05.11.2015 року затверджено повноваження сільського голови Михайлівської сільської ради по виборах 25.10.2015 року [PERSON]. Рішенням позачергової сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання від 25.08.2016 року № 97 оголошено недовіру та дострокове припинення повноважень сільського голови [PERSON] Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 року у справі № 397/1154/16-а, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 року визнано протиправним та скасовано рішення позачергової сесії Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання № 97 від 25.08.2016 року та поновлено повноваження [PERSON] на посаді сільського голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, інше не встановлено законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" суд зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є «принцип правової певності», який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. У рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те , що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "[PERSON] проти Бельгії" від 26.10.1984 та рішення у справі "[PERSON] проти Іспанії» від 28.10.1998). Згідно розпорядження від 24.05.2017 № 24 [PERSON] приступила до виконання обовязків голови Михайлівської сільської ради з 23.05.2017 року у звязку із негайним виконанням постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 у справі № 397/1154/16-а в частині поновлення повноважень. На підставі вказаного розпорядження державним виконавцем Олександрівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 28.09.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки постанова Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 виконана у повному обсязі. Згідно із статтею 235 КЗпП України при винесенні рішення поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Оскільки при ухваленні судом рішення у справі № 397/1154/16-а питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не ставилося, є всі підстави для його стягнення з Михайлівської сільської ради за період вимушеного прогулу, а саме з 25.08.2016 по 23.05.2017. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку. Вказані приписи кореспондуються із розясненнями, викладеними у п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 № 10-1389/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права». Згідно із п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. В такому випадку розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. У відповідності до п.3 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата, доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. З огляду на зміст п.4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обовязків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних дні за цей період. Таким чином, застосовуючи положення частини другої статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядку при визначенні розміру середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу для її обрахування слід виходити із середньоденної заробітної плати. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі № 6-195цс14, від 16.12.2015 у справі № 6-648цс15 та від 14.09.2016 у справі № 6-419цс16. Згідно довідки Михайлівської сільської ради від 28.12.2017 №628 заробітна плата голови Михайлівської сільської ради за червень 2016 року становила 4140 грн., за липень 2016 року - 3450 грн. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2016 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13, кількість робочих днів по місяцях у 2016 році становить: червень - 20 днів, липень - 21 день. Таким чином, сума доходу позивача згідно Порядку за червень та липень 2016 року становить 7590 грн. (4140 грн.+3450 грн.) при загальній кількості робочих днів - 41 (20+21). [PERSON], середньоденна заробітна плата позивача за червень-липень 2016 року становить: 4140 грн.+3450 грн. = 7590 грн. : 41 робочий день = 185,12 грн. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2016 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13, кількість робочих днів по місяцях у 2016 році становить: у серпні - 5 (з 25.08.2016), у вересні - 22, у жовтні - 20, у листопаді - 22, у грудні 22. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2017 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 05.08.2016 року № 11535/0/14-16/13, по місяцях у 2017 році становить: у січні - 20, у лютому - 20, у березні - 22, у квітні - 19, у травні - 14 (по 23.05.2017). Враховуючи викладене, кількість робочих днів за період з 25.08.2016 по 23.05.2017 року (день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді), за який позивачу підлягає нарахуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 186 днів (91 день у 2016 році та 95 днів у 2017 році). Таким чином, з Михайлівської сільської ради на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 34432,32 грн. (з розрахунку 185,12 грн. х 186 робочих днів), який обраховано без податків та обовязкових платежів. Органами місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України). Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права. Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Вказана позиція кореспондується із рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsby v. Gгеесе) від 19.03.1997 (Збірник 1997-ІІ, с. 495), відповідно до якого Суд зазначив, що відмова адміністративних органів виконати рішення суду розцінюється як втручання у «право на ефективний судовий захист» їхніх цивільних прав, на порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. Однак, як зазначив Суд, це право було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процесуальні гарантії, які надають сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачав виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу «верховенства права», який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (mutatis mutandis, рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975, серія А, № 18, с. 16-18, п. 34-36). [PERSON], для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Сторони в судове засідання не викликалися в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14.03.2018 року відповідачу надано пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для надіслання до суду відзиву на позовну заяву з всіма письмовими та електронними доказами, що була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням. Відповідачем відзив на позовну заяву до суду не подано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням №1 першої сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання від 05.11.20015 року (а.с.77) були затверджені повноваження сільського голови Михайлівської сільської ради по виборах 25.10.2015 року за [PERSON] Рішенням №97 позачергової сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання від 25.08.2016 року (а.с.78) оголошено недовіру Михайлівському сільському голові [PERSON], достроково припинено повноваження сільського голови [PERSON] з дня прийняття данного рішення та звільнено її з посади сільського голови у звязку з достроковим припиненням повноважень. Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 року у справі №397/1154/16-а за позовом [PERSON] до Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, поновлення на посаді (а.с.79), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (а.с.86-88) визнано протиправним та скасовано рішення позачергової сесії Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання №97 від 25.08.2016 року та поновлено повноваження [PERSON] на посаді сільського голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання. Постанова суду в частині поновлення повноважень [PERSON] на посаді сільського голови підлягала негайному виконанню. На підставі розпорядження №24 від 24.05.2017 року (а.с.89) [PERSON] приступила до обовязків голови Михайлівської сільської ради з 23.05.2017 року у звязку з негайним виконанням постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 року у справі №397/1154/16-а в частині поновлення її на посаді сільського голови. 28.09.2017 року державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.90) по примусовому виконанні виконавчого листа №397/1154/16-а (2-а/397/1/17), виданого 04.08.2017 року Олександрівським районним судом про визнання протиправним та скасування рішення позачергової сесії Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання №97 від 25.08.2016 року та поновлено повноваження [PERSON] на посаді сільського голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання, оскільки рішення боржником виконано в повному обсязі та згідно розпорядження №24 від 24.05.2017 року [PERSON] поновлено на посаді сільського голови Михайлівської сільської ради з 23.05.2017 року. Згідно інформації Михайлівської сільської ради №628 від 28.12.2017 року (а.с.91) заробітна плата голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області становила: за червень 2016 року 4140,00 грн., липень 2016 року 3450,00 грн.; середньомісячна заробітна плата голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області станом на 25.08.2016 року становила 3795,00 грн., середньоденна заробітна плата станом на 25.08.2016 року 92,56 грн. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до трудових правовідносин щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу і вважає за необхідне керуватися главою 15 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці». Згідно ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Як розяснено у п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Відповідно до п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних дні за цей період. Суд приймаючи до уваги викладене приходить до наступного висновку. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішенням №1 першої сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання від 05.11.20015 року (а.с.77) були затверджені повноваження сільського голови Михайлівської сільської ради по виборах 25.10.2015 року за [PERSON] Рішенням №97 позачергової сесії Михайлівської сільської ради сьомого скликання від 25.08.2016 року (а.с.78) оголошено недовіру Михайлівському сільському голові [PERSON], достроково припинено повноваження сільського голови [PERSON] з дня прийняття данного рішення та звільнено її з посади сільського голови у звязку з достроковим припиненням повноважень. Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 року у справі №397/1154/16-а за позовом [PERSON] до Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, поновлення на посаді (а.с.79), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (а.с.86-88) визнано протиправним та скасовано рішення позачергової сесії Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання №97 від 25.08.2016 року та поновлено повноваження [PERSON] на посаді сільського голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області сьомого скликання. Постанова суду в частині поновлення повноважень [PERSON] на посаді сільського голови підлягала негайному виконанню. На підставі розпорядження №24 від 24.05.2017 року (а.с.89) [PERSON] приступила до обовязків голови Михайлівської сільської ради з 23.05.2017 року у звязку з негайним виконанням постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2017 року у справі №397/1154/16-а в частині поновлення її на посаді сільського голови. Згідно інформації Михайлівської сільської ради №628 від 28.12.2017 року (а.с.91) заробітна плата голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області становила: за червень 2016 року 4140,00 грн., липень 2016 року 3450,00 грн.; середньомісячна заробітна плата голови Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області станом на 25.08.2016 року становила 3795,00 грн., середньоденна заробітна плата станом на 25.08.2016 року 92,56 грн. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2016 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13, кількість робочих днів по місяцях у 2016 році становить: червень - 20 днів, липень - 21 день. Таким чином, сума доходу позивача згідно Порядку за червень та липень 2016 року становить 7590 грн. (4140 грн.+3450 грн.) при загальній кількості робочих днів - 41 (20+21). [PERSON], середньоденна заробітна плата позивача за червень-липень 2016 року становить: 4140 грн.+3450 грн. = 7590 грн. : 41 робочий день = 185,12 грн. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2016 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13, кількість робочих днів по місяцях у 2016 році становить: у серпні - 5 (з 25.08.2016), у вересні - 22, у жовтні - 20, у листопаді - 22, у грудні 22. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2017 рік, викладеного у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 05.08.2016 року № 11535/0/14-16/13, по місяцях у 2017 році становить: у січні - 20, у лютому - 20, у березні - 22, у квітні - 19, у травні - 14 (по 23.05.2017). Враховуючи викладене, кількість робочих днів за період з 25.08.2016 по 23.05.2017 року (день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді), за який позивачу підлягає нарахуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 186 днів (91 день у 2016 році та 95 днів у 2017 році). Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.08.2016 року по 23.05.2017 року, що підлягає стягненню з Михайлівської сільської ради на користь [PERSON] становить 34432,32 грн. (з розрахунку 185,12 грн. х 186 робочих днів). Суд погоджується з обрахунками заборгованості, які були виконані позивачем. Також, при вирішенні питання про оподаткування роботодавцем виплачуваних за рішенням суду працівникові за вимушений прогул сум потрібно враховувати постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив під час визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку із заробітної плати є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає таку суму без утримання цього податку та інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. [PERSON], вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. А середній заробіток визначений судом без урахування податку та інших обовязкових платежів, оскільки справляння і сплата податку з громадян та інших обовязкових платежів є відповідно обовязком роботодавця та працівника. Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved