Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Представник позивача у травні 2017 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON] був членом (співвласником) колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», реорганізованого у Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» у селі Білка Тростянецького району. 27.06.2013 року позивач отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, видане Білківською сільською радою. Згідно свідоцтва, загальна вартість майна пайового фонду станом на 26.05.2001 року становить 7 613 000 грн., а частка позивача визначена у розмірі 10949 грн., або 0,1438 відсотків. Після отримання майнового сертифікату позивач декілька разів звертався до голови комісії з вирішення майнових питань з розподілу майна пайового фонду КСГП «Нива» реорганізовано у ТОВ «Агрофірму Нива» [PERSON] та керівника відділу Романівської філії ПрАТ «Райз-Максимко» [PERSON] з метою вирішення питання про отримання майнового паю, але результату не отримав. 07.11.2007 року ТОВ «Агрофірма Нива» припинило свою діяльність відповідно до загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер запису про припинення - 16241170006000223). Позивач 07.09.2016 року звернувся до Білківської сільської ради з письмовою заявою про надання йому інформації про те, з якого майна складається пайовий фонд та яким підприємствам передано на даний час це майно, на що 20.09.2016 року отримав письмову відповідь, в якій вказано, що копії заяви для їх вирішення направлені голові комісії з вирішення майнових питань [PERSON] та керуючому відділом Романівської філії ПрАТ «Райз-Максимко» [PERSON], але вони відповіді не надали. Зі змісту відповіді від Білківської сільської ради вбачається, що майно пайового фонду передано до ПрАТ «Райз Максимко», а інформацією щодо передачі вказаного майна володіє голова комісії з вирішення пайових питань [PERSON] Крім того, згідно із інформацією ПрАТ «Райз Максимко» не витребувані майнові паї були передані на зберігання до селянського фермерського господарства «Світлана». Представник позивача посилався на те, що позивач як співвласник майна має право на виділення своєї частки в натурі, а також на витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння та на отримання процентів за користування майном у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Посилаючись на указані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, представник позивача просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" та Селянського (фермерського) господарства «Світлана» в солідарному порядку на користь позивача кошти у розмірі вартості майнового паю в сумі 10949 грн.; стягнути Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", Селянського (фермерського) господарства «Світлана» в солідарному порядку на користь позивача кошти за користування майновим паєм у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен рік користування з моменту отримання майна по даний час (а.с.2,3, 53,54). Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримували у повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивач у судовому засіданні пояснював, що при розпаюванні майна КСП «Нива» отримав свідоцтво про право власності на майновий пай, яке було ним втрачено. Повторно дублікат свідоцтва на майновий пай отримав у Білківській сільській раді у 2013 році. [PERSON] вказав, що участі у загальних зборах співвласників КСП «Нива» не брав, бо його не запрошували і крім того, у нього на той час його свідоцтво було втрачено, а його дублікат отримав пізніше після зборів. [PERSON] визнав, що отримував в рахунок частини вартості його майнового паю корову, зерновідходи тощо, проте вважав, що йому безпідставно до цього часу не виділене належна йому частка майна, а тому вважав, що на його користь з відповідачів, які отримали велику частину майна КСП «Нива», мають виплати йому вартість його майнового паю з урахуванням коштів за користування його майном. Представник відповідача ПрАТ «Райз Максимко» [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову та просив застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. В обґрунтування заперечень [PERSON] вказав, що ПрАТ «Райз Максимко» не є належним відповідачем за заявленими позивачем вимогами, оскільки до компетенції товариства не відноситься вирішення майнових питань КСП «Нива». Вирішення цих питань відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 належить до компетенції Комісії з організації вирішення майнових питань, яка формується зборами співвласників КСП. Протоколом позачергових зборів співвласників колишнього КСП «Нива» від 25.09.2012 року регламентовано, що майно під не витребувані паї виділено в натурі та передано на зберігання СФР «Світлана» та уповноважено голову комісії з вирішення майнових питань ТОВ «Агрофірма Нива» укласти договір безоплатного зберігання з правом користування від імені співвласників із СФР «Світлана». Крім того, протоколом обумовлено передачу майна ПрАТ «Райз Максимко» в натурі в індивідуальну власність виключно в частині частки майнових прав, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай як на члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Нива», яким є ПрАТ «Райз Максимко». З огляду на викладене представник [PERSON] вважав, що ПрАТ «Райз Максимко» не є користувачем майна, під не витребувані паї, з якого може бути стягнуто майновий пай позивача(а.с.30-32). Відповідач голови комісії з вирішення майнових питань Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Нива" [PERSON], який також є головою відповідача СФГ «Світлана», в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні пояснював, що процес розпаювання майна КСП «Нива» відбувався тривалий час, були складнощі в організації та проведення зборів співвласників КСП. [PERSON] зазначав, що не був з самого початку цього процесу головою Комісії з вирішення майнових питань Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Нива". За даними попередніх голів [PERSON] отримав майно підприємства (худобу, пісок тощо) в рахунок свого паю, залишилося непогашеним його свідоцтво близько на 5 тис. грн., точно ця сума не може бути визначена, оскільки при видачі майна позивачу на той час відповідним Головою комісії належним чином облік не вівся. З метою проведення зборів співвласників у 2012 році розміщувались оголошення, позивач не брав участь у зборах у 2012 році, оскільки в нього не було свідоцтва на майновий пай. Ті, хто такі свідоцтва мав чи придбав у попередніх співвласників, зібрались, подали відповідні заяви і отримали відповідне майно, яке було в наявності, частина майна в результаті інвентаризації була списана, оскільки в наявності частину майна не було виявлено. Після виділення на зборах в натурі майна частині співвласників КСП, які взяли участь у зборах, залишилось майно на суму понад 400 тис. грн. під невитребувані паї, яке мало бути передано на зберігання СФГ «Світлана», проте фактично жодних актів приймання-передачі майна до СФГ «Світлана» не було складено, договір про прийняття СФГ «Світлана» невитребуваного майна на зберігання не укладався. Майно, яке не було розподілене СФГ «Світлана» не використовується, а рухоме та малоцінне майно з цього переліку взагалі невідомо де знаходиться. На цей час крім позивача є також інші особи, які не отримали в натурі майна. Нікому із співвласників КСП погашення свідоцтва про право власності на майновий пай не відбувалось шляхом виплати грошового еквіваленту, на чому наполягає [PERSON], всі співвласники, хто брав участь у зборах отримали в натурі відповідне майно, а не гроші. Будь-якого порядку виплати співвласникам Комісією з вирішення майнових питань вартості майнового паю грошима, а не шляхом виділення майна в натурі, не передбачено. Крім того, [PERSON] просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, посилаючись на те, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] було отримано 27.06.2013 року. Крім того, позивач підтверджує, що після отримання сертифікату він декілька разів звертався до нього як до голови комісії з вирішення майнових питань з розподілу майна пайового фонду КСП «Нива». Отже, на час отримання майнового сертифікату, позивач знав і міг знати, що його права порушені, знав або міг знати де це майно перебуває, але протягом вказаного періоду не звертався безпосередньо до зберігача, з метою отримання належного йому майнового паю, або в суд за захистом порушеного права. Вважає, що заявлені причини пропуску позовної давності, про які позивач вказав під час судового засідання, а саме відсутність можливості звернутись за юридичною допомогою є неповажними. Якщо початком перебігу строку позовної давності розрахувати з моменту видачі позивачу майнового сертифікату, то перебіг позовної давності, з урахуванням наявних документів можливо визначити з 28.06.2013 року, а сплив позовної давності - 27.06.2016 року. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, Білківська сільська ради Тростянецького району Сумської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову відповідач не заперечив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Учасники справи визнали і не заперечили тієї обставини, що [PERSON] був членом (співвласником) колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», реорганізованого у Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» у селі Білка Тростянецького району, яке 07.11.2007 року було припинено (відповідно до загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису про припинення - 16241170006000223). Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач є власником майнового паю колишнього КСП «Нива», право власності на який підтверджувалось відповідним свідоцтвом. При цьому [PERSON] під час судового розгляду визнав, що отримане ним у 1999-2001 роках свідоцтво про право власності на майновий пай було втрачено і повторно свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] було йому видане 27.06.2013 року Білківською сільською радою, за змістом якого позивач має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» реорганізованого у ТОВ «Агрофірма Нива», село Білка, Тростянецького району Сумської області. Частка [PERSON] визначена в розмірі 10949 грн., або 0,1438 % пайового фонду, загальний розмір якого складав 7613000 грн.(а.с.7). При цьому до повторного отримання позивачем указаного свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] 25.09.2012 року відбулись позачергові загальні збори співвласників колишнього КСП «Нива» за участю юридичних осіб - власників майнових маїв (ПрАТ «Райз-Максимко», СФГ «Світлана», ТОВ «Агробудіндустрія - Л», Білківська сільська рада) та фізичних осіб - власників майнових паїв. На зборах співвласників колишнього КСП «Нива» згідно з протоколом від 25.09.2012 року збори співвласників затвердили: 1) перелік майна, яке підлягає дорозпаюванню на загальну суму 301545 грн.; 2) перелік майна, яке підлягає списанню через фактичну відсутність за результатами інвентаризації на суму 2 200 434 грн.; 3) перелік майна, яке виділяється під невитребувані паї (згідно з додатком № 4 до протоколу на суму 494866 грн.). За змістом протоколу зборів співвласників при виділенні в індивідуальну власність майна співвласникам, які подали відповідні заяви, частка цього майна, що виділялась зменшувалась на відсоток списаного майна, який згідно з поясненнями у судовому засіданні голови Комісії з вирішення майнових питань Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Нива" [PERSON] складав близько 28 % (2 200 434 грн. (вартість списаного майна) :7 613 000 грн. (загальний розмір пайового фонду КСП) (а.с.33-36). Згідно з додатком № 4 до протоколу загальних зборів від 25.09.2012 року під невитребувані паї було виділено в натурі 19 найменувань рухомого та нерухомого майна та малоцінне майно на загальну суму 494866 грн. (а.с.78). На зборах було вирішено уповноважити голову комісії [PERSON] укласти договір безоплатного зберігання з СФГ «Світлана», кожні шість місяців подавати об'яви в місцеві засоби інформації з метою виявлення спадкоємців та осіб, які не скористались своїм правом виділити майно в натурі. Після закінчення трьох років передати майно Білківській сільській раді як відумерлу спадщину. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду стверджував, що договір безоплатного зберіганні майна, виділеного 25.09.2012 року загальними зборами співвласників колишнього КСП «Нива» під невитребувані паї, з СФГ «Світлана» не укладався і цим господарством на зберігання не приймалось і СФГ «Світлана» користується ним, а місцезнаходження частини рухомого майна з цього переліку згідно з Додатком № 4 до протоколу зборів на цей час невідомо. [PERSON] 07.09.2016 року звернувся до Білківської сільської ради Тростянецького району з письмовою заявою про надання інформації про те з якого майна складається пайовий фонд та якому підприємству передано на даний час вказане майно. Листом від 20.09.2016 року виконком Білківської сільської ради позивачу повідомив, що виконавчий комітет сільської ради не приймає участь в роботі Комісії з вирішення майнових питань з розподілу майна пайового фонду КСП «Нива» реформованого у ТОВ «Агрофірма Нива». Копії заяви направлені голові комісії з вирішення майнових питань [PERSON] та керуючому відділом Романівської філії ПрАТ «Райз Максимко» [PERSON] (а.с.8,9). Отже, між сторонами виникли правовідносини, пов'язані із отриманням співвласником колишнього колективного сільськогосподарського підприємства його частки майна. Оцінюючи обґрунтованість вимог представника позивача до відповідачів у цій справі, суд виходить з таких мотивів. Згідно частинами 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, у свою чергу, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»,Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації). Порядок виділення частки майна передбачено пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій, відповідно до яких, зокрема, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву; частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі; для виділення спільної частки в натурі співвласник може об'єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки. Документом, що встановлює право власності на майновий пай, є відповідне свідоцтво, яке видається сільською, селищною радою, міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства На час проведення 25.09.2012 загальних зборів співвласників колишнього КСП «Нива» був чинним наказ Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 (втратив чинність з 24.05.2013 року - дня опублікування наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.04.2013 року № 253), яким було затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств. Згідно з пунктом 9 зазначеного указаного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Пунктом 16 Порядку встановлено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. Положення указаного Порядку відповідають нормам глави 26 «Право спільної власності» ЦК України. Відповідно до частин 1, 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до пунктів 2.4, 2.5, 4.4 яких управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно. Отже, власники спільної часткової власності здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода співвласників майна має бути отримана від всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників. Рішення прийняті загальними зборами співвласників колишнього КСП «Нива» 25.09.2012 про виділення в індивідуальну власність майна юридичним особам - власникам майнових паїв (ПрАТ «Райз-Максимко», СФГ «Світлана», ТОВ «Агробудіндустрія - Л», Білківська сільська рада) та фізичним особам - власників майнових паїв позивачем не оспорюються. Питання щодо виділення [PERSON] майна у власність на зборах не вирішувалось. Позивачем не дотримано встановленого законом порядку отримання в натурі частини майна колишнього КСП «Нива» шляхом подання відповідної заяви для розгляду їх загальними зборами співвласників, як це зробили інші співвласники, що прийняли участь у загальних зборах 25.09.2012 року. Виділення майнового паю в натурі здійснюється тільки після рішення Комісії з організації вирішення майнових питань і затвердження цього рішення зборами співвласників майна. Без розгляду указаного питання Комісією з організації вирішення майнових питань і затвердження цього рішення зборами співвласників майна ставити питання про компенсацію вартості майнового паю є передчасним.В разі неможливості досягнення співвласниками такої згоди, спір про визнання права власності на конкретне майно може бути вирішений судом лише у випадку пред'явлення заінтересованою особою вимоги до всіх інших співвласників Право на отримання грошової компенсації вартості майнового паю виникає за згодою із співвласниками або у разі, якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ тощо). Право [PERSON] на виділення в натурі відповідної частки з майна пайового фонду колишнього КСП «Нива» може бути реалізовано за рахунок майна, виділеного загальними зборами 25.09.2012 року в натурі під невитребувані паї на загальну суму 494 866 грн. Поряд з викладеним, суд враховує те, що заявлений представником позивача розмір вартості майнового паю, який на його думку підлягає стягненню солідарно на користь позивача з ПрАТ «Райз-Максимко», СФГ «Світлана» в сумі 10949 грн. є необґрунтованим, оскільки згідно з рішенням загальних зборів співвласників колишнього КСП «Нива» від 25.09.2012 вартість майна, яке виділялось в натурі присутнім на зборах співвласникам, зменшувалась на суму списаного майна (близько 28 %). Крім того, позивач визнав, що отримував до проведення загальних зборів у 2012 році в рахунок майнового паю худобу, зерновідходи тощо. Відповідачі ПрАТ «Райз-Максимко», СФГ «Світлана» не є правонаступниками реорганізованого КСП «Нива», не відповідають своїм майном перед власниками майнових паїв указаного сільськогосподарського підприємства. На підставі рішення загальних зборів співвласників колишнього КСП «Нива» від 25.09.2012 указані юридичні особи отримали у власність майно, яке відповідало розміру їх частки згідно із свідоцтвами про право власності на майновий пай у частці пайового фонду КСП «Нива». Позивачем не доведено, що указані особи користуються майном, яке підлягало виділу в натурі позивачу, що виключає підстави для стягнення з указаних відповідачів коштів за користування майновим паєм позивача. За таких обставин, вимоги позивача до відповідачів у цій справі є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідач [PERSON] та представник ПрАТ «Райз Максимко» заяви про застосування судом позовної давності до вимог позивача. Оцінюючи доводи позивача в обґрунтування причин пропуску трирічного строку звернення до суду з часу повторного отримання у червні 2013 року свідоцтва про право власності на майновий пай, який посилався на юридичну необізнаність та відсутність матеріальної можливості звернутись до фахівця, суд дійшов висновку що такі причини не є поважними. Разом з тим, суд вважає, що в цьому випадку строки позовної давності не підлягають застосуванню, оскільки відповідно до абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки, розглянувши позов [PERSON] в інтересах [PERSON], суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю, не застосовуючи при цьому наслідки спливу позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed