Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ"ПриватБанк" про припинення виконання зобов'язань між сторонами кредитної угоди належним її виконанням, припинення договору іпотеки, виключення предмету іпотеки з реєстру обтяжень нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 23.02.2007 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № VOY0GL00001264. За умовами договору банк зобов'язувався надати їй готівку через касу на строк з 23.02.2007 року по 23.02.2027 року, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 35 000 доларів США на купівлю житла та, 3587 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування цими коштами відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості. Згідно умов договору щомісячні погашення тіла кредиту, процентів за користування цими коштами, а також комісійні виплати банку за обслуговування вона повинна була сплачувати у відповідності до графіку, що є додатком №1 і є невід'ємною частиною до вказаної угоди. Кредитні кошти надавалися для купівлі квартири, що в свою чергу мала бути забезпеченням кредитних зобов'язань, а тому 23.02.2007 року між нею і банком було укладено договір іпотеки квартири [ADDRESS] Її право власності на вказану квартиру підтверджує витяг за №3610191 від 23.02.2007 року з Державного реєстру правочинів. 18.11.2016 року, з ініціативи адміністрації банку їй було запропоновано укласти додаткову угоду до вказаного кредитного договору, за якою було змінено валюту кредиту з долара США на гривню за курсом НБУ. На вказану дату її поточна заборгованість за кредитом була визначена в розмірі 344077,33 грн. Відсотки за користування кредитом становили 25005,04 грн., з яких 2900,01 грн. - поточна заборгованість, 364,75 грн. - комісія, 98,22 грн. - пеня. Згідно п. 1.3. додаткової угоди між сторонами було визначено, що заборгованість в розмірі 59899, 26 грн., що виникла в період з дати надання кредиту до дати підписання цієї угоди ставала для неї прощенням боргу, а саме: за кредитом 54031,24 грн., за відсотками 5405,05 грн., за комісією 364,75 грн., пеня 98,22 грн., якщо вона станом на 18.11.2016 року внесе в касу банку одноразовий платіж в сумі 290046,09 грн. На виконання вказаної умови договору 18.11.2016 року в касу банку нею було внесено обумовлену суму. Однак, адміністрація банку не повідомила її про прощення боргу і відповідно реєстратора щодо звільнення іпотечного майна з-під обтяження у зв'язку з повним виконанням кредитних зобов'язань. Покликаючись на викладені обставини просить суд, припинити виконання зобов'язань за кредитною угодою №VOY0Gl00001264 від 23.02.2007 року і додатковою угодою №1 від 18.11.2016 року укладеними між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" з підстав виконання умов договору в повному обсязі; визнати припиненим договір іпотеки квартири від 23.02.2007 року, що був укладений в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою №VOY0Gl00001264 від 23.02.2007 року і додатковою угодою №1 від 18.11.2016 року укладеними між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк", а саме: квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, обтяження якої зареєстровано приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б. в реєстрі 23.02.2007 року за реєстраційним номером 576, виключити вказану квартиру з реєстру обтяжень нерухомого майна; судові витрати по справі покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. З матеріалів справи судом встановлено, що 23.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VOY0GL00001264. За умовами договору банк зобов'язувався надати останній готівку через касу на строк з 23.02.2007 року по 23.02.2027 року, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 35 000 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування цими коштами відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості. Згідно умов договору щомісячні погашення тіла кредиту, процентів за користування цими коштами, а також комісійні виплати банку за обслуговування [PERSON] повинна була сплачувати у відповідності до графіку, що є додатком №1 і є невід'ємною частиною до вказаної угоди. 23.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки квартири [ADDRESS] Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджує витяг за №3610191 від 23.02.2007 року з Державного реєстру правочинів. 18.11.2016 року, з ініціативи адміністрації банку [PERSON] було запропоновано укласти додаткову угоду до вказаного кредитного договору, за якою було змінено валюту кредиту з долара США на гривню за курсом НБУ. На вказану дату поточна заборгованість за кредитом була визначена в розмірі 344077,33 грн. Відсотки за користування кредитом становили 25005,04 грн., з яких 2900,01 грн. - поточна заборгованість, 364,75 грн. - комісія, 98,22 грн. - пеня. Згідно п. 3.1. додаткової угоди між сторонами було визначено, що заборгованість в розмірі 59899, 26 грн., що виникла в період з дати надання кредиту до дати підписання цієї угоди ставала для неї прощенням боргу, а саме: за кредитом 54031,24 грн., за відсотками 5405,05 грн., за комісією 364,75 грн., пеня 98,22 грн., якщо вона станом на 18.11.2016 року внесе в касу банку одноразовий платіж в сумі 290046,09 грн. У відповідності до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. З пояснень представника позивача та матеріалів справи, судом встановлено, що 18.11.2016 року [PERSON] на виконання умов додаткової угоди в касу банку внесла обумовлену суму. Таким чином, на теперішній час відсутня будь-яка заборгованість по кредитному договору від 23.02.2007 року № VOY0GL00001264, тобто договір виконаний у повному обсязі. Таким чином, [PERSON] виконала всі вимоги за основним кредитним договором і фактично дія вказаного кредитного договору, іпотеки і застави припиняються, але у позивача відсутні будь-які документи про те, що дія договору іпотеки, застави припинили свою дію. Всі встановлені нотаріусом заборони внесені до реєстрів діють, адже відповідач не надав відомостей про виконання позивачем умов договору кредитування і потреба іпотеки, застави відпала. Як передбачено ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Як визначено у ч. 4 ст. 20 Закону України «Про іпотеку» анулювання заставної і видача нової заставної здійснюються за згодою між іпотекодавцем, боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та власником заставної. Відомості про видачу заставної, анулювання заставної, видачу нової заставної підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про іпотеку» заставна підлягає передачі боржнику у разі повного виконання ним основного зобов'язання. Знаходження заставної у боржника свідчить про виконання основного зобов'язання, якщо не буде доведено протилежне. У разі виконання основного зобов'язання боржником заставна, що знаходиться в нього, анулюється. Знаходження заставної в іншої особи свідчить, що основне зобов'язання не виконано, якщо не буде доведено інше. Як передбачено ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.16,207,553,558-601, 604-609 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved