Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «МТС Україна» заборгованість за надані послуги в розмірі 868 (вісімсот шістдесят вісім) гривень 19 (дев'ятнадцять) копійок, в тому числі основний борг в сумі 106 (сто шість) гривень 47 (сорок сім) копійок і санкція за невиконання умов договору в сумі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійки, а також просив стягнути судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 16 липня 2014 року для розгляду справи по суті позивач і відповідач не з'явились. Представник позивача у позові, серед іншого, просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач, причин неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судових засідань 02 липня 2014 року та 14 липня 2014 року, та від якого заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило і причини неявки ним не повідомлені, а позивач не заперечив проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності позивача і відповідача, та виключно на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п'ятої статті 209 ЦПК України занесена до журналу судового засідання. Тут суд враховував, що судові повістки надсилались відповідачу - фізичній особі за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, але він був відсутній, що на підставі частини п`ятої статті 74 цього ж вважається належним їх врученням. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачу за період з 13 червня 2007 року по 27 січня 2008 року було надано послуги мобільного зв'язку на підставі укладеного між ними договору. Будь-яких претензій щодо якості цих послуг від позивача не надходило, проте відповідач надані йому послуги на суму 106 гривень 47 копійок не оплатив. У зв'язку з чим, позивач припинив дію договору та застосував до нього договірну санкцію у сумі 761 гривня 72 копійки. На основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Шостого червня 2007 року, між приватним акціонерним товариством "МТС Україна" та [PERSON] було укладено договір №3611870/1.11694025 про надання послуг мобільного зв'язку, за яким вказане товариство взяло на себе зобов'язання надавати [PERSON] послуги мобільного зв'язку в межах України, а остання взяла на себе зобов'язання користуватись наданими їй послугами, своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на її особистому рахунку (а.с.6-7). Того ж дня, приватне акціонерне товариство "МТС Україна" та [PERSON] уклали додаткову угоду №3252766 до договору про надання послуг мобільного зв'язку №3611870/1.11694025 від 06 червня 2007 року, якою у якості забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], на підставі частини 2 статті 546 Цивільного кодексу України, встановили договірну санкцію (а.с.8). За період з 13 червня 2007 року по 01 січня 2008 року, приватним акціонерним товариством "МТС Україна" було надано послуги [PERSON] на загальну суму 671 гривня 47 копійок, які вона оплатила не в повному обсязі, зокрема у сумі 565 гривень (а.с.12). Двадцять сьомого січня 2008 року дія договору була достроково припинена у зв'язку з несплатою [PERSON] наданих їх послуг та нараховано за це договірну санкцію у розмірі 761 гривня 72 копійки (а.с.1,13). Сімнадцятого квітня 2014 року, приватне акціонерне товариство "МТС Україна" звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «МТС Україна» заборгованість за надані послуги в розмірі 868 (вісімсот шістдесят вісім) гривень 19 (дев'ятнадцять) копійок, в тому числі основний борг в сумі 106 (сто шість) гривень 47 (сорок сім) копійок і санкції за невиконання умов договору в сумі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійки та стягнення судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері надання телекомунікаційної послуги у вигляді послуги рухомого (мобільного) зв'язку, в яких позивач виступив оператором (тобто виконавцем вказаної послуги), а відповідач споживачем (тобто, отримувачем цієї послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов'язанні, на отримання сплати відповідачем, як боржником у зобов'язанні, грошового боргу за надані послуги та договірної санкції. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України, зобов'язання можуть виникати з договорів, які стають обов'язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником виконавця із скріпленням його печаткою, як другою стороною договору. Так, 06 червня 2007 року, приватне акціонерне товариство "МТС Україна" та [PERSON] уклали між собою договір №3611870/1.11694025 про надання послуг мобільного зв'язку, за яким вказане товариство взяло на себе зобов'язання надавати [PERSON] послуги мобільного зв'язку в межах України (починаючи з моменту внесення останнім авансу), а [PERSON] взяла на себе зобов'язання користуватись наданими їй послугами, своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на її особистому рахунку. При цьому, [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона отримала тарифи та Умовами користування мережами мобільного зв'язку (а.с.6-7,8). Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" виконувало взяті на себе зобов'язання щодо надання [PERSON] послуг мобільного зв'язку в межах України, та за період з 13 червня 2007 року по 01 січня 2008 року надало їх на суму 671 гривня 47 копійок (а.с.11). Судом враховано і те, що відповідачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів того, що послуги за договором №5399099/1.12274415 про надання послуг мобільного зв'язку, були не надані або надані позивачем не у повному обсязі чи неналежної якості. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач та відповідач, як сторони договору про надання послуг мобільного зв'язку встановили, що [PERSON] зобов'язана своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на її особистому рахунку (пункт 2.4.2 договору); зобов'язаний сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу (пункт 2.4.3. договору). Також сторони договору домовились, що розрахунковим періодом є один календарний місяць (пункт 3.1. договору); за наявності авансу, рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу (пункт 3.3. договору). Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання). Виходячи з документів наданих позивачем, зокрема: звіт про баланс особового рахунка [PERSON] (а.с.12) та інформація про розрахунок суми штрафу (а.с. 11) відповідач, взяті на себе зобов'язання по своєчасній оплаті наданих їй послуг мобільного зв'язку належним чином не виконала, тобто порушила своє зобов'язання. У зв'язку з чим, у [PERSON], як споживача цих послуг, перед приватним акціонерним товариством "МТС Україна", як виконавцем цих послуг, станом на 17 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 106 (сто шість) гривень 47 (сорок сім) копійок. Судом враховано, що свого розрахунку чи інших доказів, які б спростовували правильність розрахунку позивача, відповідач не надав. З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, [PERSON] та приватне акціонерне товариство "МТС Україна" шляхом укладення додаткової угоди №3252766 до договору про надання послуг мобільного зв'язку №3611870/1.11694025 від 06 червня 2007 року, зокрема пунктом 1.3. встановили, що в разі якщо дія договору про надання послуг мобільного зв'язку, достроково припиняється в зв'язку з несплатою Абонентом (тобто, [PERSON]) наданих їй послуг зв'язку, вона несе відповідальність у вигляді сплати на користь Оператора (тобто, приватного акціонерного товариства "МТС") договірної санкції в розмірі 2 гривні 74 копійки за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого пунктом 1.1. цієї додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії договору. При цьому, сторони передбачили, що загальний строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється тривалістю у три роки. Отже, позивач та відповідач умовами додаткової угоди встановили договірну санкцію, що дозволено частиною другої статті 546 ЦК України, яка може обчислюватися та нараховуватися за правилами, що були узгоджені сторонами при укладенні договору, із додержанням загальних принципів зобов'язального права. При цьому судом враховано, що уклавши таку додаткову угоду, відповідач добровільно прийняв на себе цивільно-правову відповідальність у вигляді сплати договірної санкції у разі несплати ним наданих йому послуг, тобто на випадок порушення зобов'язання, що відповідає принципу свободи договору, закріпленого статтею 627 ЦК України. Також суд враховує й те, що положеннями статті 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, а в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази того, що умови договору про надання послуг мобільного зв'язку №3611870/1.11694025 від 06 червня 2007 року та/або додаткової угоди до нього №3252766, були визнані судом недійсними або оскаржувались позивачем. Тому у зв'язку з тим, що відповідач не виконував своє зобов'язання по оплаті наданих йому послуг більше двох місяців підряд, позивач правомірно на підставі пункту 5.2. договору про надання послуг мобільного зв'язку №3611870/1.11694025 від 06 червня 2007 року припинив його дію 27 січня 2008 року, а на підставі пункту 1.3. додаткової угоди до цього договору №3252766, застосував договірну санкцію у розмірі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійки (а.с.11), як правовий наслідок встановлений договором. Підстави для вирішення питання щодо застосування спливу позовної давності відстуні. За таких обставин, суд вважає, що позивач довів наявність у нього права на отримання оплати наданих ним послуг відповідачу у сумі 106 (сто шість) гривень 47 (сорок сім) копійок, та на отримання договірної санкції у розмірі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійки, а також те, що вказане право порушується відповідачем. Тому, матеріально-правову вимогу позивача про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 868 (вісімсот шістдесят вісім) гривень 19 (дев'ятнадцять) копійок, в тому числі основний борг в сумі 106 (сто шість) гривень 47 (сорок сім) копійок і санкції за невиконання умов договору в сумі 761 (сімсот шістдесят одна) гривня 72 (сімдесят дві) копійки, слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.3,4,5), вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved