Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.11.2011 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо погашення чергової частини кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Банком та відповідачем 24.11.2011 року було укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого [PERSON] отримав від Банку кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці на загальну суму 2900,00 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20,40% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 14901,56 гривень, яка складається з : - 6322,10 грн.- заборгованість за кредитом; - 6413,89 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 979,78 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 685,79 грн. - штраф ( процентна складова). На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачем заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився. Натомість в позовній заяві вказав, що в разі неявки відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у відсутності його представника, з постановленням заочного рішення у справі. ( а.с. 2 ) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 24.11.2011 року уклав кредитний договір №б/н, за яким допустив заборгованість у зв'язку з відсутністю роботи, а 25 січня 2016 року уклав з Банком генеральну домовленість про реструктуризацію даної заборгованості, тому вказану суму боргу, за кредитним договором не визнає посилаючись на домовленість з Банком про його реструктуризацію. (а.с. 46 - 47) Заслухавни пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 24.11.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір № б/н, за яким Банк взяв на себе зобов'язання видати [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці в сумі 2900,00 гривень, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20,40% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 5 -32) Як видно з наявних у справі анкети, розрахунку заборгованості і довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки, які підписані відповідачем, Банк свої зобов'язання виконав, відкривши картковий рахунок та випустивши відповідачу платіжну картку, зі встановленням на ній кредитного ліміту, про що свідчить рух коштів по картковому рахунку та підтверджується відповідним написом на анкеті -заяві та підписом клієнта і працівника банку про ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунку і випуску картки. ( а.с. 4 -5). В той же час, [PERSON] свого обов'язку по поверненню кредиту у строки та в розмірах, передбачених договором, належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2015 року за ним виникла заборгованість в сумі 14901,56 грн., яка складається з наступного: - 6322,10 грн.- заборгованість за кредитом; - 6413,89 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 979,78 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 685,79 грн. - штраф ( процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості ( а.с. 3 - 4). За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, після 30.11.2015 року між [PERSON] і Банком укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, що утворилась станом на 30.11.2015 року. Відтак, за вказаною угодою визначено нові строки погашення зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим борг, який існував станом на 30.11.2015 року відсутній, так- як його сплата перенесена на інший період часу. Таким чином, представлені відповідачем [PERSON] в судовому засіданні докази, а саме генеральна домовленість з ПАТ КБ "ПриватБанк" про реструктуризацію заборгованості, підтверджують його заперечення проти позову, що в свою чергу свідчить про доведеність факту визначення інших строків виконання зобов"язань по кредитному договору, який починає тривати з дати підписання додаткової угоди - 25.01.2016 року, у зв'язку з чим борг , який визначений розрахунком станом на 30.11.2015 року відсутній, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з тим, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати по справі з відповідача, понесені позивачем, теж не стягуються. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed