Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат та неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя у них є четверо неповнолітніх дітей. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2013 року було вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.11.2013 року і до досягнення ними повноліття. Відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів і станом на 01 листопада 2017 року утворилась істотна заборгованість. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період із листопада 2013 року по 01 листопада 2017 року включно, що становить - 15225 грн. Крім того, просить суд збільшити розмір аліментів до 900 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, стягнути додаткові витрати, пов'язані з лікуванням неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 6112,30 грн., а також понесені витрати на правову допомогу адвоката. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що відмовляється від позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 6112,30 грн., в частині стягнення неустойки 6887,70 грн., в іншій частині позов підтримує повністю, просить розгляд справи проводити без її участі.(а.с.41) Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про часткове визнання позову, не заперечував проти збільшення розміру стягуваних аліментів до 900 грн., а також про стягнення з нього 8337,90 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. (а.с.42). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.6 ст.263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстровано шлюбі, який на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2014 року розірвано, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю, що підтверджується копією рішення в справі № 566/1156/14 від 10.09.2014 року (а.с.12) Рішенням Млинівського районного суду від 02.12.2013 року присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.(а.с.13) Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Збільшуючи розмір стягуваних аліментів до 900 грн., суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії довідки-розрахунку №9014 від 01.11.2017 року Млинівського районного відділу ДВС, борг [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 листопада 2017 року складає 40560 грн.(а.с.27) Відповідно до ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Частиною першою статті196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи викладене та обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8337,90 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З довідки виданої адвокатом Драганом В.П. на ім'я позивача витрати за надання правової допомоги складають 1200 гривень (а.с.28). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Outcome: partial