Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель 21» в якій просив суд зобов`язати відповідача розглянути його заяву про вступ до кооперативу, як спадкоємця після смерті [PERSON] ,та визнати факт користування ним гаражем № [NUMBER] в АСК «Автолюбитель-21» після смерті [PERSON] , а саме з червня 2014 року по теперішній час . В обґрунтування позовної заяви зазначив, що автогаражний споживчий кооператив «Автолюбитель-21» був створений у 1998 році для спільної господарської та іншої діяльності з метою будівництва, утримання, охорони та експлуатації гаражів. Одним з ініціаторів створення даного кооперативу був батько позивача [PERSON] . Рішенням Маріупольської міської ради народних депутатів, із земельного фонду міста ,АСК «Автолюбитель-21» було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] . До членів АСК «Автолюбитель-21» був включений [PERSON] , якому кооператив надав у користування земельну ділянку для будівництва гаражу. Будівництво гаражу батько позивача здійснював за власні кошти з 1998 по 2000 роки, після його побудови став користувачем гаражного боксу № [NUMBER] . Як член кооперативу [PERSON] приймав участь у господарській діяльності кооперативу, регулярно сплачував членські внески. [INFO] батько позивача помер. У встановленому порядку позивач звернувся до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековой О.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . На підставі заяви була заведена відповідна спадкова справа за №47/2014. Статутом АСК «Автолюбитель-21» передбачено, що право користування померлого члена кооперативу ,переходить його спадкоємцям при наявності у них відповідних документів та складання заяви про вступ до кооперативу без оплати вступного внеску. Особа, прийнята в кооператив замість вибулої, виконує обов`язки члена кооперативу. Після смерті батька позивач звернувся до АКТ «Автолюбитель-21» із заявою про прийняття у члени кооперативу, але йому було повідомлено, що спочатку він повинен отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, та було відмовлено у прийнятті заяви. Також було повідомлено, що позивач може користуватися гаражем, сплачувати членські внески. З вказаного терміну, позивач сплачував членські внески, користувався гаражем. В 2017-2018 роках здійснив капітальний ремонт, замінив електричний лічильник. В травні 2020 року отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . В червні 2021 року позивач знову звернувся до АСК «Автолюбитель-21» з метою переоформлення гаражу. Не зважаючи на той факт, що позивач фактично з 2014 року користувався гаражем, йому було повідомлено, що ще за життя батька , у 2012році, його було виключено з членів кооперативу, гараж був визнаний нічийним та рішенням правління кооперативу АСК «Автолюбитель-21» гараж передано іншій особі, яка прийнята в члени кооперативу, а відповідно є користувачем гаражу. Позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття його у члени кооперативу . Також , позивачу було відмовлено в наданні рішення про виключення батька з членів кооперативу та прийняття іншої особи. Голова кооперативу [PERSON] рекомендовав йому звернутися до суду. Позивач вважає, що виконав всі належні умови для набуття членства в кооперативі після смерті батька і подальшому прийняття спірного гаража до користування. У зв`язку з чим, просить суд визнати факт користування ним гаражем № [NUMBER] в АСК «Автолюбитель-21» після смерті батька - [PERSON] , а саме з червня 2014 року по теперішній час, та зобов`язати АСК «Автолюбитель-21» розглянути його заяву про вступ до кооперативу, як спадкоємця після смерті [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до пояснень [PERSON] , які завірені приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Пахниць Н.В. за №2887 29.11.2021 року, встановлено, що покійного [PERSON] знав тривалий час, оскільки разом працювали в профкомі управління Азовського морського пароплавства з 1986року. Будівництво гаражів було розпочато в 1989році.У 1990 році вони разом з [PERSON] закінчили будівництво гаражів - у нього 372, а у [PERSON] № [NUMBER] , які розщташовані по [ADDRESS] . Автогаражний кооператив "Автолюбитель-21" був створений у 1989 році, але офіційно зареєстрований у 1998 році. [PERSON] був включений до членів АСК "Автолюбитель-21" та сплачував внески, приймав участь в господарскій діяльності кооперативу. У 2014 році [PERSON] помер, а його син [PERSON] став користуватися гаражем та сплачував внески. Він знає,що син покійного намагався формити документи та стати членом кооперативу. Переоформлення документів затягувалось . У 2021році Головою правління АСК "Автолюбитель-21" було відмовлено [PERSON] у включенні до членів АСК "Автолюбитель-21", з підств мов би того,що ще в 2012 році гараж був переданий іншій людині. За життя [PERSON] не писав жодних заяв про вихід з членів кооперативу , користувався гаражем, а син у 2017році робив в гаражі ремонт. (а.с. 47). Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності\~до п.3,\~п.4\~ч.\~1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку\~із тим,\~що відповідач\~своєчасно і\~належним чином\~повідомлений про\~час і\~місце судового\~розгляду справи,\~не використав\~наданого законом\~права на\~подачу відзиву\~на позовну\~заяву,\~тому суд,\~враховуючи згоду\~позивача,\~відповідно до\~положень частини\~першої статті\~280\~ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.81\~ЦПК України\~-\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до листа клініки "Геліос" в західному Мюнхені ,від 20.07.2014 року ,повідомлено [PERSON] про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 11-13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2004 року, виданого повторно, відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що 14 квітня 1988 року внесено актовий запис №624 (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.2020 року ,зареєстрованого в реєстрі за №406 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А. встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] (а.с. 15). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.05.2020 року за №60310638 проведено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 16). Відповідно до видаткової накладної №14/11 від 27.11.2017 року виданої ПП "Колві" встановлено, що було придбано [PERSON] лічильник, автоматичний вимикач та розетку на загальну суму735,00 грн. (а.с. 17-18). Згідно дублікатів квитанцій від 13.11.2017 року №0.0.891175451.1, 06.12.2017 року № 0.0.910029747.1, 08.01.2018 року №0.0.933792218.1, від 31.01.2018 року №0.0.953392670.1, від 02.04.2018 року №0.0.1002641719.1, від 27.04.2018 року № 0.0.10237143862.1, від 04.05.2018 року №0.0.1027707728.1, від 02.10.2018 року № 0.0.1148812150.1, від 13.07.2018 року №0.0.1082833626.1, від 30.11.2018 року №0.0.1199915330.1 [PERSON] сплачено кошти на користь АСК "Автолюбитель-21" (а.с. 19-28). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1001 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», вимоги про неправильність відмови у прийомі в члени гаражно-будівельного кооперативу підлягають задоволенню лише у тому разі, коли прав на вступ до кооперативу виникає з цивільних правовідносин. Зокрема, таке право виникає в особи, якій членом ГБК відчужено гараж, дружини або члена сім`ї особи, яка вибула з кооперативу, якщо вони були учасниками спільної власності на пай і гараж, спадкоємця померлого члена кооперативу. Виходячи з того, що внесений в період шлюбу одним із подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них згідно ст. 22 КпШС має рівне право на це майно, у разі вибуття члена кооперативу переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику. У спорах між спадкоємцями члена кооперативу про перевагу на вступ до кооперативу і право на гараж належить, зокрема, враховувати, кому з них член кооперативу заповів гараж, а при відсутності такого спадкоємця в кого більша частка в спадщині, хто проживав із спадкоємцем і користувався гаражем або здійснював за ним догляд, якщо він має передбачений статутом кооперативу автотранспортний засіб. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначає Закон України «Про кооперацію» від 10.07.2003 № 1087-VI (далі - Закон № 1087-VI). Законодавство про кооперацію базується на нормах Конституції України і Цивільного кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів з питань кооперації (стаття 5 Закону № 1087-VI). Статтею 4\~Закону України\~«Про кооперацію»\~визначено,\~що кооперація\~базується на\~таких основних\~принципах: добровільності\~вступу та\~безперешкодного виходу\~з кооперативної\~організації; соціальної\~справедливості,\~взаємодопомоги та\~співробітництва; рівного\~права голосу\~під час\~прийняття рішень\~(один\~член кооперативу\~-\~один голос); вільного\~вибору напрямів\~і видів\~діяльності; демократичного\~контролю за\~діяльністю кооперативних\~організацій та\~їх посадових\~осіб з\~боку членів\~кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Відповідно до вимог статті 6 цього Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 13 Закону України від 10.07.2003 року № 1087-IV "Про кооперацію" у разі смерті члена кооперативу - фізичної особи членство в кооперативі припиняється, тобто воно відповідно до п. 2 ст. 1219 ЦК України не входить до складу спадщини. Статтею 15 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, в тому числі, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Відповідно до ст.13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі: несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що порядок прийняття у члени АСК «Автолюбитель-21» визначається Статутом гаражного кооперативу, та рішення про прийняття у члени кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Зважаючи на те, що право членства в об`єднаннях громадян не входить до складу спадщини (стаття 1219 ЦК України), а втручання органів державної влади у діяльність кооперативних організацій забороняється (стаття 37 Закону № 1087-VI), порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача розглянути його заяву на загальних зборах членів кооперативу з обов`язковим запрошенням на ці збори позивача та/або його уповноваженого представника. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. За приписами п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом повністю задоволений, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 908 грн. 00 коп., які понесені позивачем. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved