Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12 101 грн 36 коп та моральної шкоди у розмірі 8 000 грн 00 коп, витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 800 грн 00 коп, мотивуючи свої вимоги тим, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення з вищенаведених підстав. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що в момент вчинення ДТП відповідач мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому шкоду має відшкодовувати страхова компанія. Також вказує на те, що оцінка вартості матеріального збитку є завищеною, а зазначена моральна шкода є недоведеною. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 10.07.2016 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем „ Renault ", державний номерний знак [NUMBER] по вул. Бальзака у м. Києві не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Toyota", держномер [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що автомобіль марки "Toyota", держномер [NUMBER] належить позивачу [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд». З долучених до матеріалів справи листів вбачається, що позивач неодноразово зверталася до ПАТ «Страхова компанія «Скайд» з вимогою здійснити страхове відшкодування. На момент розгляд у справи, звернення позивача залишилися без відповіді. Згідно звіту № 171-16 від 02.01.2016 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Toyota", держномер [NUMBER] з врахуванням втрати товарної вартості складає 12 101 грн 36 коп. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Щодо заперечень відповідача в частині того, що його цивільно-правова відповідальність в момент вчинення ДТП була застрахована, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 згідно якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вина відповідача у ДТП встановлена постановою в адміністративній справі від 01.08.2016. Дана постанова учасниками ДТП не оскаржувалась, на час розгляду цивільної справи набрала законної сили. Таким чином, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON], який на відповідній правовій підставі керував автомобілем „ Renault ", державний номерний знак [NUMBER], повинна відшкодовуватись останнім. У позовній заяві, позивач вказує, зазнала моральної шкоди, яка полягала в переживаннях через пошкодження належного їй автомобіля, стресі, критичному відображенні на матеріальному стані. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 берерзня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п.5 даної постанови Пленуму обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач не надала належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральної шкоди. Посилання відповідача на те, що оцінка вартості матеріального збитку є завищеною суд сприймає критично, оскільки альтернативного розрахунку, оцінки до суду надано не було. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат пов'язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку суд враховує наступне. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, окрім іншого, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Оскільки проведення оцінки вартості матеріального збитку не є судовою експертизою, підстави у задоволені позову в цій частині відсутні. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з суми судового збору - 551 грн 20 коп.

Outcome: partial