Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як зазначено в різних документах останньої, є однією і тією ж особою та визначення вірного по батькові " [PERSON] ". В судове засідання заявник не з`явився, однак від представника останньої надійшла заява про слухання справи без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити. Заінтересована особа свого ставлення до заяви не висловила. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 13.04.1999 року заявником отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Манелюком М.І., зареєстровано в реєстрі №267, в якому вказано по батькові заявника " [PERSON] " (а.с. 8). В отриманому заявником Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №118196, виданим на підставі розпорядження голови Чуднівської райдержадміністрації від 6.01.2005 року №8 вказано по батькові заявника " [PERSON] " (а.с. 9). В той же час, відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 10.03.1962 року, паспорті серії [NUMBER] , картці платника податків, посвідці на пільговий проїзд, пенсійному посвідченні по батькові останньої зазначено як " [PERSON] " (а.с. 7, 21-24). Розбіжності в написанні по батькові заявниці в різних документах перешкоджають останній в реалізації своїх спадкових прав. Державні органи, які видавали документи з невірно зазначеним по батькові заявниці не можуть внести виправлення у такі документи, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області №3716 від 28.12.2020 року, листом Житомирського обласного державного нотаріального архіву №2997/01-17 від 19.12.2020 року та листом приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Манелюка М.І. №34/01-16 від 9.02.2021 року (а.с. 41-42, 57). Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року за №5 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладене, на основі з`ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, оскільки державні органи, що видавали документи з невірно вказаними реквізитами заявника не можуть внести виправлення до таких документів, а заявник, в свою чергу, не може реалізувати свої спадкові права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved