Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Державне підприємство "Рахівське лісове дослідне господарство" та Видричанська сільська рада звернулися в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням, посилаючись на те, що громадянином [PERSON] на території Устєріцького лісництва "ДП Рахівське ЛДГ" було здійснено незаконну порубку лісу, в результаті якого було спричинено шкоду державним інтересам на загальну суму 10739,45 гривень. Згідно протоколу про адмінправопорушення №1 від 18 квітня 2014 року складено старшим майстром лісу Устєріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" [PERSON] встановлено, що [PERSON], знаходячись на місці скоєння лісопорушення, здійснив незаконну порубку в кількості 5 дерев породи ялина, діаметри пнів 29, 51, 25,32,22 в кв.5 вид.1, що на території Устєріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" в результаті чого державним інтересам було завдано матеріальної шкоди на суму 10739,54 гривень. Фахівцями ДП "Рахівське ЛДГ" нараховано відповідачу до сплати 10739,54 гривень в якості заподіяної шкоди, спричиненої державі та лісовому господарству вказаними лісопорушеннями. Інженером із захисту лісу [PERSON] лісопорушника [PERSON] усно ознайомлено з постановою від 22 квітня 2014 року №3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень та протоколом №1 від 18 квітня 2014 року про відшкодування шкоди, про що свідчить його підпис у вищевказаному протоколі. Однак лісопорушник відмовився сплачувати суму заподіяної шкоди. Після вжиття заходів, передбачених законодавством лісопорушник не сплатив належну суму заподіяної шкоди. Зазначені кошти відповідно до вимог чинного законодавства надходять до спеціального фонду місцевого бюджету і спрямовуються на виконання робіт щодо охорони та відтворення лісів, підвищення їх продуктивності та поліпшення якісного складу лісів, задоволення потреб суспільства у лісових ресурсах. Ненадходження зазначених коштів негативно впливає на реалізацію лісогосподарських заходів та утриманнч лісів у неналежному стані. У зв"язку з чим просили стягнути з [PERSON] матеріальтну шкоду в сумі 10739,45 гривень в користь Видричанської сільської ради та судовий збір в сумі 243,60 гривень в користь ДП "Рахівське лісове дослідне господарство". В судовому засіданні представники позивачів Сорич В.В. та Шемота М.М. позовні вимоги підтримали, з підстав, наведених в позовній заяві, просять позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що позивачами не надано належного доказу того, що саме [PERSON] вчинив самовільну рубку, крім того свідками зазаначено, що протокол про вчинення самовільної рубки був складений з порушенням чинного законодавства про що повідомили свідки. Просять відмовити в задоволенні даного позову як у недоведеному. Свідки [PERSON] та [PERSON] в ході розгляду справи ствердили, що дійсно протокол був складений без присутності особи, і наданий дільничному інспектору міліції для передачі для підписання [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бачив як [PERSON] рубав дерева на своїй земельній ділянці, також пояснив, що був присутній при складанні протоколу, [PERSON] не було, протокол складався у відсутності останнього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був при складанні протоколу, не бачив щоб [PERSON] рубав дерева у лісі, на місці рубки присутній не був. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року майстром лісу Устеріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" [PERSON] складено протокол № 1 про адміністративне правопорушення лісового законодавства, а саме - про самовільну рубку лісу, зокрема п"яти дерев породи "Ялина" в кварталі 5 виділ 1, вчинену відповідачем [PERSON]. На підставі цього протоколу, уповноваженою посадовою особою підприємства - провідним інженером із захисту лісу [PERSON] винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, за якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та запропоновано добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну лісовому господарству. При цьому проведено розрахунок заподіяної лісовому господарству шкоди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. № 665 "Про затвердження такс для обчислення шкоди, заподіяної лісу", яка складає суму 10739,54 гривень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Наявність протоколу у справі про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства від 18 квітня 2014 року, складеного відносно [PERSON] та постанови про накладення адміністративного стягнення на останнього від 22 квітня 2014 року, на які як на обгрунтований доказ посилаються позивачі, не звільняють їх від доказування вини відповідача, оскільки такі за своїм змістом є лише фіксацією факту виявленого правопорушення, а не доказом винуватості особи. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, передуванню винесення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення стали пояснення майстрів лісу Устеріцького лісництва [PERSON] та [PERSON], пояснення мешканців с. Видричка [PERSON] та [PERSON], та акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 18 квітня 2014 року. Однак, жодний із цих доказів не вказує на вчинення незаконної рубки лісу саме [PERSON] Згідно ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивачі просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду на підставі ст. 107 Лісового кодексу України. Відповідно до норми ст. 1166 ЦК України, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст. 107 Лісового кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, які нанесли шкоду навколишньому природному середовищу порушенням природоохоронного законодавства, несуть цивільну відповідальність і зобов'язані в повному обсязі відшкодувати нанесену ними шкоду. Правовою підставою відшкодування шкоди є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Матеріалами цивільної справи встановлено, не інакше як те, що 17 квітня 2014 року був виявлений факт незаконної порубки дерев у лісосмузі Устеріцького лісництва ДП "Рахівське ЛДГ". Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях, і тому суд прийшов до висновку, що позивач не представив належних та допустимих доказів про вину відповідача у завданні шкоди. Оскільки протиправної поведінки [PERSON], що призвела до незаконного вирубування дерев, не встановлено, то підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed