Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі [PERSON]) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.12.2010 року в сумі 11 102,09 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Банком та відповідачем 20.12.2010 року було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 2100 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 11 102,09 гривень, яка складається з : - 2072,19 грн.- заборгованість за кредитом; - 6025,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2000 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 504,86 грн. - штраф ( процентна складова). На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачем заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в позовній заяві вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності його представника, з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилась. Разом з ти надала суду заяву з додатками, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки 05.09.2016 року уклала з Банком генеральну угоду про реструктуризацію даної заборгованості, справу просила розглянути без її участі. (а.с. 57-58) Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 20.12.2010 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір № б/н, за яким [PERSON] взяв на себе зобов'язання видати [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці в сумі 2900,00 гривень, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 5 -32) Як видно з наявних у справі анкети, розрахунку заборгованості і довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки, які підписані відповідачем, [PERSON] свої зобов'язання виконав, відкривши картковий рахунок та випустивши відповідачу платіжну картку, зі встановленням на ній кредитного ліміту, про що свідчить рух коштів по картковому рахунку та підтверджується відповідним написом на анкеті -заяві та підписом клієнта і працівника банку про ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунку і випуску картки. ( а.с. 3-4). В той же час, за [PERSON] через несвоєчасне виконання своїх зобов"язань по договору, станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 11 102,09 гривень, яка складається з : - 2072,19 грн.- заборгованість за кредитом; - 6025,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2000 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 504,86 грн. - штраф ( процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості ( а.с. 3 - 4). За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, після 30.04.2016 року між [PERSON] і Банком укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, що утворилась станом на 30.04.2016 року. ( а.с. 58) Угоду укладено 05.09.2016 року. Відтак, за вказаною угодою визначено нові строки погашення зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим борг, який існував станом на 30.04.2016 року відсутній, так- як його сплата перенесена на інший період часу. Таким чином, представлені відповідачем [PERSON] докази, а саме генеральна домовленість з ПАТ КБ "ПриватБанк" від 05.09.2016 року про реструктуризацію заборгованості, свідчить про встановлення інших строків виконання зобов"язань по кредитному договору, який починає тривати з дати підписання додаткової угоди - 05.09.2016 року, у зв'язку з чим сплату боргу, який визначений розрахунком станом на 30.04.2016 року перенесено на інший термін, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з тим, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати по справі з відповідача, понесені позивачем, теж не стягуються. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed