Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вони з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], але відповідач постійно перебував у виправній колонії, за весь цей час жодного разу не одержував права на відпустку, не працював та не надавав коштів на розвиток дитини, навіть після звільнення з місць позбавлення волі у лютому 2011 року, жодного разу не відвідав доньку, відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини, але матеріальної допомоги родині та грошові кошти на утримання доньки не надає. У судове засідання позивач, повідомлена про розгляд справи, не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовою повісткою про виклик на офіційному веб-порталі "Судова влада України" від 23.02.2015 року, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. У судове засідання третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, не з'явилась, про судове засідання повідомлена належним чином, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини. За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої "[PERSON]", актовий запис № 237, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Під час шлюбу у сторін народилися дитина [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2011 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 13). 28 квітня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої "[PERSON]", актовий запис № 372, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 20). Відповідно Довідки Свердловської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області №32/5979 від 15.10.2009р. [PERSON], [INFO], засуджений 11.02.2008 року Оболонським районним судом м. Києва по ст. 301 ч. 3, ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією відеопродукції порнографічного характеру, початок строку виконання 29.01.2008 року, кінець строку 28.02.2011 року (а.с. 12). Згідно Довідки №29/6-13 від 03.02.2014р., виданої начальником ВКВСР Чорнухинської ВК-23, [PERSON], [INFO], відбуває кримінальне покарання в Чорнухинській ВК-23 Луганської області за вироком Краснолуцького міського суду Луганської області від 01.12.2011року за ст. 190 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України строком 3 роки позбавлення волі, початок строку - 24.09.2011 року, кінець строку - 24.09.2014 року (а.с. 14). Кореспонденція від засудженого [PERSON] (для перегляду та відправки до поштового відділення) спеціалісту з контролю за виконанням режимних вимог оперативного відділу, станом на 21.05.2014 року, не надходила, що підтверджується Довідкою Чорнухинської виправної колонії №23 Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (а.с. 15). Засуджений [PERSON] за період відбування покарання в Чорнухинській ВК-23 грошові кошти на адресу [PERSON] не відправляв, матеріально допомоги не надавав, що підтверджується копією довідки (а.с. 16). Відповідно до Довідки про працевлаштування засудженого [PERSON] не був працевлаштований за період з травня 2013р. по квітень 2014р. (а.с. 17). З Довідки про стягнення та заохочення на засудженого [PERSON] вбачається, що засуджений заохочень не мав, протягом періоду з 13.02.2012 року по 03.02.2014 року отримував стягнення (а.с. 18). Згідно Характеристики засудженого [PERSON], затвердженої начальником Чорнухинської виправної колонії №23 в Луганській області, [PERSON], за складом характеру неврівноважений, не цілеспрямований, знаходиться на профілактичному обліку, як особа, яка схильна до вчинення шахрайських дій, не став на шлях виправлення (а.с. 19). Згідно характеристики на дитину [PERSON], 2009 року народження, виданої Дошкільним навчальним закладом №758 від 29.12.2014р., мати та вітчим з великою увагою і турботою ставляться до потреб, здоров'я, емоційного стану дитини, відвідують батьківські збори, біологічного батька дитини, жодного разу у дитсадку не бачили (а.с. 21, 42) Малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та вітчимом за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 19.05.2009 року (а.с. 22) та від 24.12.2014 року (а.с. 41). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.02.2015р. № 102/03/29-1280 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №2 від 05.02.2015р.) (а.с. 39-40). Таким чином, суд вважає, що позивачем надано докази, у спосіб та в порядку передбаченому законом, того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. При цьому судом встановлено, що відповідачу не перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 16 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 17 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із підстав, передбачених п.2, 4, 5 ч.1 ст. 164 СК особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки в разі досягнення ними повноліття. Відповідно п. 18 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При прийнятті рішення суд також керується внутрішнім переконанням, яке склалося під час судового розгляду, що спілкування відповідача з дитиною буде негативно впливати на її розвиток. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved