Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач, 05 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, звернувся до суду з позовною заявою, в якій посилається на те, що 21 вересня 2007 року між АКБ «Форум» і [PERSON] (Відповідач 1) було укладено кредитний договір №0247/07/05-CL, відповідно до якого Банк надав Відповідачу 1 кредит у сумі 382500 дол. США. За умовами кредитного договору Позичальник зобов'язався оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 13% річних, та повернути кредитні кошти до 20.09.2017 року. В якості забезпечення виконання за кредитним договором №0247/07/05-CL від 21 вересня 2007 року, між банком та [PERSON] (Відповідач 2) було укладено договір поруки 0247-П від 21.09.2007 року. Відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується у разі невиконання або порушення виконання Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Позивач умови договору виконав. В свою чергу, Відповідач 1 порушив умови договору, у зв'язку з цим Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0247/07/05-CL від 21.09.2007 року в сумі 357373,66 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 215065,66 доларів США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 142308,00 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 2278167,13 грн. та порушення умов кредитного договору п.3.3.7 - 5000,00 грн.; та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0247/07/05-CL від 21.09.2007 року в сумі 357373,66 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 215065,66 доларів США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 142308,00 доларів США, пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків - 2278167,13 грн. та порушення умов кредитного договору п.3.3.7 - 5000,00 грн.; а також покласти судові витрати на відповідачів. Заочним рішенням суду від 02.02.2015р. вказаний позов задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], р.н.о.к.п.п. [NUMBER], місце реєстрації: [ADDRESS], та з [PERSON], [INFO], р.н.о.к.п.п. [NUMBER], місце реєстрації: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0247/07/05-CL від 21 вересня 2007 року станом на 04 лютого 2015 року в розмірі 357373,66 (триста п'ятдесят сім тисяч триста сімдесят три доларів США шістдесят шість центів), та пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків в розмірі 2278167,13 грн. (два мільйони двісті сімдесят вісім тисяч сто шістдесят сім грн.. тринадцять коп.). В подальшому за заявою Відповідача [PERSON], вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Крім того, Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки № 0247-П від 21 вересня 2007 року припиненим. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. Відповідно до пункту 4.1. Договору поруки зазначається, що порука припиняється, з припиненням зобов'язань за Кредитним договором, або якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимоги по поручителю. Строком виконання зобов'язань за Кредитним договором №0247/07/05-CL від 21 вересня 2007 року та датою повернення останнього платежу згідно Кредитного договору є 20 вересня 2017 року. У зв'язку з порушенням Позичальником строків повернення кредиту, що встановлені Кредитним договором (Графіком погашення) та виникненням заборгованості, Банк використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на дострокове повернення кредиту, надіславши 12 лютого 2009 року позичальнику і поручителю повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язанні із ним платежів в 30-дений строк, тобто до 12 березня 2009 року. Таким чином, у разі зміни Банком на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачених пунктом 4.1 Договору поруки №0247-П від 21 вересня 2007 року - однорічний строк підлягає обраховуванню від цієї дати. Враховуючи наведене, Відповідач [PERSON] зазначає, що, Позивач за первісним позовом пропустив строки позовної давності для стягнення заборгованості за Кредитним договором, що надає Відповідачу 2 за первісним позовом право просити суд відмовити у задоволенні даних позовних вимог за первісним позовом та визнати поруку припиненою. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] надав заперечення проти позову у якому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ «Банк Форум» в повному обсязі з підстав пропуску строку позовної давності. Також від представника надійшла заява згідно якої останній наполягає на задоволенні зустрічної позовної заяви та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Щодо вимог за первісним позовом до [PERSON], суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 року. Рішенням №10 від 19.01.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І. М. (а.с. 15). Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між АКБ «Форум» і [PERSON] (Відповідач 1) було укладено кредитний договір №0247/07/05-CL, відповідно до якого Банк надав Відповідачу 1 кредит у сумі 382500 дол. США. За умовами кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 13% річних, та повернути кредитні кошти до 20.09.2017 року (а.с. 4-5). В якості забезпечення виконання за кредитним договором №0247/07/05-CL від 21 вересня 2007 року, між банком та [PERSON] (Відповідач 2) було укладено договір поруки 0247-П від 21.09.2007 року, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується у разі невиконання або порушення виконання Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 9). Встановлено, що Банк надав Відповідачу 1 кредит у сумі 382500,00 дол. США, що підтверджується заявою на видачу готівки №512 від 24.09.2007 року (а.с. 7), заявою на видачу готівки №485 від 24.09.2007 року (а.с. 8), заявою на видачу готівки №1353 від 10.10.2008 року (а.с. 6). Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 1049, 1050, 553, 554, 543 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктами 2.4, 2.5, 2.7 кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно (а.с. 4). За умовами п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (а.с. 5). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Позичальник не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не вносить обов'язкове часткове повернення кредитних коштів, чим порушив умови кредитного договору (а.с. 3). В зв'язку з цим Банк направив Відповідачам лист-вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 18.02.2015 року №2092/1.2 (а.с. 10, 11). Лист-вимогу було проігноровано, сплата заборгованості за кредитним договором Відповідачами не здійснюється, у зв'язку з чим станом на 04.02.2015 року, заборгованість за кредитним договором складає 357373,66 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 215065,66 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті 3597818,16грн.; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 142308,00 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті складає 2380660,43грн.; а також пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами - 2278167,13 грн.; а також штраф за порушення умов кредитного договору - 5000,00 грн.. Відповідач порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати по ньому процентів. З матеріалів справи встановлено, що 28 грудня 2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], за заявою Позивача було вчинено виконавчий напис №6330, та звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить Відповідачу 1 на праві приватної власності, а саме: житловий будинок, загальною площею 393,2 кв.м., житловою площею 147,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], задовольняючи вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» в розмірі 397 268,20 доларів США, що еквівалентно станом на 14.09.2010 року 3141676,37 гривень, в тому числі: - кредитні кошти в розмірі 382496, 45 доларів США, що еквівалентно 3024858,48 гривень; - нараховані та прострочені відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 13237,25 доларів США, що еквівалентно 104682,82 гривень; - пеня в розмірі 1534,50 доларів США, що еквівалентно 12135,13 гривень.; - 6000, 00 гривень витрати по вчиненню виконавчого напису. 29 грудня 2010 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №23514609 про примусове виконання виконавчого напису №6330 від 28 грудня 2009 року. В ході зазначеного виконавчого провадження нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 393,2 кв.м., житловою площею 147,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належало Відповідачу 1 було реалізовано і задоволено вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» у сумі 3 147 646, 37 гривень. Таким чином, позивач, у зв'язку з порушенням боржником [PERSON], виконання зобов'язання за кредитним договором відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.2 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, надіславши 12 лютого 2009 року претензію (вимогу) боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, а також вчинивши виконавчий напис №6330 від 28 грудня 2010 року на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 393,2 кв.м., житловою площею 147,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за яким, в ході виконавчого провадження реалізовано і задоволено вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ». Щодо клопотання Відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд вважає його обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України ). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України ). Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пунктів 3.2.2 та 5.3 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 12 лютого 2009 року претензії (вимоги) боржнику та поручителю про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України, викладена у Постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15. Оскільки Банк змінив на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачених пунктом 4.1 Договору поруки №0247-П від 21 вересня 2007 року, то однорічний строк підлягає обраховуванню від цієї дати, тобто з 12 березня 2009 року, однак такі вимоги були заявлені до [PERSON], більше ніж через один рік після настання строку виконання зобов'язань, а саме 05 березня 2015року, тобто після спливу позовної давності, тому суд приходить до висновку, що первісний позов, заявлений ПАТ «ФОРУМ Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає з підстав пропуску позовної давності, про застосування якої заявлено у встановленому ЦК України порядку (ч. 4 ст. 267 ЦК України). З приводу первісних вимог до [PERSON] та вимог зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Банк Форум», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки № 0247-П від 21 вересня 2007 року припиненим суд вважає за необхідним зазначити наступне. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України). За змістом статей 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право й кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Ужитий законодавцем у частині першій статті 559 ЦК України термін «порука» використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з положень ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як встановлено судом боргове зобов'язання Відповідача 1 було забезпечене договором поруки № 0247-П від 21 вересня 2007 року, поручителям в якому виступає Відповідач 2 (а. с. 9). Відповідно до п. 1.1., 1.2, 2.1, Договору поруки, Відповідач 2 поручається перед кредитором за виконання Відповідачем 1 зобов»язань за кредитним договором №0247/07/05CL від 21.09.2007р., а саме: суму кредиту, нараховані відсотки по кредиту, відсотки по простроченій позиці (пеню), та інші платежі, передбачені договором, та відповідає перед кредитором усім своїм майном. Згідно з п. 3.1. цього ж договору поручитель та боржник, тобто Відповідач 2 та Відповідач 1 відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, так і до них обох (а.с. 18). Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою, на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язані дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251,252 ЦК України). Відповідно до пункту 4.1. Договору поруки Відповідач зазначив, що порука припиняється, з припиненням зобов'язань за Кредитним договором, або якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором не пред'явить вимоги по поручителю, або в інших випадках, передбачених законом. Строком виконання зобов'язань за Кредитним договором №0247/07/05-CL від 21 вересня 2007 року та датою повернення останнього платежу згідно Кредитного договору є 20 вересня 2017 року. У зв'язку з порушенням Позичальником строків повернення кредиту, що встановлені Кредитним договором (Графіком погашення) та виникненням заборгованості, Банк використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на дострокове повернення кредиту, надіславши 12 лютого 2009 року позичальнику і поручителю повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язанні із ним платежів в 30-дений строк, тобто до 12 березня 2009 року. Таким чином, змінивши строк виконання основного зобов"язання на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку, Банк збільшив обсяг відповідальності поручителя за основним зобов"язанням, та змінив строк виконання основного зобов'язання, тому й строк, передбачений пунктом 4.1 Договору поруки №0247-П від 21 вересня 2007 року, підлягає обраховуванню від цієї дати. З урахуванням зазначеного та правових позицій Верховного Суду України, які викладені у Постановах від 10 вересня 2014року, у справі № 6-32цс14; від 02 грудня 2015 року у справі 6-1707цс15, та від 24 лютого 2016року у справі № 6-2239цс15 строк пред'явлення банком вимог до [PERSON], як до поручителя про повернення боргових сум повинен був обчислюватись з 12 березня 2009року, а оскільки такі вимоги були заявлені, більше ніж через один рік після настання строку виконання зобов'язань, а саме 05 березня 2015року, а також те, що банк збільшив обсяг відповідальності поручителя, змінивши строк виконання зобов"язань, у силу положень пункту 4.1 Договору поруки №0247-П від 21.09.2007 та статті 559 ЦК України - порука припинилась. З урахуванням викладеного, первісні позовні вимоги ПАТ "Банк ФОРУМ" до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом визнання поруки припиненою. Судові витрати за пред"явлення первісного позову у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири грн.) на підставі статті 88 ЦПК УКраїни, враховуючи, що на момент пред"явлення позову позивач був звільнений від сплати судового збору (п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір") слід компенсувати за рахунок коштів державного бюджету. Судові витрати за подання зустрічного позову у розмірі 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одна грн. двадцять коп.), сплачені [PERSON] підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету. На підставі ч. 3 ст. 254, ст. ст. 256-258, ч.ч. 1, 5 ст. 261, ст. 1050 ЦК України

Outcome: approved