Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача ЖБК "Арсеналець-30" про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком позивачки та батьком позивачів. Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим у період з 06.11.1980 року по день його смерті, під час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. Будинок знаходиться у будинку, що належить ЖБК "Арсеналець-30". Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на вказану квартиру, що належала йому на праві власності. Позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але під час оформлення з′ясувалось, що [PERSON] за життя не встиг зареєструвати право власності на квартиру і оформити всі необхідні документи на квартиру, хоча був членом ЖБК та повністю сплатив пай. Враховуючи те, що квартира була придбана у період шлюбу позивачки з померлим, вона вважає, що 1\\2 частина належить їй як дружині. Крім того, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина та діти (позивачі по справі), які також подали заяви про прийняття спадщини, але через неоформлення померлим права власності на квартиру не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного позивачі звертаються до суду з даним позовом, в якому просять суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], як на частину спільного майна подружжя, а також на 1/6 частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька. У судовому засіданні позивачі повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи у судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження. Померлий разом із дружиною та двома дітьми був постійно зареєстрований та проживав у [ADDRESS], що знаходиться у будинку, що належить ЖБК "Арсеналець-30". Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності померлому. В установлений строк позивачі звернулися до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого, але при оформленні спадщини з′ясувалось, що під час життя [PERSON] не оформив в установленому порядку право власності на вказану квартиру, хоча був її власником і членом ЖБК, сплатив пай за квартиру. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об′єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дружина, чоловік, згідно із ч. 2 ст. 67 Сімейного Кодексу України, мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. Як встановлено при розгляді справи, спірна квартира [ADDRESS] була придбана позивачкою та її чоловіком у період шлюбу шляхом вступу до кооперативу "Арсеналець-30" та внесення пайових внесків, що підтверджується довідкою ЖБК. Членом ЖБК був померлий [PERSON] Пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений подружжям. Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана позивачкою та її чоловіком в період шлюбу, є спільним майном подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнання за позивачкою права власності на 1\\2 частину квартири, як на частку у спільному майні подружжя, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання за позивачами права власності по 1/6 частці вищевказаної квартири за кожним у порядку спадкування після померлого, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об"єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Як вбачається з письмових матеріалів справи, за заявою позивачів у Першій Київській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Постановою державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв"язку із тим, що право власності на квартиру під час життя померлим не було зареєстровано. Враховуючи вимоги діючого законодавства, викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнання за позивачами права власності на квартиру [ADDRESS] по 1/6 частині за кожним у порядку спадкування за законом є підставними та обґрунтованими, оскільки право власності на квартиру під час життя померлим оформлено не було, хоча він був власником квартири, повністю сплатив пай за квартиру, а тому за позивачами повинно бути визнано право власності на вказану квартиру по 1/6 частині за кожним у порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved