Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

03 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що за рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2005 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (зміна ім"я на [PERSON]) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітка, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 19 липня 2005 року і до повноліття дитини. 27 лютого 2012 року вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні та потребує додаткових витрат на лікування. У зв"язку зі зміною сімейного та матеріального стану, не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у нинішньому розмірі, а тому просив суд зменшити розмір аліментів з 1\\4 частини його заробітку на 1/6 частину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що він працює, отримує заробітну плату, але на теперішній час його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, у зв"язку з тим, що на його утриманні також перебуває син від другого шлюбу [PERSON],Ю який потребує щорічного лікування через хворобу опорно-рухового апарату, на що потрібні додаткові витрати. Крім того, позивач несе витрати на сплату заборгованості за кредитним договором та на оплату комунальних послуг. На підставі викладеного та з урахуванням утримання дітей в рівній мірі, просив суд зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів його доходу на 1/6 частину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідачка та її представник позовні вимоги позивача не визнали. Відповідачка суду пояснила, що отримує від відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку, але цих коштів не вистачає на утримання дитини, яка зростає та потребує додаткових витрат. Стан здоров"я позивача задовільний, він працевлаштований, має у власності земельну частку (пай) та отримує орендну плату. Крім того, з урахуванням відрахувань із заробітної плати по 1/4 частини аліментів на кожного сина, у позивача залишається 50% доходу, що відповідає вимогам ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому останній взмозі сплачувати аліменти на утримання спільного сина у нинішньому розмірі. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд прийшов до наступного. Згідно зі\~ст.213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В силу\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] (зміна ім"я з [PERSON]), [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ФП №262772, виданого повторно Снігурівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області (а.с.7). За рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2005 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ([PERSON]), [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітка, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 19 липня 2005 року і до повноліття дитини (а.с.6). 27 лютого 2012 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №080302, виданого 27 лютого 2012 року виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №2 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ФП №158374, виданого 27 лютого 2012 року виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №7 на а.с.5). Згідно довідки, виданої Снігурівською гідрогеолого-меліоративною партією, позивач по справі працює головним гідрогеологом та отримує середню заробітну плату у розмірі 5265грн.53 коп. (а.с.20). Після стягнення аліментів за виконавчим листом та інших утримань, позивач в середньому має дохід у розмірі 3168грн.53коп. Син позивача [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років та проходить курс реабілітації, про що позивачем надано медичний висновок №194 та форму індивідуальної програми реабілітації від 19 лютого 2016 року (а.с.23-24), який потребує додаткових витрат на лікування. Крім цього, позивач має також додаткові зобов'язання за кредитним договором та сплачує на погашення кредитної заборгованості щомісячний платіж у розмірі 650грн. та несе комунальні витрати, що підтверджується копіями платіжних доручень. Суд не бере до уваги посилання позивача на несення ним витрат на найм житла, пального та квартплати, так як вони не підтвердженні жодним доказом. З урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, суд вважає, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина змінився матеріальний стан позивача, а тому його позовна заява ґрунтується на законі, знайшла своє підтвердження у ході розгляду справи та підлягає до задоволення частково. Суд зменшує розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2005 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ([PERSON]) з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 березня 2017 року, та вважає, що такий розмір аліментів буде задовільняти потреби дитини та відповідати інтересам позивача. Суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог щодо утримання аліментів щомісячно, оскільки Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed