Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Згідно позовної заяви та заяви в порядку ст.31, 73 ЦПК України від 11.12.2013 року, вироком Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року, ухвалами колегії суддів судових палат у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року та Верховного Суду України від 25.01.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними та засуджено за ч.2 статті 364 КК України, а [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.367 КК України і відповідно до ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Зазначеними судовими рішеннями у кримінальній справі встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON], [PERSON], [PERSON] протиправно вийшло із державної власності обладнання атомної станції, у зв'язку з чим державі в особі державного підприємства - ВП "Хмельницькій АЕС" спричинено шкоду на загальну суму 15035710 гривень. Окрім того, внаслідок службової недбалості [PERSON], в порушення встановленого порядку ведення договірної роботи на підприємстві, без обґрунтування цін на товарно - матеріальні цінності, матеріали та послуги, було укладено договір з ВГЦ "Піраміда" в результаті чого на ВП "Хмельницьку АЕС" були поставлені запчастини та матеріали по завищених цінах, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди інтересам держави в особі державного підприємства "ВП Хмельницька АЕС" на загальну суму 8541133 гривні 39 копійок. Згідно ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Позивач вважає, що вказана норма трудового законодавства є підставою для стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальної шкоди заподіяної злочином. Крім того, відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам їх працівниками" від 29.12.1992 року встановлений ст.233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Позов пред'явлено прокуратурою області 25.05.2011 року, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними і засуджено вироком Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року, ухвалами колегії суддів судових палат у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року та Верховного суду України від 25.01.2011 року. Позивач зазначив, що прокуратурою з поважних причин пропущено річний строк на звернення до суду, оскільки отримати документи та підготувати позов стало можливим лише після повернення справи із суду касаційної інстанції до місцевого суду. На підставі наведеного позивач просить поновити пропущений процесуальний строк, стягнути на підставі ч.1 ст.130 КЗпП України з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відособленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" матеріальну шкоду заподіяну злочином в розмірі 15035710 гривень солідарно. Крім цього просить стягнути з на підставі ч.1 ст.130 КЗпП України [PERSON] на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відособленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" матеріальну шкоду заподіяну злочином в розмірі 8541133 гривні 39 копійок. В судовому засіданні представник прокуратури підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові та заяві від 11.12.2013 року. Просив поновити процесуальний строк на звернення до суду з даним позовом та задоволити його в повному обсязі. Представник ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС" пояснив, що не підтримує заявлений позов, оскільки діями відповідачів підприємству шкоду не було спричинено, в них відсутня заборгованість перед ВП ХАЕС. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник - адвокат [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог та поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом. Представник відповідачів просив застосувати позовну давність у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду та відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що згідно вимог ст.233 КЗпП України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам їх працівниками" № 14 від 29.12.1992 року, днями виявлення шкоди є акт документальної ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності ВП "Хмельницька АЕС" № 23/35 від 06.04.2001 року та довідка КРУ у Львівській області № 05-21 від 05.05.2004 року. Про існування вказаних акту та довідки позивачу було відомо ще під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення відповідачів, а також посилання них містилися у вироку Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року та ухвалі апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року. Вказані рішення суду були отримані позивачем. Крім того прокуратурою Хмельницької області 28.07.2010 року направлялося касаційне подання на вказані рішення судів. Тому на день подання позивачем даного позову до суду - 31.05.2011 року ним було пропущено річний строк звернення до суду навіть якщо суд рахуватиме його з дня винесення ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року. В заяві від 11.12.2013 року позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку позовної давності та невірно зазначено початок його перебігу - з 25.01.2011 року з моменту винесення ухвали Верховним Судом України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вироком Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року та ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними та засуджено за ч. 2 статті 364 КК України за те, що [PERSON], працюючи заступником начальника УВТК ВП „Хмельницька АЕС", [PERSON], працюючи головним інженером на ВП „Хмельницька АЕС", [PERSON], працюючи начальником УВТК ВП „Хмельницька АЕС" в період часу - листопад 1999 року по серпень 2000 року, зловживаючи своїм службовим становищем, для можливості відчуження конденсатора, 1000-КЦС-1 парової турбіни К-І 000-60/3000 (далі - конденсатора), в порушення п.3.13.,. п.3.20.3. п.4.2. та додатку № 2 до Інструкції „Про порядок проведення вхідного контролю поступаючої на „ХАЕС" промислової продукції, всупереч дійсному технічному стану конденсатора, [PERSON] організував і підписав, [PERSON] підписав, а [PERSON] затвердив, фіктивний акт повторного вхідного контролю №170-2000 ПВК від 25.04.2000р. на відповідність конденсатора стандартам і технічним умовам. На підставі зазначеного акту незаконно занижено вартість конденсатора до 10% і таким чином, вартість конденсатора безпідставно і необґрунтовано зменшена з 26177421 грн. до 3769548 грн. В подальшому вони незаконно сприяли відчуженню конденсатора 1000-КЦС-1 парової турбіни К-1000-603000 ТОВ „Енергетика" м.Дніпропетровськ і вивозу його з Хмельницької АЕС в обмін на циліндр високого тику КЦС-І (ЦВТ) до парової турбіни К-1000-60-3000. згідно договору №126/445 від 16 червня 2000 року, підписаного [PERSON], [PERSON], [PERSON], як генеральним директором ВП „ХАЕС", в якому штучно зменшено вартість конденсатора. Вказаний договір містив неправдиві відомості про вартість конденсатора, був укладений з порушенням вимог п.п.2., 4.2.1., 4.1.5., 5.1.1.. 5.1.5., 1.2., 12.3., 12.7 Положення про ведення договірної діяльності №О.ЮК 2939.11/99 від 13.08.1999р. па підставі недостовірного акту повторного вхідного контролю № 170-2000-ПВК від 25.04.2000 року. В порушення п.2 Положення про ведення договірної діяльності №О.ЮК 2939 п.п.9.9. договір не зареєстрований в ПЕВ „Хмельницької АЕС" і йому не присвоєно станційний номер. На підставі договору, з 7 по 22 серпня 2000 року представники ТОВ «Енергетика», які не мали на це відповідних повноважень, за сприянням [PERSON] і [PERSON], вивезли із «Хмельницької АЕС» окремі складові частини конденсатора - 754360 кг мідно - нікелевих труб марки сплаву МНЖ 5-1, дійсна вартість яких становила 18177000 грн., поставивши на «Хмельницьку АЕС» елементи ЦВТ вагою 107300 кг. вартістю 3141000 грн. Вивезені з ВП "ХАЕС" від імені ТОВ "Енергетика", конденсаторні трубки через фіктивні підприємства (ПП "Люмін" (м.Київ), ПП "Слід" (м.Київ), ПП "Дніпрохозторг" (м.Херсон), ПП "Славутич 2000" (м. Дніпродзержинськ) поставили для ДП «Кагех» і ПП "Санад", які в свою чергу поставили труби на ТОВ "НВФ Форум" (м. Запоріжжя) на суму 5078890 грн., де близько 500 тонн трубок переплавлено, а 246,2 тонни трубок було визнано речовими доказами і передано на відповідальне зберігання вказаному ТОВ. Перераховані ТОВ "НВФ Форум" на рахунки ДП «Кагех» і ПП «Санад» грошові кошти в сумі 5078890 грн. за поставлені труби перераховані відповідно на рахунки фіктивних фірм і були зняті з рахунків невстановленими особами. Внаслідок зазначених дій [PERSON], [PERSON], [PERSON] протиправно вийшло з державної власності обладнання атомної станції і державному підприємству - „Хмельницькій АЕС" спричинено шкоду на загальну суму 15 035 710 грн. Крім того, 19.07.2000 року [PERSON], перебуваючи на посаді генерального директора відособленого підрозділу "Хмельницька АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", являючись службовою особою, будучи відповідальним за загальне керівництво діяльністю ВП "ХАЕС", зокрема за здійснення договірної діяльності, в тому числі і зовнішньоекономічної, маючи право підпису договорів, в порушення розділу 1 п.1.1. вимог діючою на ВП „ХАЕС" "Положення про порядок вибору постачальників товарів, робіт і послуг на конкурсній основі №12,00.688.05.00" щодо процедури їх конкурсного відбору для підвищення ефективності закупок на основі конкуренції між претендентами, яка дозволяє досягнути мінімального рівня контрактних цін і створення оптимальних умов реалізації договорів (контрактів) при забезпеченні необхідної якості, в порушення виданого ним наказу № 304 від 13.03.2001 року по ВП "ХАЕС", процедури вибору постачальників та складу конкурсних комісій, не включив в склад комісії представників управління виробничо-технічної комплектації УВТК , планово-економічного та юридичного відділів ВП "ХАЕС" (п.2.2. розділу 2 Положення), не провівши належної оцінки конкурсних пропозицій в частині економічних вимог на поставку для визначення переможця конкурсу (п.2.3. розділу 2 Положення), ціни конкурсних пропозицій на продукцію, послуги, з врахуванням умов постачання (додаток 3 до положення), організував проведення конкурсу по визначенню пріоритетності постачальників товарно-матеріальних цінностей і послуг організацій між ЗАТ „Енергомашекспорт" м.Москва, субпідрядна організацій - НВП „Електротяжмаш" м. Харків та ВГЦ „Піраміда" м. Львів, субпідрядна організація фірма „ALSTOM POWER GENERATORS Sp.zo.o." (Польща, м.Вроцлав). По результатах конкурсу переможцем конкурсу було визнано ВГЦ „Піраміда", субпідрядник-фірма „ALSTOM POWER GENERATORS Sp.zo.o." Далі [PERSON], внаслідок службової недбалості, в порушення встановленого на підприємстві порядку ведення договірної діяльності, в період підготовки та укладення договору №1003-113/222-ДХ2 від 05.09.2001 року на проведення модернізації статора турбогенератора "ТВВ-100-2УЗ" енергоблоку №2 ВП „Хмельницька АЕС" та поставку запасних частин і матеріалів на його проведення, виробництва фірми „ALSTOM POWER GENERATORS Sp.ro.o.." Польща м.Вроцлав, на загальну суму 26264000 грн., в тому числі вартість робіт склала 1313613,10 грн., вартість запасних частин, матеріалів і комплектуючих виробів виробництва фірми „ALSTOM POWER GENERATORS Sp.zo.o." на суму 24950386,90 грн., не використав можливості отримати безпосередньо від виробника-фірми „АLSТОМ" інформації про фактичну вартість витрат на закупівлю запчастин, виконання технічної документації і послуг на проведення модернізації, які виявились значно нижчі запропонованих в комерційній пропозиції та проекті договору, наданому ВГЦ „Піраміда". В порушення п. 3 вимог, діючого на той час на ВП „ХАЕС" Положення про порядок ведення договірної діяльності № О.ЮК.2939.ПЛ-99 щодо забезпечення мінімальних економічних витрат та захист економічних і інших інтересів ХАЕС, в порушення розділу 3 п.п.3-5, 7-10, розділу 4 п.4.1.5. Положення, [PERSON] не передав проект договору для економічної оцінки відповідним підрозділам ВП "ХАЕС". Без обґрунтування цін на товарно- матеріальні цінності, матеріали та послуги, у протиріччя встановленому порядку, всупереч інтересам служби, надав перевагу та підписав з ВГЦ „Піраміда" вищевказаний договір, який не був зареєстрований в ПЕВ „ХАЕС" і йому не присвоєно станційний номер. В результаті цього на ВП "ХАЕС" були поставлені запчастини та матеріали по завищених цінах на загальну суму 8 541 133,39 грн., в зв'язку з чим на вказану суму заподіяно матеріальну шкоду ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" та інтересам держави. Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку КРУ № 23-15/35 від 06.04.2001 року встановлено, що внаслідок неправильного проведення дооцінки конденсатора 1000-КЦС-1 допущено складання та часткове виконання незбалансованого бартерного договору, що призвело до скриття від обліку незаконних витрат на суму 15035710 грн. (різниця між вартістю трубок МНЖ та вартістю ЦВТ без ПДВ (18177000 грн. - 3141290 грн.). (т.1 а.с.127-133). З довідки КРУ у Львівській області № 05-21 від 05.05.2004 року про результати перевірки ЗАТ "Укрзахіденерго" м.Львів з приводу придбання, виготовлення і поставки товарно-матеріальних цінностей, обладнання та проектних робіт за договором з ВГЦ "Піраміда" №МС-16/01 від 10.10.2001 року вбачається, що проектно-технічна документація, запасні частини та оснащення для проведення модернізації статора генератора типу "ТВВ - 1000- 2УЗ", встановленого на блоці № 2 Хмельницької АЕС були виготовлені фірмою "ALSTOM POWER GENERATORS" (Польща) на виконання двостороннього договору №CGUP/404/01 від 09.02.2001 р. та трьохстороннього договору від 16.02.2001 р. і їх загальна вартість, з врахуванням автотранспортних затрат, митних платежів, доставки до м.Нетішина (ВП Хмельницька АЕС) та виконання технічного нагляду склала 16409253, 51 грн., однак, в подальшому вказані витрати необґрунтовано та штучно були збільшені - до 24950386,90 грн., тобто, на суму 8541133,39 грн. на користь ЗАТ "Укрзахіденерго" (т.29 а.с.137-142 кримінальної справи). З листа заступника голови ГоловКРУ № 05-14/237 від 25.06.2004 р. вбачається, що проведеною перевіркою виконання умов договору, укладеного ВП «Хмельницька АЕС" з ВГЦ «Піраміда», на виконання робіт по модернізації статора турбогенератора блоку №2 "Хмельницької АЕС" вартістю 26264 тис. грн. встановлено, що підприємство для проведення робіт закупило в ЗАТ "Укрзахіденерго" запчастини, технічну документацію та послуги. В свою чергу ЗАТ "Укрзахіденерго" придбало відповідні запчастини, технічну документацію та послуги в фірми "ALSTOM POWER GENERATORS" (Польща). При цьому різниця у вартості отриманих з Республіці Польща і реалізованих ВГЦ "Піраміда" запчастин, технічної документації і послуг для ВП "Хмельницька АЕС" склала 8541,1 тис. грн. (т.29 а.с.7 кримінальної справи). Суд не бере до уваги лист ВП "Хмельницька АЕС" від 19.10.2012 року №45-1351/10827 про відсутність заборгованості відповідачів перед даним підприємством, оскільки така обставина враховувалась судом при постановленні вироку, так як ВП "Хмельницька АЕС" не погоджувавсь з актом КРУ від 06.04.2001 року, про що зазначено і у даному листі. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.130 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно п.3 ст.134 КЗпП, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що внаслідок вчинення злочину [PERSON], [PERSON], [PERSON] при виконанні трудових обов'язків заподіяли матеріальну шкоду ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" в розмірі 15035710 гривень, а [PERSON] також в розмірі 8541133 гривні 39 копійок. Відповідно до ст.ст.256-258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Як вбачається з ч.4 ст.267 КЗпП, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.233, ст.234 КЗпП, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений ч.3 ст.233 КЗпП строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 КЗпП, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Як вбачається з роз'яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам їх працівниками" № 14 від 29.12.1992 року, судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст.233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. Враховуючи наведене, суд вважає, що днем виявлення шкоди, заподіяної ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом" відповідачами під час виконання ними трудових обов'язків є 03 лютого 2010 року - день винесення ухвали апеляційним судом Хмельницької області у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка згідно вимог КПК України набрала законної сили в цей же день. Так, саме цим судовим рішенням було встановлено вину відповідачів у вчиненні злочину і відповідно заподіянні матеріальної шкоди ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом". Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачів про те, що днями виявлення шкоди є дати підписання акту документальної ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності ВП "Хмельницька АЕС" № 15/35 від 06.01.2001 року та довідки КРУ у Львівській області № 05-21 від 25.06.2004 року, оскільки у вказаних документах не встановлено осіб, винних у заподіянні матеріальної шкоди ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом", а лише встановлено факт її заподіяння. Отже, саме з 03.02.2010 року почався перебіг річного строку, встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України, в межах якого позивач міг звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди заподіяної злочином при виконанні ними трудових обов'язків. Перший заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" звернувся до суду з даним позовом 31.05.2011 року. Судом встановлено, що прокуратура м.Нетішина та прокуратура Хмельницької області підтримували державне обвинувачення у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді першої та апеляційної інстанцій відповідно, тому позивач був знайомий зі змістом вироку Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року та ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року. Позивач мав можливість та достатньо часу підготувати даний позов, оскільки кримінальна справа з апеляційної інстанції повернулася до Нетішинського міського суду 01.03.2010 року (т.33 а.с.264 кримінальної справи), а 19.08.2010 року була направлена у Верховний Суд України (т.33 а.с.317 кримінальної справи). Крім того, при зверненні до суду з даним позовом позивач долучив до нього лише копії вироку Нетішинського міського суду від 27.11.2009 року та ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року. Тому позивачу задовго до винесення Верховним Судом України ухвали від 25.01.2011 року було відомо про те, що відповідачами внаслідок вчинення злочину, під час виконання трудових обов'язків, було заподіяно шкоду ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом". Таким чином посилання позивача на неможливість отримати документи та підготувати даний позов до повернення кримінальної справи із суду касаційної інстанції як на поважну причину пропуску річного строку на звернення до суду є безпідставними і не заслуговують на увагу. Підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом - відсутні. Отже суд приходить до висновку, що позивач без поважних причин пропустив встановлений ч.3 ст.233 КЗпП річний строк для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди заподіяної злочином при виконанні ними своїх трудових обов'язків, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed