Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

20 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу власнику в житлове приміщення та заборонити відповідачам користуватись даним житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником - ТОВ "Кей-Колект" за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] (позичальник) уклала з АКІБ "УкрСиббанк" (надалі - Банк) кредитний договір № 11150602000 від 04 травня 2007 року, кредитний договір №11087566000 від 30 листопада 2006 року, кредитний договір №11087557000 від 30 листопада 2006 року, відповідно до умов якого, Позичальнику було надано кредит, з загальним лімітом заборгованості в суму 157 000, 00 доларів США зі сплатою 13 % відсотків річних та строком погашення до 04 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 04 травня 2007 року між [PERSON] та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір іпотеки № 34798-Б відповідно до умов якого, [PERSON] , як майновий поручитель, передала в іпотеку банку належне їй на праві приватної власності, нерухоме майно, а саме: двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 12 грудня 2011 року Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", відповідно до договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Позичальника та майнового поручителя за зобов`язаннями по кредитному договору та договору іпотеки. У зв`язку із систематичним невиконанням позичальником взятих на себе кредитним договором зобов`язань, утворилась значна заборгованість. 12 листопада 2014 року ТОВ "Кей-Колект" набув у порядку, передбаченому підпунктом 4.2.1. договору іпотеки, статтей 35, 37 Закону України "Про іпотеку" право власності на передачу в іпотеку квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 19 серпня 2015 року відповідачам було направлено вимогу про їх добровільне виселення із спірної квартири, в якій містилось пропозиція щодо добровільного першочергового викупу спірного майна, серед яких, вимога про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. На момент звернення позивача до суду, відповідачами не виконані вимоги, в усіх аспектах, проігноровано добровільне виконання будь - якої вимоги щодо усунення перешкод користування, розпорядження та володіння спірною квартирою, хоча вимоги були ними отримані. Позивач в даний час не може реалізувати своє право володіння, користування, нерухомим майном, оскільки Відповідачі проживають у спірній квартирі, перешкоджають вільному доступу до квартири власника. Як встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2016 року по справі № 361/580/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ"УкрСиббанк", ВДВС Броварського МУЮ у Київській області, ТОВ "Кей-Колект" про припинення договору іпотеки та зобов`язання вчинити дії, 01.06.2010 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, що є підставою для звільнення Позивача від доказування. Оскільки [PERSON] інформації про зміну прізвища ТОВ "Кей-Колект" не надавала, копії свідоцтва про шлюб також, позивач отримав документальне підтвердження зміни прізвища лише після отримання копії вищевказаного рішення. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію зазначені особи зареєстровані у будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]. Оскільки власником квартири на даний момент є позивач, перебування цих осіб у квартирі є незаконним. Під час візиту вони своїми діями усіляко перешкоджали потрапити всередину приміщення, добровільно виїхати не бажають. Представник позивача посилався на вимоги Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", який визначає, що зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень неприпустиме (ч.2.ст.12 Закону) і в разі розгляду в суді справ, що стосуються вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідна участь органу опіки та піклування, позивач залучає в якості третьої особи орган опіки та піклування. Представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ч. 3, ст. 109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи положення норм викладених в статтях 39,40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 Житлового кодексу Української РСР вбачається, що особам, що засобам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Однак, зважаючи на те що, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні,

Outcome: dismissed