Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, просить стягнути з відповідачів, з кожного окремо, моральну шкоду у розмірі 68\~900 грн. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що вона [PERSON] , [INFO] на громадських засадах є головою новоствореного будинкового комітету будинку [ADDRESS] . 23.09.2015 року на подвір`ї серед мешканців будинку було заплановане проведення загальних зборів з метою вирішення питання про встановлення загально будинкового лічильника тепла. Проте, загальні збори були фактично зірвані, оскільки до учасників зборів підійшла [PERSON] , яка мешкає у вказаному будинку, та є її сусідкою, та у її присутності та присутності щонайменше п`яти осіб почала публічно звинувачувати її у зайнятті проституцією та обманному привласненні грошових коштів мешканців будинку. Дані звинувачення супроводжувались нецензурною лайкою на її адресу. Згодом, 11.12.2015 року, вона, разом із членами будинкового комітету [PERSON] та [PERSON] з 16.30 почали обходити мешканців будинку з метою інформування про проведення чергових загальних зборів та інформування про результати роботи будинкового комітету. Коли, приблизно, о 18 год. 15 хв. вона та [PERSON] постукали у двері квартири [ADDRESS] у будинку, для того, щоб вручити запрошення на загальні збори, зі сторони ліфту вийшов син відповідача [PERSON] . Коли останній їх побачив, то став дуже агресивно налаштованим, став їх знімати без згоди на мобільний телефон. Під час проведення зйомки став звинувачувати її у незаконному заволодінні грошових коштів мешканців будинку, у сепаратизмі та тероризмі. Звинувачення супроводжувались нецензурною лайкою та були виражені публічно, у присутності Щави Л.М. та нині померлого мешканця квартири [ADDRESS] сина [PERSON] . На галас, спричинений образами [PERSON] на сходову клітку вийшла [PERSON] , яка мешкає поряд, у квартирі [ADDRESS] , та почала останнього забирати до себе додому, кажучи, що досить знімати, оскільки цього вже достатньо для звинувачення. З метою уникнення конфлікту, вони підійшли до ліфту та зі свого мобільного викликали працівників поліції. Після цього, як вони вийшли на вулицю дочекатися правоохоронців, відповідач [PERSON] вибіг слідом за ними, і почав знову кричати, ображати позивача нецензурною лайкою, називати шахрайкою та сепаратисткою, «тітушкою продажною», висловлював словесні погрози, що перетворить її життя на пекло та «засадить» за грати, як [PERSON] , що «уриє» і «поховає». У результаті даного конфлікту, [PERSON] наніс їй удар ногою у область куприка, в зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 122 КК України. Вказує, що наданням сексуальних послуг за плату (проституцією) не займається, до діяльності сепаратистів та терористів ніякого відношення не має. У минулому та по теперішній час до адміністративної та кримінальної відповідальності вона не притягувалась. По відношенню до неї не відкрито жодне з кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних із шахрайством. Вона є добропорядною людиною, заробляє собі на життя чесною сумлінною працею на одному із провідних підприємств нашого регіону. Крім того, вона є головою будинкового комітету, та свій вільний час присвячую поліпшенню якості побуту мешканців будинку. Відповідачі публічно поширили щодо неї негативну недостовірну інформацію щодо начебто її причетності до протиправної та злочинної діяльності та її начебто низьких моральних якостей, яка порочить та принижує її честь, гідність та ділову репутацію, привселюдно нецензурно ображали її, що є неприйнятним серед цивілізованого суспільства. Кожен день, коли вона із жахом згадує тогочасні події, вона не може спокійно почуватися, втратила нормальний сон, знизилася її працездатність. Оскільки відповідачі публічно наводили на неї наклепи, вона не може дивитися у вічі сусідам по будинку, адже вони були свідками поширення такої неправдивої інформації, її нормальні життєві зв`язки були порушені. Також цими діями завдано непоправимий удар по її діловій репутації, яку вона заробляла роками, та унеможливило продовження її активного громадського життя, бо тепер вона боїться особисто приходити до мешканців будинку з метою виконання своїх функцій голови будинкового комітету, адже кожен раз, коли вона чує поряд або у будинку галас, або бачить відповідачів, підсвідомо очікує зазнати протиправних посягань з їхнього боку. В зв`язку з вищевикладеним, вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав і законних інтересів. Просить стягнути з кожного з відповідачів окремо моральну шкоду у розмірі 68\~900 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехти Р.В. від 29.04.2016 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2017 року справу передано в провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., підстава повторного авто розподілу закінчення повноважень судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехти Р.В. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіта О.Г. від 24.01.2018 року по справі призначено фоноскопічну експертизу, зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіта О.Г. від 10.12.2018 року поновлено провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Чернеш Д.В. підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Рагозіна О.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовом не згодний. Його представником [PERSON] 04.03.2019 року було надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] , відмовити повністю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення, що позивача знає, мешкають в одному будинку. [PERSON] знає як сусідку. [PERSON] знає як сина [PERSON] . Стосунків ні з ким не було. 23 вересня о 17-30 год. біля під`їзду будинку [ADDRESS] відбулися збори мешканців для встановлення лічильника на будинок. Встановлювати треба було до жовтня, ми поясняли, що швидше треба зібрати на лічильник гроші. Збори не відбулися, бо в момент зборів вийшла [PERSON] та почала кричати, лаяти [PERSON] нецензурною лайкою, що вона обмаює мешканців та гроші забере собі. Гроші збирали по дому з 171 квартири. Багато людей були не згодні і відмовилися. Зібрали список мешканців, які згодні. Всю вартість розкинули на цих мешканців. Получилася сума 400 гривень. Це було документально підтверджено. [PERSON] сказала, що в ТОВ "УЮТ" їй сказали іншу суму. Тому вона вирішила, що [PERSON] хоче забрати собі гроші мешканців. 11 грудня о 16-30 год. розносили запрошення на збори - свідок, [PERSON] та [PERSON] . На відеокамери гроші ніколи не збирали. 11 грудня ввечері [PERSON] стало зле і вона пішла додому, а вона і позивач розносили запрошення далі вдвох. Близько 18-00 год. на другому поверсі мешканців кв. [INFO] запросили на збори. В цей момент зі сторони ліфта вийшов [PERSON] , дуже збуджений. Почав кричати, ображати їх, що вони тероризують людей. Всю образу кричав на позивача, не на неї. Їй важко повторити ці слова. Якщо б ці слова сказали б їй, вона не знає як би себе поводила, це дуже образливо. На цей шум вийшла з квартири [PERSON] , забрала свого сина [PERSON] до себе. А вона зателефонувала своєму чоловікові. Він прийшов і сказав їй іти додому. Вона не захотіла залишати [PERSON] одну. ЇЇ чоловік пішов. Вони з позивачкою продовжували розносити запрошення. Тут вийшли з квартири відповідачі. Вона пішла в іншу сторону розносити запрошення. Почула крики на вулиці, вони дуже сильно з позивачем лаялися. Мешканець кв. [INFO] не бачив цього. [PERSON] їх знімав на телефон коли ображав. [PERSON] казала [PERSON] , що цієї інформації їм досить, щоб викласти в інтернет. Вона чула як на вулиці [PERSON] принижувала позивача і там були люди, які все чули. Вона включила камеру на вулиці та трохи зняла на відео цей скандал. Поліцію викликали і [PERSON] , і [PERSON] . [PERSON] просила [PERSON] припинити дії. Вона знову покликала чоловіка. [PERSON] сказав "ще один сепаратист з`явився". [PERSON] у неї вибив з рук запрошення та телефон. Позивач стала допомагати збирати їх з землі і в цей час [PERSON] наніс [PERSON] удар правою ногою з усієї сили по сідницях. [PERSON] не впала, а оперлася на руки, бо була на корточках, збирала з землі запрошення. На сходинках позивач не падала. Позивач не могла сісти, настільки був сильний удар. Вона позивачу міряла тиск, він був підвищений. Це було привселюдне приниження позивачки. 23 вересня на збори вона прийшла, там були [PERSON] , [PERSON] та інші мешканці, а саме бабусі та інші мешканці, біля 15-20 осіб. Їх всіх перерахувати не може. Ці збори були заплановані, про це було оголошення. Протиправні дії [PERSON] тривали хвилин 15-20, вони припинили збори. 11 грудня тиск у позивача був 130/95 мм рт.ст. і був частий пульс, силу пульсу вона чула через фонендоскоп. Вона їй дала півтаблетки каптопреса. 11 грудня протиправні дії [PERSON] та [PERSON] тривали від 45 хвилини до часу. Додатково пояснила, що на зборах в червні [PERSON] та свідка вибрали як ініціативну групу будинку. В цьому люди підписувалися. Швидку допомогу позивачці вони не викликали. Не думали, що в неї перелом, думали що це лише забій. На той час вона не потребувала екстреної медичної допомоги. Вважає, що покарання повинні понести обидва відповідача. На зборах була обрана ініціативна група, але всю документацію вела позивачка. Чи реєстрували документи у виконкомі, не знає. Мешканці відмовлялися здавати гроші, обіцяли наприкінці здати гроші. В будинку 181 квартира, більшість мешканців малозабезпечені. Спочатку збирали список з підписом про згоду здати гроші, деякі люди з цього спису потім відмовилися здавати гроші, однак більше половини мешканців здали гроші. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення, що був скандал. Вона бачила, що позивач вимагала гроші за якісь лічильники. Відповідачі казали немає грошей, чого ми повинні їх давати. Потім були крики, образи. Позивачка зі своєю подругою кричали на відповідача, вибивали телефон з рук. [PERSON] захищав честь матері, грошей не давав, казав, що не має грошей. Жінки були нетверезі. Вона працює перукарем, стригла чоловіка [PERSON] , він інвалід. Позивач та Щава були нетверезі, голосно сміялись, матюкалися, чіплялися до [PERSON] , від них пахло алкоголем. Не має значення ріст чоловіка, щоб чіплятися до нього. Їх поведінку бачила не тільки вона. З чого почався конфлікт вона чула. Вона в квартирі стригла чоловіка. Чула, як вони стукали в двері. Номер квартири вона не пам`ятає. Точної дати не пам`ятає. Це було роки 4 назад, 2016-2017 рік. Місяць був приблизно грудень. Напевно сказати не може, бо пройшло багато часу. Може був листопад. Це був вечір, після 17-00 години. Квартира на вул. Десантна. Будинок біля зупинку в напрямку КРЕСУ. Скільки поверхів в будинку, не пам`ятає, приблизно 9. Під`їзд один. Квартира на 2 поверсі, праворуч від сходинок, другі двері. Вона зайшла в квартиру до [PERSON] . Чула, що [PERSON] з подругою кричали в під`їзді. На другому поверсі вони стукали в сусідські квартири. Вона зайшла до [PERSON] , стригла [PERSON] . Через 15-20 хвилин чула як стукали до [PERSON] в двері. Вона почула крик [PERSON] та її подруги. Хто кричав вона не бачила, але чула. Вони вимагали з [PERSON] гроші за якісь лічильники. На порозі "перекличка" була декілька секунд і [PERSON] перед ними закрила двері. [PERSON] з подругою продовжували кричати. Пізніше її проводив [PERSON] . Він розмовляв по телефону. [PERSON] і її подруга на нього стали кричати, вибивати з рук телефон. Жінки були п`яні. Телефон вибивали на вулиці від сходинок в 5-6 кроках. Чому телефон вибивали, не знає. Казали "ви нам должні гроші за лічильники". Коли [PERSON] казала, що грошей не має, кричали "сколько можно". Вони обидві вибивали у [PERSON] телефон, ображали його. Телефон пару разів падав. Це почалося відразу як вони вийшли з під`їзду. Почали все [PERSON] та її подруга. Це бачило 4-5 сусідів, які були у дворі. Їх особисто вона не знає. Далі [PERSON] та її подруга сильно ображали [PERSON] . [PERSON] сильно плакала. Далі вибіг чийсь чоловік і почав лізти в драку до [PERSON] . Хто зателефонував йому, вона не пам`ятає, просили його вийти. Цей чоловік почав показувати прийоми боротьби [PERSON] . Він був вищий за [PERSON] . Чоловік вийшов бити [PERSON] . [PERSON] сильно плакала, кричала та захищала [PERSON] . [PERSON] особо не було, були шарпання по курткам, глухі удари. [PERSON] сильно закричала, бо її вдарили по коліну. Хто саме вдарив, вона не побачила. Стали кричати, що викличуть поліцію і [PERSON] , її подруга та чоловік втекли. По часу це відбувалося хвилин 15-20. До квартири вона зайшла з [PERSON] . Він залишався вдома коли вона там була. Двері відкривала [PERSON] , може і [PERSON] підходив. Він казав, щоб не трогали його матір, що грошей не дасть. Нічого він образливого їм не казав. Вони його називали "сепаратист", "тітушка". В під`їзд відповідачі не виходили. Поліцію викликали. Поліцію вона не дочекалася, пішла. Щоб на телефон знімав [PERSON] позивачку, вона не бачила. Коли закривали двері, [PERSON] прищемили руку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, що сторін по справі знає. Вони мешкають на території обслуговування. Він працює дільничним. Відносин з ними не має. Прибув за викликом. Був конфлікт між позивачкою та відповідачами. Допитав очевидців. Позивачка розносила повідомлення по квартирам про проведення зборів ОСББ. Очевидцем подій не був. Встановив, що [PERSON] наносив удари [PERSON] . Запаху алкоголю від сторін не чув. Від них був на відстані спілкування. Присутні особи були нормальні, адекватні, але схвильовані, нервували. Час точно не пам`ятає, друга половина дня, може навіть вже під вечір. Наскільки знає, конфлікт був в ОСББ. Приходили скарги від позивача по поводу списків виборців. Хто саме викликав поліцію, не знає. Сигнал приймав черговий. Працює з 2008 року на дільниці, спілкується з багатьма мешканцями своєї дільниці. До цього конфлікту спілкувався через скарги позивачки, що порушується громадський порядок, викидає сміття. З [PERSON] особисто не стикався. Щодо [PERSON] раніше були складені матеріали щодо самогоноваріння. Щодо конфлікту допитав очевидців. [PERSON] написала заяву про те, що [PERSON] її ударив ногою. [PERSON] не опитував, бо його на місці не було. Чи опитував [PERSON] , не пам`ятає, начебто опитував. Від відповідачів не чув запаху алкоголю. Кого саме ще опитував, точно не згадає. Хто винен в конфлікті, не знає, проводиться судове слідство. Конфлікт почався між [PERSON] та [PERSON] , перейшов в конфлікт між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] . Очевидці казали, що спочатку була словесна перепалка, потім [PERSON] наніс [PERSON] удар. Відповідачка скаржилася, що її придавили дверима. Зайшов в коридор. Вона поскаржилася, що боліла нога. Позивачка [PERSON] , коли надавала пояснення, стояла на ногах. Щодо виклику швидкої допомоги нічого не відомо. Про те, що викликалася швидка допомога дізнався на наступний день, коли формував матеріали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, в кінці 2015 року були збори дому, вони збирали списки для того, щоб встановити теплолічільники, приїхали на збори представники фірми, вирішили потрібно здавати з квартири по 400 грн., люди здавали йому, з цього приводу і почались сварки. Його жінка з позивачем ходили ввечері по квартирам, нагадували про те, що треба здати гроші, ввечері дзвонить йому жінка, попросила щоб він спустився на 2-й поверх, бо там почався скандал. Він вийшов, там перебували відповідачі, позивач і його жінка. Був крик і матюки зі сторони відповідачів, йому повідомили, що вже викликали поліцію, він розвернувся та пішов до своєї квартири. Незабаром йому подзвонила другий раз жінка та попросила, щоб він спустився до під`їзду. Він вийшов, побачив бійку, крики, поліція так і не приїхала, прийшов дільничний через 30-40 хв., відібрав пояснення, через кілька днів його викликали до слідчого, там він також надавав пояснення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав пояснення, що у грудні 2015 року виходив з під`їзду, побачив лайку між позивачем і відповідачами. Не знає з приводу чого лаялись. Він зупинився, спитав, що скоїлось. Йому нічого не повідомили, він намагався заспокоїти відповідача [PERSON] . Вважає, що ці слова принижають честь і гідність людини. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] , [INFO] на громадських засадах є головою новоствореного будинкового комітету будинку [ADDRESS] . 23.09.2015 року на подвір`ї серед мешканців будинку було заплановане проведення загальних зборів з метою вирішення питання про встановлення загально будинкового лічильника тепла. Проте, загальні збори були фактично зірвані, оскільки до учасників зборів підійшла [PERSON] , яка у присутності позивача та присутності сторонніх осіб почала публічно звинувачувати позивача у зайнятті проституцією та обманному привласненні грошових коштів мешканців будинку. Дані звинувачення супроводжувались нецензурною лайкою на адресу останньої. Згодом, 11.12.2015 року, позивач, разом із членами будинкового комітету [PERSON] та [PERSON] з 16.30 почали обходити мешканців будинку з метою інформування про проведення чергових загальних зборів та інформування про результати роботи будинкового комітету. Коли, приблизно, о 18 год. 15 хв. вона та [PERSON] постукали у двері квартири [ADDRESS] у будинку, для того, щоб вручити запрошення на загальні збори, зі сторони ліфту вийшов син відповідача [PERSON] . Коли останній їх побачив, то став дуже агресивно налаштованим, став їх знімати без згоди на мобільний телефон. Під час проведення зйомки став звинувачувати позивача у незаконному заволодінні грошових коштів мешканців будинку, у сепаратизмі та тероризмі. Звинувачення супроводжувались нецензурною лайкою та були виражені публічно , у присутності Щави Л.М. та нині померлого мешканця квартири [ADDRESS] сина [PERSON] . На галас, спричинений образами [PERSON] на сходову клітку вийшла [PERSON] , яка мешкає поряд, у квартирі [ADDRESS] , та почала останнього забирати до себе додому, кажучи, що досить знімати, оскільки цього вже достатньо для звинувачення. З метою уникнення конфлікту, позивач разом із своєю знайомою підійшли до ліфту та зі свого мобільного викликали працівників поліції. Після цього, як вони вийшли на вулицю дочекатися правоохоронців, відповідач [PERSON] вибіг слідом за ними, і почав знову кричати, ображати позивача нецензурною лайкою, називати шахрайкою та сепаратисткою, «тітушкою продажною», висловлював словесні погрози, що перетворить її життя на пекло та «засадить» за грати, як [PERSON] , що «уриє» і «поховає». У результаті даного конфлікту, [PERSON] наніс позивачу удар ногою у область куприка, в зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 122 КК України, а позивачу було завдано ушкоджень у вигляді закритого перелому куприка із зміщенням відламків. Внаслідок такого ушкодження, позивач була вимушена госпіталізуватися та перебувати на лікарняному із 19.12.2015 по 12.01.2016, та із 14.01.2016 по 22.01.2016 р., що підтверджується листками непрацездатності, висновком експерта №80 від 13.01.2016, висновком експерта № 1540 від 11.08.2016, які знаходяться в матеріалах справи) Згідно висновку головного судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Рукавішникова В.С. №18-445, 18-466, 18-447/07 від 07.11.2018 року, на наданому на дослідження оптичному носії «RIDATА» з фабричним маркуванням «RFD80M-80685 80 J5» міститься два файли «0001[11.12.2015_3gp.avi» та «record20160327130536к иску по защите чести и достоинства.3gpp» зі звукозаписами розмов. Дослівна роздруківка мовленнєвої складової цих записів у суб`єктивному сприйнятті експерта наведена у Додатку №2 до Висновку. У розмові, що міститься у файлі «record20160327130536к иску по защите чести и достоинства. 3gpp», імовірно, приймали участь [PERSON] і [PERSON] . У розмові, що міститься у файлі ««J0001[11.12.2015_3gp.avi», імовірно, приймали участь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України(ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України(ст. 4). Згідно зіст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст.263ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 3Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 4 ст.\~32\~Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34\~Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Право кожного на повагу до його честі та гідності визначено вст. 28 Конституції України,ст. 270 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 68\~Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі частин другої та третьої статті 34\~Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. У статті 201\~ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297\~ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299\~ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах15,21 постанови Пленуму Верховного Суду\~України №1\~від 27\~лютого 2009\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. З положень статті 277 ЦК України, вбачається, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Так, згідно із ч.ч.1, 2 ст.\~30\~Закону України\~«Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які відповідно до ст. 9 Конституції України\~є частиною законодавства України. Дослідивши поширену відповідачами інформацію в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства про захист честі й гідності, суд дійшов висновку про те, що інформація, є недостовірною і не являється оціночним судженням. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, необхідно зазначити наступне. За змістом ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями статті 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 1167\~ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень даної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Як роз`яснено у п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 цієї\~Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати,чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру,за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З урахуванням ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України, роз`яснень, які містяться у п.п. 3, 4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.\~№ 4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» (зі змінами) суд доходить висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань з боку відповідача. Враховуючи, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, є доведеними та похідними від вимог про захист честі та гідності, тому суд вважає дані вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1ст.79ЦПК України). Доказування, та як, слідство рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Таким чином, позивачем було доведено обставини, на які вона послалась в обґрунтування своїх вимог, а саме, що: оспорювана інформація ображає позивача та порушує особисті немайнові права позивача, з огляду на це, позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9\~постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з тяжкістю вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд визначає у відшкодування моральної шкоди, яку слід стягнути на користь позивачки з відповідачів, суму у розмірі по 50 000.00 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial