overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] у березні 2015р. звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що [PERSON], [INFO] належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №049285, виданий 29.03.2004р. на імя [PERSON]. В обґрунтування заявник посилається на те, 29 березня 2004 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №049285, який виданий [PERSON] Старокостянтинівською райдержацміністрацією та Старокостянтинівським районним відділом земельних ресурсів. В державному акті на право власності на земельну ділянку заявника, як власника земельної ділянки, вказано "Радішевська Марія Юхимівна". Згідно паспорта вона "Радишевська Марія Юхимівна", тобто в державному акті її прізвище написано невірно Радішевська замість Радишевська. Через таку розбіжність в документах заявник не може належним чином використовувати державний акт на право власності на земельну ділянку. В позасудовому порядку провести виправлення, внести зміни до державного акту неможливо, про що надано відповідь управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 23 січня 2004 року за №18\\2004-р їй передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.49 га, яка розташована на території Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 29 березня 2004 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №049285, який виданий [PERSON] Старокостянтинівською райдержацміністрацією та Старокостянтинівським районним відділом земельних ресурсів. В Державному акті на право власності на земельну ділянку, як власника земельної ділянки, помилково вказано "Радішевська Марія Юхимівна", а згідно паспорта заявник - "Радишевська Марія Юхимівна". Дані обставини підтверджуються поясненнями представника заявника, даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №049285, від 29.03.2004р., даними паспорта заявника серії НВ 269169, даними довідки Держземагенства України №29-2203-0.5-491/2-15 від 19.03.2015 року. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] у жовтені 2015р. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що [PERSON], Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №01039, виданий 09 липня 1996 року Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області на імя [PERSON]. В обґрунтування заявник посилається на те, що на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №7 від 02 квітня 1994 року йому передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0.583 га, зокрема: для обслуговування житлового будинку 0, 123 га, та три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства розмірами 0,190 га, 0,230 га, 0,040 га, які розташовані в с.Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області. В державному акті на право власності на земелю заявника, як власника земельної ділянки, вказано "Расимчук Василь Іванович". Згідно паспорта він " Расімчук Василь Іванович", тобто в державному акті його прізвище написано невірно, Расимчук замість Расімчук. Через таку розбіжність в документах заявник не може належним чином використовувати державний акт на право власності на земелю. В позасудовому порядку провести виправлення, внести зміни до державного акту неможливо, про що надано відповідь управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі. Заявник звернувся до суду з письмовою заяво, в якій просить заяву задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №7 від 02 квітня 1994 року йому передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0.583 га, зокрема: для обслуговування житлового будинку 0, 123 га, та три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства розмірами 0,190 га, 0,230 га, 0,040 га, які розташовані в с.Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області. В державному акті на право власності на земелю, як власника земельної ділянки, вказано "Расимчук Василь Іванович", а згідно паспорта заявник - " Расімчук Василь Іванович". Дані обставини підтверджуються, даними державного акту на право власності на земелю серії ХМ №01039, від 09.07.1996р., даними паспорта заявника серії НА 882036, даними свідоцтва про народження заявника ЯЮ №415440, даними довідки Держземагенства України №29-28-99.5-283/15-15 від 29.10.2015 року, даними довідки Пашковецької сільської ради №2341 від 27.10.2015 року. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що вона має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 192454 від 08 жовтня 2008 року. При видачі вказаного державного акта [PERSON] відділом Держкомзему було допущено помилку в написанні її імені, а саме замість "Ганни" написано "Галина". Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника, заявник просить встановити факт належності їй державного акта. В судове засідання заявник не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Іркліївська сільська рада - в судове засідання не зявилися, подали листа про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечували проти задоволення заяви. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Заявник [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9998 га., яка знаходиться в адмінмежах Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, згідно державного акта серія ЯЗ № 192454 від 08 жовтня 2008 року. Заявнику [PERSON] відділом Держкомзему був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 192454 в якому помилково було вказано її імя як "Галина", а згідно паспорта її імя "Ганна". Факт належності заявнику державного акта підтверджується копіями її паспорту, свідоцтва про народження, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №192454, довідкою сільської ради. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки іншим чином встановити факт належності заявнику даного документу неможливо, встановлення факту необхідне заявнику для реалізації своїх прав як власника. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою та просить встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 02.09.2004 р., оскільки при оформленні були допущені помилки в написанні імені та по батькові, вказано "[PERSON]", а згідно паспортних даних вона "[PERSON]". Сторони до суду не з`явились, клопотали про розгляд справи в їх відсутність, заявник заяву підтримала, представник заінтересованої особи при винесенні рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявниця, [PERSON], отримала у власність земельну ділянку площею 3.73 га. у межах згідно з планом на території Щорсівської сільської ради Коростенського району, про що їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.09.2004 року. Однак, при його оформленні були допущені помилки в написанні імені та по батькові заявниці, а саме вказано "[PERSON]", а згідно паспортних даних вона "[PERSON]" (а.с.2,4). Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: паспорта заявниці, державного акту про право власності на земельну ділянку, листа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Даний факт ніким та нічим не спростований. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як впливає на можливість реалізації заявником своїх прав власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24.09.1991 року, виданого Районним житлово-комунальним об'єднанням Заводського району, зареєстрованого в МБТІ за реєстровим [NUMBER], саме [PERSON], мотивуючи тим, що 24.09.1991 року їй відповідачем було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] з внесенням даних відносно власника як "[PERSON]", що не відповідають даним паспорту позивачки в якому прізвище зазначене як "[PERSON]", за даними підставами позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Представник відповідача - адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив розглянути справу відповідно до норм чинного законодавства та на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 24 вересня 1991 року позивачці на підставі рішення виконкому Заводської районної ради народних депутатів №261 від 16.08.1991 року було видане Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS]. Під час винесення рішення було допущено помилку у написанні прізвища позивача, а саме вказано "[PERSON]" , а згідно паспорту прізвище - "[PERSON]". На даний час позивачка звернулася до нотаріуса щодо оформлення заповіту, але у зв'язку з тим, що в Свідоцтві про право власності на житловий будинок від 24.09.1991 року має місце помилка в написані її прізвища, вона не може скористатися своїм законним правом на оформлення заповіту. Факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок позивачці підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, ордером виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №491 від 14.12.1984 року, даними паспорту серії [NUMBER], виданого 02.03.1999 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

23 липня 2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла зазначена заява, в якій заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , її матір`ю, яка померла [INFO] . Як з`ясувалось, після смерті [PERSON] , заявниця звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за законом. Проте в оформленні спадкових прав нотаріусом їй було відмовлено, оскільки в її свідоцтві про народження ім`я спадкодавця - її матері, записано як " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть вказано як " [PERSON] ". Саме для оформлення спадкових прав їй необхідно встановити зазначений факт. В судове засідання заявниця не з`явилась, але подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ознайомившись з заявою, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). Заявниця, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак у свідоцтві про народження заявника ім`я спадкодавця вказано як " [PERSON] ", а згідно свідоцтва про смерть - " [PERSON] ". З цих підстав нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав. З копії наданого свідоцтва про народження заявниці вбачається, що мати записана на ім`я " [PERSON] ". На підтвердження факту родинних відносин з [PERSON] заявницею надано свідоцтво про смерть [PERSON] від 22 жовтня 2019 року, її свідоцтво про народження від 02 серпня 1957 року. Враховуючи надані документи, суд приходить до висновку, що заявницею надано належні докази того, що вона є донькою померлої. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що встановлення факту необхідне заявниці для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

12.03.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що [PERSON] , згідно заяви з 18.05.2012 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 24.12.2012 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 13395/12-Ф2, згідно якого відповідач отримав кредит на оплату послуг 3000,00 грн., строком на 12 місяців, з уплатою процентів у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 13.01.2014 року заборгованість по кредиту складає 4062, 32грн. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку сплатити заборгованість, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. У судове засідання представник позивача Святодух С.В не з"явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , згідно заяви з 18.05.2012 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 24.12.2012 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 13395/12-Ф2, згідно якого відповідач отримав кредит на оплату послуг 3000,00 грн., строком на 12 місяців, з уплатою процентів у розмірі 0,15 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 13.01.2014 року заборгованість по кредиту складає 4062, 32грн, яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526,554 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

12.05.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що [PERSON], згідно заяви з 07.06.2013 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 07.06.2013 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 4923/13-Ф2, згідно якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 6000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування. Станом на 09.04.2015 року заборгованість по кредиту складає 3581, 70 грн. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку сплатити заборгованість, просить суд розірвати кредитний договір та стягнути з нього заборгованість примусово. У судове засідання представник позивача Святодух С.В не з"явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], згідно заяви з 07.06.2013 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 07.06.2013 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 4923/13-Ф2, згідно якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 6000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування. Станом на 09.04.2015 року заборгованість по кредиту складає 3581, 70 грн, яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526,554 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

21.05.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що [PERSON], згідно заяви з 13.09.2012 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 24.12.2012 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 13375/12-Ф2, згідно якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 7000,00 грн., з уплатою процентів у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 20.03.2014 року заборгованість по кредиту складає 9677,53 грн. Оскільки відповідач відмовився у добровільному порядку сплатити заборгованість, просить суд розірвати кредитний договір та стягнути з нього заборгованість примусово. У судове засідання представник позивача Святодух С.В не з"явився, але надав заяву, у якій просить суд змінити позовні вимоги у частині суми заборгованості по кредиту, яка станом на 10.07.2014 року складає 10852, 12 грн, просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], згідно заяви з 13.09.2012 року є членом кредитної спілки " Азовська Кредитна Компанія". 24.12.2012 року між Кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 13375/12-Ф2, згідно якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 7000,00 грн., з уплатою процентів у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 10.07.2014 року заборгованість по кредиту складає 10852, 12грн, яку необхідно стягнути з нього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526,554 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved