Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №07/03/2008/840-І/07/115 від 07.03.2008 року, Додаткової угоди №1 від 01.10.2008 року до нього, в розмірі 18 940,73 доларів США та пеню в сумі 72 192,46 грн., станом на 14.07.2016 року та судовий збір. В обґрунтування вимог за яким зазначає, що 07 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір №07/03/2008/840-І/07/115, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в сумі 27 000,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 07 березня 2033 року та зі сплатою 12,99% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 07.03.2008 року були укладені договори поруки між банком та [PERSON], а також із [PERSON]. Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14.07.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 18 940,73 доларів США та 72 192,46 грн. пені, яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати припиненою поруку [PERSON] ти забезпечене нею зобовязання за кредитним договором від 07.03.2008 №07/03/2008/840-1/07/115 та договір поруки від 07.03.2008 №07/03/2008/840-1/07/115/2, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Надра" [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що, зокрема, порука припиняється в тому випадку, коли поручитель не надав згоди на зміни основного зобовязання. Додатковою угодою від 01.10.2008 узгоджено такі зміни до основного зобовязання, що мають наслідком збільшення відповідальності поручителя. Водночас, з поручителем не укладалось додаткових угод до договору поруки. Представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі, просила відмовити в задоволені первісних позовних вимог до [PERSON] та [PERSON], та задовольнити в повному обсязі зустрічний позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Згідно з ч. 1 ст. 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Судом встановлено, що 07.03.2008 року ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір №07/03/2008/840-І/07/115, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 27 000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою Житлове рішення Іпотечний конструктор, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,99% на місяць та кінцевим терміном повернення кредиту до 07 березня 2033 року. 07.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі поручаються перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором. В п.1.2 вказаного договору зазначається, що позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як вбачається з розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 14.07.2016 року становить 18 940,73 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 12 268,44 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків 6 672,29 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту 72 192,46 грн., що еквівалентно 2 908,49 доларів США. Зобовязання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зобовязання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором. Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Верховним Судом України у постанові по справі №6-272цс16 від 29.06.2016 викладена правова позиція, згідно з якою у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Крім цього Верховним Судом України у постанові по справі № 6-1451цс16 від 14.09.2016 викладена правова позиція, відповідно до якої непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Щодо зустрічної позовної заяви встановлено наступне. 07.03.2008 між ВАТ КБ "Надра" в особі Житомирського регіонального управління ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" в особі на теперішній час уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Надра" [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 07/03/2008/840-1/07/115, згідно умов якого, позичальнику надано кредит у сумі 27 000,00 дол. США, на умовах повернення у строки до 07.03.2033 року, за користування кредитом встановлено оплату процентів в розмірі 12,99% річних. 07.03.2008 року між ВАТ КБ "Надра" в особі Житомирського регіонального ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладено договір поруки №07/03/2008/840-1/07/115/2, за умовами якого, останній відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором № 07/03/2008/840-1/07/115, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Також, на виконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" в особі Житомирського регіонального ВАТ КБ "Надра" укладено договір поруки від 07.03.2008 року № 07/03/2008/840-1/07/115/1. 01.10.2008 між ВАТ КБ "Надра" в особі Житомирського регіонального ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №07/03/2008/840-1/07/115 від 07.03.2008. Згідно п. 3.3.1 додаткової угоди № 1 від 01.10.2008 позичальнику збільшено щомісячний мінімальний обовязків платіж, який підвищено до 142,36 доларів США. Даною додатковою угодою збільшено щомісячний мінімальний обовязків платіж у порівнянні з умовами кредитного договору, тобто збільшено відповідальність [PERSON], а відповідно і [PERSON], як поручителя. Відповідно до п.3 додаткової угоди, вона є невідємною частиною кредитного договору №07/03/2008/840-1/07/115 від 07.03.2008. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі №6-317цс15, за положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, скільки обсяг відповідальності поручителя [PERSON] на підставі додаткової угоди до кредитного договору №07/03/2008/840-1/07/115 від 07.03.2008 збільшився без його згоди, суд доходить висновку, що наявні підстави, передбачені ч.1 ст. 559 ЦК України, для визнання договору поруки від 07.03.2008 припиненим. Крім того, заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2018 року по справі 296/9277/17 ухвалено визнати припиненою поруку [PERSON], забезпечене ним зобовязання за кредитним договором від 07.03.2008 №07/03/2008/840-1/07/115 та договір поруки від 07.03.2008 №07/03/2008/840-1/07/115/1, укладений між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Надра" [PERSON]. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості з [PERSON], в задоволені вимог до [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити. Щодо позовних вимог зустрічного позову [PERSON] суд приходить до висновку про задоволення вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8134,88 грн. Згідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь держави судоий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial