Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказує, що ЗАТ КБ " Приватбанк" та [PERSON] 11 березня 2008 року уклали кредитну угоду 0803/20 . Згідно даної кредитної угоди ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 50000 доларів США на термін до 10.03.2013 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитною угодою. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитною угодою , [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитною угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50000 доларів США. В порушення умов кредитної угоди , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором 0803/20 від 11 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] , укладено договір поруки № 0803/20/ДП від 11 березня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ " Приватбанк". [PERSON] подала до суду зустрічний позов до ПАТ КБ " Приватбанк", третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою. В обгрунтування позову посилається на те, що позивачем пред"ялено вимогу поза межами строку дії поруки, тобто після 6 місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов"язанням, а також позивачем безпідставно збільшено розмір відсотковолї ставки за кредитною угодою з 16 відсотків до 18 відсотків , а тому розмір грошових зобов"язань відповідача [PERSON] перед позивачем збільшився, а тому ї грошові зобов"язання та обсяг відповідальності поручителя збільшились без її згоди. В судове засідання представник позивача з"явився, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання на 14 лютого 2018 року не з»явився, подав до заяву, в якій просить розгяд справи відкласти на іншу дату у зв»язку із участю в семінарі в Регіональному центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області . Однак з наданого до суду листа № 03-56 від 06 лютого 2018 року Регілнального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області не вбачається про виклик саме адвоката Захарчука м.І. для участі у вказаному семінарі на 11.00 годину 14 лютого 2018 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився- повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матерiали справи, суд приходить до наступного висновку. ЗАТ КБ " Приватбанк" та [PERSON] 11 березня 2008 року уклали кредитну угоду 0803/20 . Згідно даної кредитної угоди ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 50000 доларів США на термін до 10.03.2013 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитною угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 50000 доларів США. Відповідач [PERSON] свої зобов"язання не виконав, у зв"язку з чим станом на 19 січня 2017 року утворилась заборгованість за кредитною угодою в розмірі 29304 доларів 64 центи США- заборгованість за кредитом. 14907,42 доларів США- заборгованість за відсотками за користування кредитом, 37839,48 долари США- пеня за несвоєчасність виконання зобов2язань за договором. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 29304,68 доларів США. В судовому засіданні доведено заборгованість відповідачів перед позивачем в розмірі 29304 ,68 доларів США. Щодо зустрічного позову , то суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що й Позичальник. При укладенні як Кредитного договору так і договору Поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності". Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. Відповідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Договором поруки сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань по Кредитній угоді. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.04.2011р.: "Відповідно до частини першої статті 559 Цивільного кодексу України припинення договору поруки пов'язується із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель(постанова від 17.01.2011 р. N 3-62г10). Так як, в основному договорі та договорі поруки передбачена можливість зміни розміру процентної ставки і ця умова стала результатом домовленості сторін, отже, поручитель дав згоду на зміну розміру відсоткової ставки. Відповідальність - це правові наслідки, встановлені договором або законом, що настають у разі невиконання або неналежного виконання умов зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України. Підставою для припинення поруки є зміна основного зобов'язання, що спричиняє збільшення відповідальності поручителя, без його згоди, згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України. У Постанові Верховного суду України від 17.01.2010р. зазначено, що відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності цього поручителя. Закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобов'язання забезпеченого порукою. Із умов Кредитного Договору, зокрема зі змісту п. 2.3.1 Договору випливає, що сторони обумовили можливість збільшення процентної ставки по Договору, зокрема: п. 2.3.1 Договору передбачає, що Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом . По закону, який діяв на момент укладення, договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору (ст.651 ЦК України). Відповідно до ст. 47 Закону України " Про банки і банківську діяльність" комерційні банки самостійно встановлюють відсоткові ставки та комісійну винагороду по своїх операціях. Згідно вимог ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Банк не може видавати кредити під відсоток, ставка якого нижче ніж процентна ставка за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Також, п. 3.5. Постанови Правління НБУ "Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" від 10.05.2007р. передбачено, що в договорі про надання споживчого кредиту може встановлюватися, що процентна ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Таким чином, сторони в момент укладення як Кредитного так і Договору Поруки обумовили всі істотні умови, зокрема умову про збільшення розміру процентної ставки за договором, на що свою згоду дав і Поручитель, поставивши власний підпис на Договорі. Крім того, відповідно до п. п. 2- 4 Договору Поруки, Поручитель підтвердив, що зі всіма умовами Договору про надання Кредиту він ознайомлений. Згідно статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з п.11 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 12 договору поруки сторони прийшли згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом у 5 років. Кредитором було пред'явлено вимогу до поручителя, що підтверджується реєстром відправки вимоги в межах 5 річного строку. Таким чином, Банком не було пропущено строк пред'явлення вимоги до кредитора та договір поруки чинний, а підстави визнання договору поруки припиненим відсутні. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 29304, 68 доларів США , що за курсом 27,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.01.2017 року складає 805585, 65 гривень підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати , пов"язані з розглядом справи покладаються на відовідача- у разі задоволення позову. Таким чином , з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 12083 гривень 78 коп, / згідно платіжного доручення № ВОК32ВОХХК від 02 березня 2017 року/. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed