Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2012 року між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON] укладено договір про надання кредитної лінії №12/12, відповідно до умов якого банк надав останній відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 300\~000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних, на строк з 11.10.2012 по 11.10.2015р. Також 26.02.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, якою змінено графік погашення заборгованості та зменшено розмір кредитного ліміту до 250\~000 грн. В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, в неї утворилася заборгованість, яка станом на 19.10.2015 року складає 65\~920,77 грн, з них: прострочена заборгованість за кредитом 52\~000,44 грн.; прострочена заборгованість по процентам 6\~428,32 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 7\~492,01 грн. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судовий збір. В судове засідання представник позивача не з?явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду не заперечує. В судовому засіданні відповідач позов визнала частково, а саме не визнала в частині стягнення з неї пені. Пояснила, що вона не сплачує кошти по кредиту, оскільки боїться, що позивач знаходиться на стадії ліквідації, а дозвонитися в банк вона не може. На сайті банку постійно міняються рахунки по сплаті боргу, номера рахунків не були належним чином засвідчені. Просила задоволнити позов частково, не стягуючи з неї пені. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання кредитної лінії № 12/12 від 11.10.2012 року банк надав відповідачу [PERSON] відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 300\~000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28% річних, на строк з 11.10.2012 по 11.10.2015р. (а.с. 49-51). Позичальник здійснює повернення кредиту згідно з графіком, наведеним у Додатку №1 (а.с. 51 зворіт), що є невід'ємною частиною цього Договору (п. 2.1. договору про надання кредитної лінії). Згідно п. 2.3 договору, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 1.1. цього Договору. Відповідно до п. 2.5. договору, платежі з повернення кредиту, сплати процентів та/або комісій за його користування здійснюється щомісячно до 11 числа (включно) наступного за звітним місяцем. Пунком 4.2.1. договору визначено, що позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії, та/або інших платежів на користь Банку, Банк має право нарахувати позичальнику неустойку за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 1.1. цього договору, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році (п. 7.1. договору про надання кредитної лінії). Також, судом встановлено, що 26.02.2013 року між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредитної лінії №12/12 від 11.10.2012 року, відповідно до умов якої змінено графік погашення заборгованості та зменшено розмір кредитного ліміту до 250\~000 грн. (а.с. 53 зворіт, 54). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в неї перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 19.10.2015 року в розмірі 65\~920 грн. 77 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 52\~000,44 грн.; прострочена заборгованість по процентам 6\~428,32 грн. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 7\~492,01 грн. (а.с. 5). У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання кредитної лінії №12/12 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних сіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" [PERSON], 28.08.2015 року надіслало позичальнику повідомлення-вимогу про погашення заборгованості за договором (а.с. 56), що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 57), однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Як вбачається з рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" [PERSON] строком на 1 рік з 12.06.2015 року по 11.06.2016 року включно (а.с. 58-59). Згодом рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.07.2015 року було відсторонено [PERSON] та уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" призначено [PERSON] (а.с. 60). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюваню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання кредитної лінії №12/12 від 11.10.2012 року, утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає що дана заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в примусовому порядку. Разом з тим, суд вважає за необхідне не стягувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 7492,01 грн., оскільки відповідач мала бажання сплачувати кошти за кредитним договором проте їй не було відомо рахунок, в зв?язку з процедурою ліквідації банку, а її намагання зв?язатися з банком не дало позитивного результату. На сайті банку рахунки різнилися та належним чином не була засвідчена їх дійсність (а.с.77-78). Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1218 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial