Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи ПАТ КБ «Меркурій», Державна іпотечна установа про розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частину майна та визначення права користування спільної власністю. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи ПАТ КБ «Меркурій», Державна іпотечна установа, про розподіл спільного сумісного майна подружжя, припинення спільної сумісної власності, визнання солідарним боржником, стягнення ? частини суми, сплаченої за кредитом після розірвання шлюбу. В обґрунтування свого первісного позову [PERSON] вказала, що між нею та відповідачем 29.10.2005 р. був зареєстрований шлюб, який розірваний « 14» лютого 2013 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. За час шлюбу подружжям нажито наступне майно: 1) 4-кімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] 2) 2- кімнатна квартира за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Зазначене майно було оформлено на ім'я відповідача. Після укладання шлюбу подружжя мешкало в квартирі за адресою: [ADDRESS] і разом несли трудові та майнові витрати на її утримання. Крім цього, квартира [ADDRESS] була придбана подружжям в кредит і батьки позивачки - [PERSON] та [PERSON] допомагали коштами на придбання квартири і сплату кредиту. Крім цього, позивачка просить суд встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Квартира площею 78 м.кв. складається з 2-х кімнат. З урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки, просить виділити їй у користування кімнату більшої площі, а іншу кімнату виділити в користування відповідачу. Заперечуючи проти первісного позову, і, обґрунтовуючи свій зустрічний позов, [PERSON] вказав, що 29.10.2005 між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Позивачу на праві спільної сумісної власності з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] м. Харкова (копія свідоцтва про право власності додається). Право власності на вказану квартиру позивач набув в 1998 році, до укладення шлюбу з [PERSON], Відповідач у вказаній квартирі ніколи не проживала. Сторонами в період шлюбу на ім'я Позивача в АКБ "Меркурій", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Банк "Меркурій" за договором про іпотечний кредит в іноземній валюті № 22-12-26, був отриманий кредит у сумі 27860 доларів США на придбання житла (квартири) в будинку, що будувався за адресою: [ADDRESS] строком до 04 грудня 2020 року під 13% річних. У цей самий день з метою забезпечення виконання Позивачем кредитних зобов'язань між [PERSON] та Банком був укладений договір поруки №22-12-26 від 06.12.2005, відповідно до якого Поручитель зобов'язався солідарно з Позивачем відповідати за виконання обов'язків за Кредитним договором. Кошти на погашення кредиту надавалися та надаються саме Поручителем, який також являється батьком Позивача. Того ж дня з метою забезпечення виконання Кредитного договору між Позивачем та Банком був укладений іпотечний договір №22/2- 15-20, предметом якого були майнові права па іпотечну квартиру робочий №10 (згодом квартира№175), загальною площею 77.3 кв.м., що знаходиться па третьому поверсі секції "А" будинку №5, що була об'єктом будівництва (за змінами, внесеними 10.07.2008 року). 04.02.2008 року Відповідно до Акта про здійснення остаточних розрахунків за договором №22-07-04 від 06.12.2005 року про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" "Агросервіс Україна 2"', укладеного між Позивачем га Банком. Позивач повністю проінвестував будівництво квартири [ADDRESS] м. Харкова. 28.05.2008 року Позивач набув у власність Квартиру - отримав свідоцтво и власності на нерухоме майно серії CAB №870849 від 28.05.2008 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання №162/17 від 20.05.2008 року, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.06.2008 за реєстраційним №234318899. Відповідач з Позивачем після закінчення будівництва Квартири проживали у ній. Кошти, отримані за Кредитним договором, були витрачені Позивачем в інтересах сім'ї, тобто Кредитний договір створив обов'язки щодо погашення кредиту та процентів однаково, як для Позивача, так і для Відповідача. 14.02.2013 року шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем припинено на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова по справі та вони проживають окремо з січня 2013 року. Відповідач забрала свої речі та з метою влаштування особистого житія виїхала з Квартири, свої обов'язки щодо витрат на утримання квартири, сплати комунальних платежів, передбачені ст. 151, 156 ЖК України - не виконує. За комунальні послуги з часу розірвання шлюбу сплачує сам Позивач. Щодо відсутності у [PERSON] підстав для збільшений частки у спільному майні колишнього подружжя після його поділу судом відповідно до ч.3 ст.70 СК України. Позивач сплачує Відповідачу гроші на утриманий їх спільної дитини - передає особисто або вносить на рахунок в банку (копії квитанцій були долучені разом із заявою від 27.09.2013 року), приймає участь у вихованні дитини, у забезпеченні умов її життя бере участь в особистому вихованні доньки, що також може бути підтверджено показаннями свідка - [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] Крім того, відповідно до квитанцій, наданих раніше, довідки Банку №24/02/03 від 03.01.2014 року та орієнтовною графіку погашення залишку кредиту (в доларах США) частина непогашених відсотків за Кредитним договором станом на квітень 2014 року становить 2844,02 доларів США за відсотками і 3110,25 доларів США за кредитом, а разом - 5954,27 доларів США. З часу припинення шлюбних стосунків з Відповідачем, Позивач самостійно з коштів, які надаються йому його батьками, частково погасив указаний кредит, включаючи відсотки. Станом на 23 березня 2013 рок Позивач самостійно з коштів, які надаються йому його батьком, частково погасив указаній кредит в розмірі 4720 доларів США. Отже, на підставі ч.4 ст. 65 СК України, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 1/2 частина від 2864 доларів США 1432 долара США. Крім того, Позивач змушений щорічно сплачувати страхові платежі за вищезазначену квартиру, яка знаходиться в іпотеці, сума страхового платежу влітку 2013 року склала 1700 грн. Треті особи в судове засідання своїх представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судових засідань. В судовому засіданні були допитані свідки: Свідок [PERSON]: пояснив, що він є батьком [PERSON]. Коли його донька та [PERSON] вирішили одружитися, у [PERSON] була квартира на [ADDRESS] в м. Харкові. Вони її продали та отримали кредит на нову квартиру. Перші внески дали батьки порівну. Потім, кожного місяця вносили половину щомісячного платежу по кредиту. Потім, коли [PERSON] народила, вони у батьків. Платили кредит, доки [PERSON] не вирішила піти від [PERSON] Коли [PERSON] з дитиною пішла [PERSON] платив 200-300 гривень на місяць. [PERSON] проживає то у батьків, то у сестри, своєї кімнати або квартири не має. Свідок [PERSON] пояснила, що квартиру викупили батьки, адже [PERSON] не міг сам вносити кредит. Він не виганяв [PERSON] з квартири, а вона сама пішла від нього для проживання з іншим чоловіком. Дитина приходить до квартири, [PERSON] дає їй гроші та купує речі на суму приблизно в 1000 гривень. Також займається вихованням дитини. Кредит погашають батьки. Андрій утримує квартиру. Ірина не приймає участь в утриманні квартири. Кошти були потрачені на придбання квартири. Вивчивши первісний та зустрічний позови з уточненнями, вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позову підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 29.10.2005 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Позивачу на праві спільної сумісної власності з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] м. Харкова. Право власності на вказану квартиру позивач набув в 1998 році, до укладення шлюбу з [PERSON]. Згідно п.1 ч.1 ст. 57 СК України - Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Таким чином, квартира [ADDRESS] м. Харкова не є спільним майном подружжя і [PERSON] не може претендувати на неї. Сторонами в період шлюбу на ім'я Позивача в АКБ "Меркурій", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Банк "Меркурій" за договором про іпотечний кредит в іноземній валюті № 22-12-26, був отриманий кредит у сумі 27860 доларів США на придбання житла (квартири) в будинку, що будувався за адресою: [ADDRESS] строком до 04 грудня 2020 року під 13% річних. З метою забезпечення виконання Позивачем кредитних зобов'язань між [PERSON] та Банком був укладений договір поруки №22-12-26 від 06.12.2005, відповідно до якого Поручитель зобов'язався солідарно з Позивачем відповідати за виконання обов'язків за Кредитним договором. Крім того, з метою забезпечення виконання Кредитного договору між [PERSON] та Банком був укладений іпотечний договір №22/2- 15-20, предметом якого були майнові права па іпотечну квартиру робочий №10 (згодом квартира№175), загальною площею 77.3 кв.м., що знаходиться па третьому поверсі секції "А" будинку №5, що була об'єктом будівництва (за змінами, внесеними 10.07.2008 року). 04.02.2008 року Відповідно до Акта про здійснення остаточних розрахунків за договором №22-07-04 від 06.12.2005 року про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" "Агросервіс Україна 2"', укладеного між Позивачем та Банком. Позивач повністю проінвестував будівництво квартири [ADDRESS] м. Харкова. 28.05.2008 року Позивач набув у власність Квартиру - отримав свідоцтво и власності на нерухоме майно серії CAB №870849 від 28.05.2008 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання №162/17 від 20.05.2008 року, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.06.2008 за реєстраційним №234318899. Пізніше право вимоги було відступлено ПАТ КБ «Меркурій» - Державній іпотечній установі. [PERSON] та [PERSON] після закінчення будівництва Квартири проживали у цій квартирі. Кошти, отримані за Кредитним договором, були витрачені Позивачем в інтересах сім'ї, тобто Кредитний договір створив обов'язки щодо погашення кредиту та процентів однаково, як для [PERSON] так і для [PERSON] Згідно ч.1 ст. 60 СК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.3 ст. 61 СК України - Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 14.02.2013 року шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем припинено на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова по справі та вони проживають окремо з січня 2013 року. Згідно ст. 68 СК України - Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. 2. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 69 СК України - Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.ч.1,3 ст. 70 СК України - У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Враховуючи право співвласників на виділення свої частки, припиняючи спільну сумісну власність, і, визначаючи частки [PERSON] та [PERSON] рівними, тобто по ? частині, суд, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що мешкає із матір'ю, вважає за необхідне виділити у користування [PERSON] з донькою приміщення №2 (житлова кімната площею 24,8 кв.м.), [PERSON] приміщення №3 (житлова кімната площею 14,4 кв.м.); приміщення №№1, 4, 5 разом з балконом залишити у спільному користуванні сторін. От же, оскільки, після розірвання шлюбу кошти за кредитними зобов'язаннями сплачував одноосібно [PERSON], приймаючи до уваги, що кредитні кошти були витрачені в інтересах подружжя для придбання спільної сумісної власності, з урахуванням наданих квитанцій, він має право на стягнення половини цих коштів з [PERSON], а саме: лютого 2013 року по 02 квітня 2014 року у розмірі 14615 гривень 1 копійку та 1/2 вартості страхового платежу за 2013 рік у сумі 888 гривень. Згідно ч.4 ст. 65 СК України - Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, [PERSON] є солідарним боржником за договором про іпотечний кредит в іноземній валюті № 22-12-26 від 06.12.2005 року. Згідно ст. 520 ЦК України - Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Проте, оскільки такої згоди кредитором надано не було і на даний час кредит не сплачено у повному обсязі жодною стороною зобов'язання, суд відмовляє у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання за [PERSON] боргу за кредитним договором. Однак, згідно ст. 543 ЦК України - Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ст. 544 ЦК України - Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. У разі виконання солідарного обов'язку, солідарний боржник, який виконав солідарне зобов'язання, матиме право зворотної вимоги до решти солідарних боржників. Згідно ст.. 533 ЦК України - Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. 2. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі викладеного,

Outcome: partial