Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору кредитного карткового рахунку, укладеного між [PERSON] з однієї сторони та Акціонерним товариством "ОТП Банк" з другої сторони, припиненим у зв`язку з його повним виконанням, проведеним належним чином; визнати незаконною та такою, що не підлягає виконанню вимогу АТ "ОТП Банк" до [PERSON] про сплату заборгованості за кредитним договором у сумі 735,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем був укладений спірний договір, відповідно до якого відповідач надав йому кредит на споживчі цілі шляхом відкриття карткового рахунку. З зв`язку з тим, що він має розлад здоров`я, попросив батька звернутися до відділення банку з метою з`ясування повної суми заборгованості за кредитним договором. Співробітники банку повідомили, що для повного погашення заборгованості необхідно сплатити 4000,00 грн. Вказана сума була погашена 10 грудня 2018 року. Після того, він кредитні кошти не брав. Проте, у телефонному режимі співробітники банку повідомили про те, що наявна заборгованість за вказаним кредитом у сумі 735,00 грн. З даною заборгованістю він не згоден. Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач вказує, що між ним та Акціонерним товариством "ОТП Банк" був укладений договір кредитного карткового рахунку, відповідно до якого відповідач надав йому кредит на споживчі цілі шляхом відкриття карткового рахунку. З зв`язку з тим, що він має розлад здоров`я, попросив батька звернутися до відділення банку з метою з`ясування повної суми заборгованості за кредитним договором. Співробітники банку повідомили, що для повного погашення заборгованості необхідно сплатити 4000,00 грн. Згідно копії квитанції № 400Т0046УР від 10.12.2018, [PERSON] внесено поповнення на картковий рахунок у сумі 4000,00 грн. (а.с. 3). 05 червня 2019 року [PERSON] звернувся до регіонального відділення АТ "ОТП Банк" з заявою про надання йому належним чином завірені копії документів, які оформлювалися між [PERSON] та АТ "ОТП Банк" для відкриття карткового рахунку. На неодноразові звернення [PERSON] про надання належним чином завірених копій документів, які оформлювалися між [PERSON] та АТ "ОТП Банк" для відкриття карткового рахунку та з яких підстав виникла заборгованість у сумі 735,00 грн., йому була надана відповідь з посиланням на ст. 60.62 Закону України "Про банки і банківську таємницю" від 07.12.2000 року, витребувана інформація становить банківську таємницю. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Статтею 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України\~зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~статті 526 ЦК України\~визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з положень ч.ч. 1, 2\~ст. 651 ЦК України,\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). На адресу відповідача неодноразово направлялися ухвали про витребування доказів. Ухвали суду від 20 липня 2019 року та 16 жовтня 2019 року залишились без виконання. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав належних та достатніх доказів у спростування доводів позивача. Заперечень щодо факту повного виконання договору та відсутність заборгованості не надано, доказів того, що вимога банку щодо наявності певної заборгованості, не надав, не спростував наданий позивачем розрахунок. Таким чином суд вважає, що вимога про визнання договору припиненим у зв`язку з його повним фактичним виконанням підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про визнання незаконною та такою що не підлягає виконанню вимоги про сплату заборгованості суд вважає, що вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивач просить визнати незаконною вимогу пред`явлену відповідачем по телефону. Вимога, яку оспорює позивач є різновидом претензії, при цьому викладена усно у телефонній розмові та не несе за собою юридичних наслідків. Вона не встановлює для сторін обов`язків, зокрема для [PERSON] вона несе рекомендований характер щодо сплати заборгованості. Більш того її наявність в письмовому або в будь-якому іншому офіційному листуванні, позивачем не доведена. Статтею 16 ЦК України встановлений перелік способів захисту цивільних прав. Під способами захисту розуміється закріплені заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться поновлення, визнання порушених прав. Оскільки оспорювана вимога не створює прав та обов`язків, відповідно відсутнє порушене право. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial