Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

31.03.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3 - особа без самостійних вимог на стороні позивачки [PERSON], 3 - особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23 - річного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач, до досягненням сином повноліття, сплачував аліменти на його утримання в розмірі ? частки з усіх видів заробітку. Обов'язок відповідача сплачувати аліменти припинився у зв'язку з досягненням [PERSON] повноліття. З 1 вересня 2013 року син [PERSON] навчається на денній формі навчання і є учнем Приазовського відділення державного навчального закладу "Мелітопольський професійний аграрний ліцей" ІІ атестаційного рівня та закінчує навчання 30 червня 2016 року. В зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно фінансової допомоги не надає, однак вважає, що [PERSON] має можливість надавати сину матеріальну допомогу, він має постійне місце роботи і отримує від цього дохід, однак добровільно це перестав робить з тієї причини, що син вже став повнолітнім. В судовому засіданні позивачка свій позов, підтримала, в його обґрунтування послалась на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання, так як він, хоча і є працездатною особою ( працює в якості помічника чергового Приазовського відділення поліції), однак стан його здоров*я натепер погіршено, він потребує довготривалого лікування на що витрачає значні кошти; він є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; має боргові зобов*язання перед сторонніми особами, так як заощаджень не мав, а для відновлення стану здоров*я потрібні грошові кошти, які позичив у сторонніх осіб. Крім того, на думку відповідача, син [PERSON] вже дорослий і може самостійно себе забезпечувати, може у вільний від навчання час попрацювати і заробити гроші на власні потреби. Позивачка по справі проживає разом зі своїм батьком, тобто дідом [PERSON], який, вірогідно, також надає йому матеріальну допомогу. 3-особа без самостійних вимог на стороні позивачки [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність ( а.с.26). З-особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи ( а.с.60). Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини : так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджено даними свідоцтва про народження (а.с.5). [PERSON] проживає разом із матір*ю [PERSON], що підтверджено довідкою про склад сім*ї [PERSON]В.( а.с.8. Відповідно до довідки Приазовського відділення державного навчального закладу "Мелітопольський професійний аграрний ліцей" від 01.09.2013 року, [PERSON] навчається за професією "Слюсар з ремонту сільськогосподарських машин і устаткування. Тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії "А1", "А2"). Водій автотранспортних засобів (категорія "С")", денної форми навчання, строк навчання по 30.06.2016 року (а.с.9), він є отримувачем стипендії , яка за довідкою учбового закладу становила у січні 2016 року 311,00 грн., у лютому 2016 року - 311,00грн., у березні 2016 року - 836,60 грн., у квітні 2016 року - 499,00 грн.( а.с. 41). Позивачка [PERSON] , яка є матір*ю [PERSON] , є інвалідом третьої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК ( а.с. 76), її дохід складає пенсія по інвалідності у сумі 1174,00грн., про що зазначено у довідці УПФУ у Приазовському районі Запорізької області № 413 від 24 травня 2016 року ( а.с.77 ), на тепер [PERSON] не працює ( а.с.78). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжуючи навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальна допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та ї стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати» повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, судом встановлено, що [PERSON] навчається у учбовому закладі «Мелітопольський професійний аграрний ліцей» ( а.с. 9), є отримувачем стипендії ( а.с.44 ), форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на придбання продуктів харчування, одягу, оплату засобів зв'язку, навчальної літератури, що є необхідним для підтримання нормальної життєдіяльності та здійснення навчання. [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], що зазначено у довідці за №530 від 25.03.2016 року , виданої Приазовською селищною радою ( а.с. 8). Сукупний дохід сім*ї [PERSON] становить близько 1600,00 грн. на місяць, а на одну особу близько 800,00грн. на місяць, що є меншим ніж встановлений у ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928 - VIII ( в редакції Закону від 19 травня 2016 року) прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня ; працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв*язку з навчанням. Відповідач [PERSON] висновком МСЕК від 01.06.2016 року визнаний інвалідом третьої групи у зв*язку з професійним захворюванням з датою наступного огляду у МСЕК у червні 2018 року, що, на думку суду, не виключає можливість відновлення стану здоров*я. Медичною комісією [PERSON] рекомендовано обмежити працездатність без важких фізичних та психоемоційних навантажень, з неповним робочим днем ( а.с.75), на день розгляду справи перебуває на службі у Приазовському ВП Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області (а.с.74), його заробітна плата на місць складає на близько 4400,00 грн. За довідкою Новасилівської селищної ради ( а.с.72-73) відповідач [PERSON] проживає самотньо. При цьому судом встановлено, що відповідач має інших утриманців, а саме неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], на утримання якого за рішенням Приазовського районного суду здійснюється відрахування аліментів у розмірі 1/6 частки із заробітку на користь [PERSON] Крім того, у зв*язку з захворюванням, що сталося під час розгляду справи, відповідач поніс витрати на лікування і він, за довідкою МСЕК (а.с. 50-51) потребує лікування у лікарів кардіолога, невропатолога,ендокринолога, терапевта. Наведені фактичні обставини свідчать про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження на період його навчання, оскільки , не зважаючи на наявність захворювання, наявність неповнолітнього утриманця, його матеріальне станове краще ніж у позивачки, а зазначені відповідачем обставини впливають на визначення розміру аліментів, що узгоджується з вимогами ст..172 Сімейного Кодексу України за якою при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 201 Сімейного Кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Суд не погоджується з вимогою позивача щодо визначення мінімальної межі розміру аліментів, а саме щодо стягнення аліментів на період навчання не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки не передбачено чинним законодавством. Суд не приймає доводи відповідача щодо наявності боргових зобов*язань, як такі, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Суд не приймає доводи відповідача щодо вирогідного отримання [PERSON] матеріальної допомоги від діда ( батька позивачки) на утримання [PERSON] [INFO] року народження, оскільки рішення суду на припущеннях не ґрунтується, за законом обов*язок щодо утримання дітей покладається саме на їх батьків. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з урахуванням викладеного, потреби [PERSON] в матеріальній допомозі у зв*язку з навчанням в учбовому закладі на денній формі, матеріального становища відповідача, стану його здоров*я, наявності інших утриманців, відповідач [PERSON] може надавати допомогу дитині [PERSON] на період навчання у навчальному закладі у розмірі 1/8 частини від заробітку, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому враховуючи викладене, стягнення аліментів належить здійснювати з дня пред'явлення позову, тобто з 31.03.2016 року (а.с. 1 ). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п.3ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ( із змінами від 16.07.2015 року ), де зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Станом на 01 січня 2016 року судовий збір за позовні заяви майнового характеру, подані до суду фізичною особою, складає 551,20 грн. Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути 551,20 грн.(п*ятьсот п*ятдесят одна гривня 20 копійок) на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial