Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить визнати його, [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився і проживає в с.Вишневе, Демидівського району Рівненської області ( РНКПП - [NUMBER] ) батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилась в Республіці Італія м.Неаполь. Позивач також просить зобов`язати Демидівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів): \~ \~ \~ \~- поновити відповідний актовий запис про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилась в Республіці Італії м.Неаполь, вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України; \~ \~ \~ \~- змінити прізвище та по-батькові дитини з [PERSON] та [PERSON] ; \~ \~ \~ \~- змінити в актовому записі про народження дитини запис щодо відомостей про прізвище матері дитини з [PERSON] та [PERSON] на підставі актового запису про шлюб № 41, вчиненого Демидівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) від 20 жовтня 2020 року; - видати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилась в Республіці Італія м.Неаполь. В обгрунтування позовних вимог, позивач вказав, що в кінці 2009 року, у зв`язку з важким матеріальним станом та відсутністю роботи в Україні, він виїхав на роботу до Республіки Італія, де проживав та працював до жовтня 2020 року. У 2011 році, проживаючи та працюючи в м.Неаполь, познайомився із [PERSON] , яка також приїхала в Італію з України та проживала і працювала у цьому ж місті. Вони почали зустрічатись та спілкуватись між собою. З часом між ними зав`язались дружні стосунки та з кінця 2011 року сторони стали проживати однією сім`єю. Перебували у фактичних, але не зареєстрованих шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась спільна дочка [PERSON] . Державна реєстрація народження дочки була проведена відділом реєстрації актів цивільного стану муніципалітету міста Неаполь району Санлоренцо республіки Італія. Так як, на час народження їхньої спільної дочки, [PERSON] не перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі, при реєстрації народження дочка отримала прізвище матері " [PERSON] ", за їхнім спільним бажанням ім`я " [PERSON] " і стала найменуватись як " [PERSON] ", а в графі " [PERSON] ", через відсутність у позивача документів на проживання в Італії відомості внесені не були. Таким чином, реєстрація народження дочки позивача та [PERSON] [PERSON] була проведена відділом РАЦС муніципалітету міста Неаполь району Санлоренцо у порядку, який в Україні відповідає вимогам ч.1 ст. 135 СК України, тобто, якщо при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Перебуваючи в Італії, позивач та [PERSON] продовжували проживати разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, спільно виховували та утримували їхню дочку [PERSON] . Приїхавши в Україну, [INFO] , позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб в Демидівському РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено актовий запис за № 41. При реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Їхня дочка проживає з ними і зареєстрована з ними в [ADDRESS] . Після реєстрації шлюбу позивач та дружина звернулись до Демидівського РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із заявою про внесення змін до актового запису про народження їхньої дочки [PERSON] , зокрема відомостей про позивача [PERSON] , як батька, та зміну її прізвища з [PERSON] на [PERSON] , так як таке прізвище її батьків. Однак, їхня заява прийнята не була і їм в усній формі було роз`яснено про те, що такі зміни до актового запису про народження дочки можуть бути внесені тільки за рішенням суду. З вище викладених підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Під час підготовчого провадження справи в суді позивач [PERSON] та його представник адвокат Новосад В.О. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечує, щоб позов було задоволено. Підтвердила, що позивач дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] . Відзиву на позов не подала. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Демидівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справи без їхньої участі, про визнання батьківства не заперечує. /а.с.27/. Судом не вирішувались питання щодо забезпечення позову, забезпечення доказів та зупинення провадження у справі. Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст. 200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Витягу з реєстру актів про народження 384 Р. І S. відділу державної реєстрації актів цивільного стану міста Неаполь, район [PERSON] , [INFO] зазначена [PERSON] , відомості у графі "батько" відсутні /а.с.8/. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 2020 року зареєстрували свій шлюб, про що у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) було складено відповідний актовий запис за № 41 /а.с.13/. Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 15-20/2317 від 19.10.2020 року та № 15-20/2517 від 28.10.2020 року [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] /а.с.11, 15/. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Пункт 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи повне визнання відповідачкою позову про визнання батьком її доньки [PERSON] , застосовуючи відповідні норми права, судом встановлено, що під час підготовчого провадження знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , тому приймаючи до уваги усі зібрані докази та обставини справи, суд вважає за можливе, визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Позивачем по справі понесено судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., про що підверджується квитанцією про сплату № 17 від 13.11.2020 року. Однак позивач відмовляється від стягнення з відповідачки сплаченого ним судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 126, 128, 134, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved