Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. При звернені до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову про відмову у видачі [PERSON], що діє від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири за адресою: [ADDRESS], та частку квартири за адресою: [ADDRESS], що належали померлому [INFO] чоловіку та батьку малолітньої [PERSON] - [PERSON], у зв'язку з тим, що на майно померлого накладено арешт. Арешти на квартири були накладені Жовтневим (на даний час Покровським)відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (надалі Жовтневим ВДВС),у зв'язку з невиконанням рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2005 року за справою №2-1757 про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку від першого шлюбу [PERSON] Разом з тим, 23 грудня 2014 року, Жовтневим ВДВС була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за цим виконавчим листом, виданим 10.02.2015 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], у зв'язку з фактичним виконанням рішення. Однак , арешт на нерухоме майно, який відноситься до примусового засобу впливу при виконанні судового рішення, знятий фактично не був, хоча в п.2 зазначеної постанови державним виконавцем зазначено: «припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення» На виконанні Жовтневого ВДВС перебувало ще декілька виконавчих проваджень, про примусове стягнення з [PERSON] заборгованості по комунальним платежам, по яким окремих обтяжень майна не перебувало. Всі виконавчі провадженні були закінченні у зв'язку зі смертю боржника. В добровільному порядку відповідач Покровський ВДВС, ігноруючи норми діючого законодавства щодо виконання приписів ЗУ «Про виконавче провадження», відмовляється зняти арешти з нерухомого майна, яке належало померлому [PERSON] Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, що перелічені вище. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, пояснивши, що на примусовому виконані Покровського (Жовтневого) ВДВС, дійсно знаходилось виконавче провадження, по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.02.2005 № 2-1757, про стягнення аліментів у розмірі ? частини з [PERSON] та користь [PERSON] В зв'язку з невиконанням судового рішення, постановою державного виконавця від 28.05.2007 року було накладено арешт на нерухоме майно, яке належало боржнику. 23.12.2014 року виконавче провадження було закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення ( досягнення дитиною повноліття). В зв'язку з тим, що на виконанні Жовтневого ВДВС знаходились інші виконавчі провадження №52652232, №52617845, відносно [PERSON], по яким в зв'язку з накладеним раніше арештом, по виконавчому провадженню за рішенням суду по справі №2-1757, примусові заходи впливу по провадженням не виносились, арешт з нерухомого майна не був знятий для можливості примусового виконання послідуючих виконавчих проваджень. 25.10.2016 на адресу відділу надійшла копія свідоцтва про смерть боржника -[PERSON], а/з [NUMBER] від 25.03.2016, серія [NUMBER] в зв'язку з чим виконавчі провадження були закінчені. Вважає, що знімати арешт з нерухомого майна на даний час не доцільно, тому що відповідно з приписами ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття провадження спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Враховуючи, що про смерть боржника [PERSON] виконавчій службі стало відомо тільки 25.10.2016 кредитори не пропустили строк для звернення до спадкоємців з зобов'язанням задоволення вимоги кредитора. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2005 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. За виконавчим листом № 2-2-1757 від 01.02.2015 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження . 28 травня 2007 року в зв'язку з тим, що боржник добровільно не виконував рішення суду, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби КМУЮ Бобошко В.В. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на майно [PERSON], а саме на частку квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] 23.12.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Філіної В.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1757 від 01.02.2005 року на підставі п.8 ч.1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2016 року. Позивачка звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведена спадкова справа №619/2016. Проте, накладення арешту та заборони на майно спадкодавця є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачки та її малолітньої дитини. 27.10.2016 року позивачка звернулась до Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу з заявою про зняття арешту з майна боржника у зв'язку з його смертю та вступом у спадщину за законом. Листом від 08 листопада 2016 року № 29766 позивачці повідомлено, що за даними системами ЄДРВП на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь стягувачів. Також було зазначено, що у відповідності до положень Закону України « Про виконавче провадження»: особа, яка вважає, що арешт накладений на майно підлягає скасуванню, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підстави для задоволення вимог заявниці, зазначив у відповіді відповідач, щодо скасування арешту накладеного на майно боржника відсутні. Згідно з ч.1 ст.50 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" у редакції від 14.10.2014 року, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Згідно ст. 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.56 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження завершено, немає підстав для збереження арешту. Судом встановлено, шо інших відкритих виконавчих проваджень стосовно боргів спадкодавця також немає. Враховуючи, що виконавче провадження, по якому державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно, належне боржнику, 23.12.2014 було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону Українивід 21.04.1999 № 606-XIV« Про виконавче провадження», а також те, що виконавчі провадження № 52652232, № 52617845, закінчені постановою від 25.10.2016 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону Українивід 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання відповідача закінчити всі виконавчі провадження, щодо примусового стягнення боргів з [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність поновлення порушених прав позивача, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, яке належало [PERSON], померлому 24.02.2016.

Outcome: partial