Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість згідно укладеного кредитного договору № б/н від 22.02.2012 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору щодо погашення кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі та витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газеті про виклик відповідача до суду. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Банком та відповідачем 22.02.2012 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] було видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці в сумі 1800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого за ним станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 27 174 грн. 93 коп., яка складається з наступного: - 1619,92 грн.- заборгованість за кредитом; - 20419,78 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1770,23 грн. - заборгованість по судовим штрафам. На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачем заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, хоча подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Проти заочного судового розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 54) Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач \~не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини\~ позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] 22.02.2012 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, відповідач отримав кредитні кошти на загальну суму 1800 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20,40% річних та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 5-32) Як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем та складається з Анкети позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифів Банку", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, встановивши [PERSON] кредитний ліміт на кредитній карті, про що свідчить рух коштів по рахунку, після укладення кредитного договору, а саме з 26.03.2012 року в сумі 1757,70 грн. Водночас впродовж дії договору вбачається і погашення кредиту, зокрема 21.03.2012 року в сумі 13,25 грн., 25.04.2012 року в сумі 240 грн., 25.06.2012 року в сумі 250 грн., 28.09.2012 року в сумі 570 грн., 14.02.2013 року в сумі 400 грн., 14.05.2013 року в сумі 200 грн., 13.06.2014 року в сумі 135 грн., з наступним використанням кредитного ліміту на картці. ( а.с. 3) Поряд з цим, в подальшому свого обов'язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2016 року за ним утворилась заборгованість в сумі 27 174,93 гривень, яка складається з наступного: - 1619,92 грн.- заборгованість за кредитом; - 20419,78 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 1770,23 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 3-4). Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Як вбачається із розрахунку, Банк з 01.09.2014 року збільшив відсоткову ставку з 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором на 34,80 %, а з 01.04.2015 року на 43,20%. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 1056 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, одностороння зміна відсоткової ставки кредитором є нікчемною, а тому задоволенню підлягає лише сума нарахованої заборгованості за відсотками та комісії, обчисленої до дати односторонньої зміни відсоткової ставки, а саме до 01.09.2014 року в сумі 554,54 грн. та відповідно - 615,00 грн, оскільки розрахунку процентів та комісії виходячи з розміру 20,40% річних після 01.09.2014 року позивачем суду не представлено. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, однак у розмірі, який є документально підтвердженим і нормативно обгрутованим. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 3289 гривні 46 копійок, що складається з тіла кредиту, відсотків та комісії за його користування, нарахованих виходячи з 20,40% процентної ставки станом до 01.09.2014 року, а також фіксованої складової пені (штрафів, комісії) нарахованої виключно на прострочену заборгованість станом на 01.09.2014 року в сумі 500 грн.. В решті позов до задоволення не підлягає за недоведеністю підставності позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру позовних вимог. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України,\~\~

Outcome: partial