Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Сумцова Є.С. звернувся до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] [PERSON] , батько позивача, після смерті якого залишилась спадщина, яку прийняв, але юридично не оформив [PERSON] , син [PERSON] та брат позивача, який [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, у т.ч. на нерухоме майно по [ADDRESS] , а саме на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, яка приватизована, але державний акт не видавався. 23.12.2019 позивач звернувся до нотаріуса із приводу оформлення своїх спадкових прав, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на жилий будинок та земельну ділянку. Крім того, у рішенні Криниченської сільської ради Тростянецького району 9 сесії 23 скликання від 22.12.1999, яким земельна ділянка по [ADDRESS] передано у приватну власність [PERSON] була допущена помилка у написанні по батькові власника, а саме замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». За указаних обставин, посилаючись ст.ст.15,16,328,1216,1217,1258,1259,1262,1268 ЦК України, позивач просить: - визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за ним право на завершення приватизації та отримання на його ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - встановити факт належності йому таких правовстановлюючих документів: рішення виконавчого комітету Тростянецької районної Ради народних депутатів за №76 від 06.03.1992; рішення 9 сесії 23-го скликання Криниченської сільської ради Тростянецького району Сумської області "Про затвердження площ земельних ділянок, уточнених при складанні державних актів на право приватної власності на землю громадянам" від 22.12.1999. У судове засідання представники сторін не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача заявлені вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.37,43). Ураховуючи заяви представників сторін, суд визнав за можливе розглянути справу в їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи судом установлено, що [INFO] у с.Криничне Тростянецького району Сумської області помер [PERSON] (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у т.ч. на: жилий будинок із господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , розташованих на приватній земельній ділянці загальною площею 0,30 га; право на земельну частку (пай) площею 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Півненківський бурякорадгосп". Згідно копії спадкової справи, заведеної 03.09.2009 за №467 після смерті [PERSON] , інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадщину після смерті [PERSON] прийняв син померлого - [PERSON] та частково її оформив, отримавши 03.09.2009 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно- право на земельну частку (пай) площею 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Півненківський бурякорадгосп" (а.с.33-34,51-59). [INFO] у с.Криничне Тростянецького району Сумської області [PERSON] помер (а.с.16). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до ст.1258 ЦК України за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] доводиться померлому [PERSON] рідним братом, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с.15, 18). Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] , як спадкоємець за законом, спадщину після смерті брата [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріуса, за наслідками якої була заведена спадкова справа за №148/2019 та частково її оформив, отримавши 05.12.2019 свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.30-31, 60-61). Натомість, свої спадкові права на жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці по [ADDRESS] , позивач оформити не має можливості у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на це нерухоме майно, про що мається відмова приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 23.12.2019 (а.с.5). Суд вважає, що право позивача на нерухоме майно після смерті [PERSON] можна визнати у судовому порядку із огляд на наступне. Так, за технічним паспортом, виготовленим 17.12.2019 ДП "Міжрайонне бюро технічної інвентаризації" КП ОМР "Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт" та інформаційної довідки, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою має такі технічні характеристики: будинок під літ."А1"; прибудова під літ. "а"; літня кухня під літ."Б"; сарай під літ. "В"; погріб під літ. "пг"; колонка під літ. "К"; ворота під "№1"; огорожа під "№2". Будинок одноповерховий, з однієї житлової кімнати, загальною площею 43,5 кв.м. Рік будівництва будинку - 1984 рік. Реєстрація права власності станом на 31.12.2012 на домоволодіння відсутня (а.с.6-11). Згідно рішення виконавчого комітету Тростянецької районної Ради народних депутатів за №76 від 06.03.1992 затверджено список будинків, належних громадянам, організаціям Криниченської сільської Ради Тростянецького району на оформлення прав особистої власності, зокрема будинку по [ADDRESS] , належного [PERSON] . Однак у даному рішенні допущена описка і по батькові власника вказано як " [PERSON] " (а.с.12). За записами у по-господарській книзі Криничанської сільської ради Тростянецького району №3 за №0100-01 значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці за померлим [INFO] [PERSON] . Спадщина на житловий будинок та земельну ділянку гр. [PERSON] оформлена не була (а.с.13). Рішенням 9-ї сесії 23-го скликання Криниченської сільської ради Тростянецького району Сумської області "Про затвердження площ земельних ділянок, уточнених при складанні державних актів на право приватної власності на землю громадянам" від 22.12.1999, уточнено, зокрема, площу земельної ділянки по [ADDRESS] , переданої у приватну власність [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету сільради за №34 від 29.07.1993. Після уточнення загальна площа земельної ділянки склала 0,31 га, у т.ч. для ведення особистого підсобного господарства - 0,278 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,032 га. В цьому ж рішенні також допущено описку у написанні по батькові власника, а саме замість вірного " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". (а.с.14). За відомостями відділу у Тростянецькому районі Держгеокадастру у Сумській області у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.32). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому зокрема роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Об`єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівні), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За таких обставин, суд вважає, що позивач прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , який прийняв та частково оформив спадщину після смерті [PERSON] , набув право на спадкування права спадкодавця на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на приватизованій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , переданої у приватну власність [PERSON] за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючих документів на вказані побудови на ім`я померлих [PERSON] та [PERSON] , які не отримали їх за життя, позивач згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. Крім того, згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Таким чином, прийнявши спадщину після смерті брата позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому [PERSON] , які останній мав прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, що є підставою для задоволення позову і у цій його частині. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зважаючи на досліджені докази суд вважає, що заявлена позивачем вимога про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - рішення виконавчого комітету Тростянецької районної Ради народних депутатів за №76 від 06.03.1992, а також рішення 9 сесії 23-го скликання Криниченської сільської ради Тростянецького району Сумської області "Про затвердження площ земельних ділянок, уточнених при складанні державних актів на право приватної власності на землю громадянам" від 22.12.1999, у яких по батькові власника зазначено помилково " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ", підлягає задоволенню. Зокрема, судом установлено, що помилковість зазначення у вказаних рішеннях по батькові власника [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження та смерть останнього, а також копіями свідоцтв про народження позивача та померлого [PERSON] , а також ідентичністю написання прізвища та імені померлого [PERSON] у інших правовстановлюючих документах. За указаних обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved