Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що її брат [PERSON] помер [INFO] року. При житті ним 5 жовтня 2006 року був складений заповіт в користь брата [PERSON], за яким заповів йому будинок з прилеглими до нього прибудовами та все майно, що знаходиться в [ADDRESS], а також всю земельну ділянку, яка за ним зареєстрована. [PERSON] для реєстрації спадщини у нотаріальну контору не звертався, поскільки вони з спадкодавцем проживали у одному дворі, не мали сімей, а тому вели спільне господарство, тобто проживали однією сім"єю. [INFO] року [PERSON] помер, спадкове майно після смерті якого, прийняла вона. У реєстрації права власності на спадкове майно за нею нотаріальною конторою відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв"язку з цим просила визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок, [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача - Розтоківської сільської ради Рахівського району в судове засідання не з"явився. Секретар сільської ради Шміляк О.Ю. направила заяву, в якій просить справу розглянути без представника ради, та позовні вимоги визнають. Представник третьої особи- Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з"явився. Начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву, якою просить справу розглянути у відсутності їхнього представника та на розсуд суду. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. В.о. завідуючої нотконторою Кицка М.М. надала заяву про розгляд справи без її присутності та підтримання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється рідною сестрою спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, а отже є, в силу ст. 1262 ЦК України спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS] належний йому на підставі заповіту, складеного 5 жовтня 2006 року [PERSON] в його користь, фактично прийнявши спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України, що стверджено довідкою виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №960 від 8 червня 2015 року. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS] виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1968 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №899 від 2 червня 2015 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 червня 2015 року №961. Спору щодо набуття права на спадщину не існує, на підтвердження чого є довідка виконавчого комітету Розтоківської сільської ради від 2 червня 2015 року №898. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved