Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №636222 площею 1,523 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 159 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №731441 площею 0,806 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №158 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №731157 площею 3,604 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 157 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданих 06.12.2002 [PERSON] сільською радою Середино-Будського району Сумської області на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 02.12.2002 за №259, що вони дійсно належали [PERSON], [INFO], який помер 07 жовтня 2004 року в с. Лукашенкове Середино-Будського району Сумської області. Крім цього позивач просить визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07 жовтня 2004 року помер його батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №204199, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Також зазначив, що покійному батькові [PERSON] на праві приватної власності належали вищевказані земельні ділянки, що підтверджуються вказаними вище державними актами на право приватної власності на землю. У цих правовстановлюючих документах було допущено описку, а саме: в державних актах на право приватної власності на землю неправильно зазначено по батькові спадкодавця вказано «Мінович», а потрібно «Минович». Після смерті [PERSON] залишилося вищевказане спадкове майно, спадкоємцями якого є позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON], однак оригінали відповідних документів на спадкове майно було втрачено. 29.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], на вищевказані земельні ділянки, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на зазначене майно, у зв'язку з тим, що позивач не надав документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно, а тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Крім цього було виявлено, що у правовстановлюючих документах, а саме у вищезазначених державних актах на землю було допущено описку, неправильно зазначено по батькові спадкодавця вказано «Мінович», а потрібно «Минович» згідно зі свідоцтвом про смерть. Оскільки необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів та оформити спадщину на вказані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області, неможливо, так як на дані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала клопотання, в якому позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Середино-Будського району Сумської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій зазначено, що претензій та зауважень по даній справі не має та просить розглянути справу без участі представника. Відповідач [PERSON] до залу суду не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання, однак не повідомила суд про причини неявки. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог реєстраційний відділ Середино-Будської міської ради Сумської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій зазначено, що претензій та зауважень по даній справі не має і просить розглянути справу без участі представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ у Середино-Будському районі міжрайонного управління у Середино-Будському та Ямпільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області свого представника в судове засідання не направив, надіславши до суду заяву, в якій зазначено, що претензій та зауважень по даній справі не має і просить розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі вказаної норми закону судом прийнято рішення розглядати справу без участі [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Щодо вимог позивача про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд встановив таке. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 07 жовтня 2004 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №204199, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області (а.с.6). За життя [PERSON] на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 02.12.2002 №259 "Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних паїв на території [PERSON] сільської ради" та списку громадян, яким видаються державні акти на право власності на земельні паї на території [PERSON] сільської ради (ТОВ "Зоря"), що є додатком до вказаного розпорядження, отримав у власність земельні ділянки на території даної сільської ради (а.с.11-12). Так, на підставі вказаного розпорядження [PERSON] отримав такі документи: державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №636222 площею 1,523 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 159 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №731441 площею 0,806 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №158 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №731157 площею 3,604 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 157 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданих 06.12.2002 [PERSON] сільською радою Середино-Будського району Сумської області на земельні ділянки, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області (а.с.8-10). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що в даних правовстановлюючих документах було допущено описку, а саме: в державних актах на право приватної власності на землю неправильно зазначено по батькові спадкодавця вказано «Мінович», а потрібно «Минович». Згідно зі свідоцтвом про смерть серії 1-БП №204199 прізвище, ім'я, по батькові померлого записано як [PERSON]. Довідкою виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Середино-Будського району Сумської області від 20.02.2018 № 98 підтверджено доводи заявника, а саме, що при видачі зазначених державних актів на право приватної власності на землю було допущено помилку при перекладі прізвища на українську мову, в результаті чого по-батькові власника записане як «Мінович», а потрібно "Минович" (а.с.54). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт отримання [PERSON] земельних ділянок на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області підтверджено позивачем повністю. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я,по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що необхідно задовольнити вимоги позивача та встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме вищевказаних державних актів на право приватної власності на землю, що вони дійсно належали [PERSON], [INFO], який помер 07 жовтня 2004 року в с. Лукашенкове Середино-Будського району Сумської області. Щодо вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно за законом суд встановив таке. Позивач [PERSON] відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №636222 площею 1,523 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 159 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №731441 площею 0,806 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №158 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №731157 площею 3,604 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 157 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданих 06.12.2002 [PERSON] сільською радою Середино-Будського району Сумської області на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 02.12.2002 за №259 (а.с.8-12). Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області від 26.12.2017 №456, [PERSON] до дня смерті, тобто до 07 жовтня 2004 року мешкав за адресою: с. Лукашенкове Середино-Будського району Сумської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Середино-Будського району Сумської області не посвідчувався (а.с.13). Згідно з вказаною довідкою спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: позивач [PERSON]; відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не прийняли спадщину після смерті батька. 29.01.2018 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], на вищевказані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на зазначене майно, у зв'язку з тим, що позивач не надав документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно, а тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, сформованою 10.04.2018, спадкові справи після смерті [PERSON] не відкривались. Відповідно до ст. 1217 ЦКУкраїни спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], тобто з 07 жовтня 2004 року належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із зазначеними нормами цивільного законодавства [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 07 жовтня 2004 року у с. Лукашенкове Середино-Будського району Сумської області. Інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк не подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Крім цього відповідач [PERSON] у своїй заяві, адресованій суду, повністю визнала позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що відповідачі відмолися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до п. «г» ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,523 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,806 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,604 га належали на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON], що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії Р2 №636222, серії Р3 №731441, серії Р3 №731157, виданими 06.12.2002 [PERSON] сільською радою Середино-Будського району Сумської області на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 02.12.2002 №259 (а.с.8-12). Аналізуючи вищезазначені факти суд приходить до висновку, що [PERSON].10.2004 прийняв спадщину після смерті [PERSON]на спадкове майно, а саме на вказані земельні ділянки. Таким чином будь-яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно, що залишився після смерті [PERSON], під час судового розгляду не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити вимоги позивача про визнання право власності на спадкове майно за законом, а саме на вищевказані державні акти на право власності на землю. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved