Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсними договіри оренди землі, укладені 30.03.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Технополь Агро» щодо земельних ділянок кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER], розташованих на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по яким державним реєстратором реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ Кіровоградської області здійснено державну реєстрацію 30.03.2016 , строком на 7 років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON], як власник спірних земельних ділянок, 14.12.2007 року уклала з ФГ "[PERSON]." договори оренди землі стосовно вказаних земельних ділянок терміном на 20 років, починаючи з дати його державної реєстрації, які зареєстровано Кіровоградською РФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2008 року за № 040837200040 та 040837200039. Договори оренди землі від 14.12.2007 року є чинними, а тому зазначені земельні ділянки знаходиться в користуванні позивача. До початку 2016 року сторони виконували умови договору належним чином. Проте, на початку 2016 року ФГ "[PERSON]." стало відомо, що між [PERSON] та ТОВ "Технополь агро" були укладені та зареєстровані договори оренди на вищезазначені земельні ділянки. Вважає, що дана дія зі сторони відповідача порушує їх право на користування земельними ділянками. Вважає, що договори від 14.12.2007 року не скасовані та діють, і тому у відповідачів відсутнє право на укладання договорів оренди. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення по обставинам справи. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та подали зустрічний позов про визнання недійсними договорів від 14.12.2007 року, укладених між [PERSON] та ФГ "[PERSON].", в зв"язку з тим, що підпис в договорах виконаний не [PERSON], а іншою особою. Представники відповідача ТОВ «Технополь агро» - Макєєв Д.В. та Кіріченко Т.А. позовні вимоги не визнали та вважають, що договори оренди від 30.03.2016 року, укладені між ТОВ «Технополь агро» та [PERSON] є законні, так як при укладанні та реєстрації договорів оренди не було виявлено будь-яких обмежень щодо використання земельних ділянок. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок, площею 4,80 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 4,79 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державних актів на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та [NUMBER] що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.02.2016 року. 14.12.2007 року між [PERSON] та ФГ «[PERSON].» були укладені два договори оренди землі строком на 20 років щодо земельних ділянок площею 4,80 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 4,79 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які зареєстровані КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2008 за № 040837200039 та 040837200040. До 2016 року сторони належним чином виконували умови договорів оренди про що свідчать відомості про отримання орендної плати [PERSON] 30.03.2016 року між [PERSON] та ТОВ "Технополь агро" були укладені два договори оренди землі строком на 7 років щодо земельних ділянок площею 4,80 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 4,79 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, які зареєстровані реєстраційною службою Кіровоградського районного управління юстиції 30.03.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у свфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Згідно висновків почеркозавчої експертизи від 08.02.2017 року Кіровоградського НДЕКЦ, які також підтверджені висновком Київського НДІСЕ від 08.02.2018 року, підпис в договорі оренди землі від 14.12.2007 року за реєстраційним № 040837200039 виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис в договорі оренди землі від 14.12.2007 року за реєстраційним № 040837200040 виконаний [PERSON] Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Волевиявлення є важливим чинником без якого неможливо вчинити правочин, що узгоджується з свободою договору. Відповідно до ч.2 ст.637 ЦК України у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, що визначено ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 24 вказаного Закону зазначає, що орендодавець зобов'язаний, зокрема, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Як передбачено ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не укладала договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] з ФГ «[PERSON].» від 14.12.2007 року терміном на 20 років, реєстраційний № 040837200039, а тому вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТОВ «Технополь Агро» від 30.03.2016 р. задоволенню не підлягають, а вимоги по зустрічному позову в частині визнання договіру оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] з ФГ «[PERSON].» від 14.12.2007 року, реєстраційний № 040837200039 підлягають задоволенню. Що стосується договору оренди землі від 14.12.2007 року за реєстраційним № 040837200040, суд зазначає наступне. Наведені вище докази свідчать, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.80 га кадастровий номер [NUMBER], яка перебуває в орендному користуванні ФГ "[PERSON].", згідно договору оренди землі від 14.12.2007 року за реєстраційним № 040837200040, який є чинним, строк дії даного договору 20 років, і на разі зазначений договір не розірвано, не визнано судом недійсним та право оренди ФГ [PERSON]." не припинено, умови договору виконуються сторонами. Проте, 30.03.2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «Технополь Агро» право оренди даної земельної ділянки, на підставі договору оренди землі № б/н від 30.03.2016 року, укладеного між відповідачами відносно спірної земельної ділянки, строком на 7 років з правом пролонгації. Аналізуючи норми чинного законодавства та письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, що визначено в постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2018 року по справі №467/954/16-ц (провадження №61-1691св17). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 30.03.2016 року, відносно земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТОВ «Технополь Агро», суперечить законодавству, оскільки цей договір укладений під час дії договору оренди землі від 14.12.2007 року № 040837200040 та порушує право оренди ФГ "[PERSON].» на земельну ділянку, яка є предметом даного договору. Орендне право щодо спірної земельної ділянки вже зареєстровано за позивачем, а тому суд вважає, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТОВ "Технополь Агро» від 30.03.2016 року терміном на 7 років, необхідно визнати недійсним в силу вимог ч.1 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, а вимоги [PERSON] по зустрічному позову в частині визнання недійсним договору оренди землі від 14.12.2007 року за реєстраційним № 040837200040 задоволенню не підлягають. Правовідносини між сторонами регулються ст.ст.13, 15, 24, 27, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203, 215, 627, 637, 638, 651, 792 ЦК України. Відповідно до ст.141 ЦПК УКраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволенню позову - на обидві строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає необхідним стягнути з ФГ «[PERSON].» на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 1845 грн. 83 коп.

Outcome: partial