Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

У серпні 2017 р. публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20 882,60 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 24 липня 2008 р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 3 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. [PERSON]порушила зобов'язання за договором і станом на 31 липня 2017 р. має заборгованість в загальному розмірі 20 882,60 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 3102,41 грн., заборгованості по процентах в сумі 16547,69 грн. та штрафів - 250 грн. (фіксована частина) і 982,50 грн. (процентна складова). Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте до суду вона не з'явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 24 липня 2008 р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, з встановленим кредитним лімітом в розмірі 3 400 грн. Сторони договору погодили, що заява клієнта разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» складає договір про надання банківських послуг. Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком в Умовах та Правилах надання банківських послуг і Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому. Договором встановлена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань понад 120 днів умови кредитування також передбачають сплату штрафів в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами і періодично вносив платежі на погашення заборгованості. Останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснила у січні 2015 р., після чого будь-які сплати на користь банку припинила. Відтак станом на 31 липня 2017 р. заборгованість відповідача становить 20 882,60 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 3102,41 грн., заборгованості по процентах в сумі 16547,69 грн. та штрафів - 250 грн. (фіксована частина) і 982,50 грн. (процентна складова). Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконала грошові зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved