Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 13.06.2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних та терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином свої обов'язки за договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20 січня 2019 року становить 94038 грн. коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 29927 грн.12 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 21914 грн.44 коп., заборговаості по оплаті пені та комісії - 37243 грн.16 коп., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 4454 грн.24 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити зазначену заборгованість, тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2019 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали. У встановлений судом строк позивач зазначені в ухвалі суду недоліки усунув. 13 березня 2019 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області до суду надійшли відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 статті 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 3 даної статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.06.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку від 13.06.2012 року вбачається, що [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку Кредитка "Універсальна" (а.с.9). Анкета-заява підписана відповідачем. Відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у самій анкеті-заяві. Згідно з приписами положень ст.634, 638 Цивільного кодексу України, відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняв пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві. Відповідно до п.2.1.1.2.1 цього ж Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві. Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. В Анкеті-заяві відповідач поставив підпис, засвідчивши отримання ним 13.06.2012 року кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9). В п.1.1.7.12 Договору встановлений строк його дії 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.2.1.1.12.3 Договору погашення кредиту - поповнення Картрахунку Держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Відповідно до п.2.1.1.12.4 строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам зі встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафтом встановлені у Памятці Клієнта про умови кредитування, що є невідємною частиною договору. Відповідно до п.2.1.1.12.5 Договору термін погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках без встановленого мінімального обовязкового платежу робиться в наступному порядку: термін погашення відсотків по Кредиту- щомісячно за попередній місяць; термін погашення Кредиту в повному обємі, не пізніше останнього місяця, вказаного в платіжній картці. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Договору, за користування Кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами Банку з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. Пунктом 1.1.5.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків відповідно до законодавства України та Умов публічного договору. Пунктом 1.1.5.20 передбачено, що у разі порушення Клієнтом строків платежів з будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Пунктом 1.1.5.21 передбачено, що якщо в інших розділах не встановлено інше, у разі непогашення кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів та винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності до розміру, встановленому в заяві на приєднання до цього Договору для відсотків з дня виникнення простроченої заборгованості. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 20 січня 2019 року становить 94038 грн. коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 29927 грн.12 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 21914 грн.44 коп., заборговаості по оплаті пені та комісії - 37243 грн.16 коп., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 4454 грн.24 коп. Згідно з вимогами ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 536 ЦК України передбачено, шо за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми закону в сукупності з наданими суду доказами, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом 29927 грн.12 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 21914 грн.44 коп., заборговаості по оплаті пені та комісії - 37243 грн.16 коп., а всього - 89084 грн.72 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. За змістом ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидом неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Позивач просить стягнути з відповідача за порушення ним своїх зобов'язань по виконанню договору і пеню, і штраф. Отже застосувати до останнього подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, а саме - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому, в частині стягнення фіксованої та відсоткової частини штрафу позов задоволенню не підлягає. Згідно з платіжним дорученням №PROM2B5DQH від 22 січня 2019 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1819 грн.80 коп. (89084 грн.72 коп. : 94038 грн.96 коп. х 1921 грн.) На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial