Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У жовтні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № КР-180Д від 08.05.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 1.800.000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.05.2012 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в зв'язку з чим станом на 13.09.2012р. року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 3.256.503,04 доларів США, що по курсу НБУ становить 26.029.228,80 грн. Вимоги до відповідача, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та договору поруки № КР-180Д/П1 від 08.05.2007 року з відповідачем [PERSON], договору поруки № КР-180Д/П2 від 08.05.2007 року з відповідачем ТОВ «Театр Танцю» у зв'язку з чим останні є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], ТОВ «Театр Танцю» та ПАТ «Акцент-Банк» на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26.029.228,80 грн. та судові витрати (а.с.2-5). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.169-171). В апеляційній скарзі (а.с.175-180) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, оскільки: - починаючи з 16.01.2009 року позичальник належним чином обов'язки за кредитним договором не виконує, на вимоги позивача погасити заборгованість не реагує, в судовому засіданні позичальник не заперечував щодо отримання коштів за кредитним договором; - враховуючи направлення 23.02.2009 року, 21.05.2009 року, 02.08.2010 року поручителям за кредитним договорам вимоги про погашення заборгованості, які були отриманні адресатами, та в силу положення ч.4 ст.559 ЦК України порука не може вважатись припиненою; - позивач звернувся з позовом 01.10.2012 року, кредитний договір укладено строком до 08.05.2012 року, а тому порука за договорами припиняється 08.11.2012 року. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким не надано доказів видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення примусового стягнення боргу; кредитний договір забезпечений договорами поруки, укладеними банком з [PERSON], ТОВ «Театр Танцю» та ПАТ "А-Банк", які припинені. Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову банку про стягнення з позичальника боргу за кредитом не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № КР-180Д, за яким останній отримав від банку кредит у сумі 1.800.000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.05.2012 року (а.с.26-33), та 13.08.2008 року укладено додаткову угоду № 1 про узгодження сторонами графіку погашення боргу (а.с.34-35). Вказані грошові кошти перераховані банком на рахунок [PERSON] двома траншами у сумі 9000,00 доларів США та 1791000,00 доларів США згідно з меморіальними ордерами № 1 від 14.05.2007 року (а.с.52). Зазначені обставини судом першої інстанції не враховані, а тому висновки суду щодо не надання банком доказів отримання позичальником кредиту не відповідають обставинам справи. Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови банку у позові до позичальника підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права з укладенням нового рішення в цій частині. Як вбачається зі справи, згідно з розрахунком банку заборгованість за кредитним договором станом на на 13.09.2012 року становить 3.256.503,04 доларів США, що по курсу НБУ становить 26.029.228,80 грн., в тому числі: заборгованість з кредиту в сумі 1366665,26 доларів США, заборгованість з відсотків в сумі 1129863,00 доларів США та пеню в сумі 759974,40 доларів США (а.с.36-39). Розмір заборгованості позичальник підтверджений випискою з рахунків відповідача (а.с.53,54,55-63,64,65-69,70-78). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON], повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції 16 вересня 2014 року належним чином (а.с.212), надані банком докази щодо розміру заборгованості перед банком за кредитним договором № КР-180Д від 08.05.2007 року, суду не надав. З огляду на це колегія суддів вважає, що позовні вимоги банку про стягнення з позичальника боргу за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Зобов'язання позичальника за кредитним договором забезпечені договорами поруки з [PERSON] та ТОВ «Театр Танцю» від 08.05.2007 року та ПАТ "А-Банк від 20.10.2010 року. Згідно з договором поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ "А-Банк зобов'язався відповідати за позичальника в повному обсязі його заборгованості за кредитним договором (а.с.43-44). Тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню солідарно з позичальника та поручителя ПАТ "А-Банк. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з договорів поруки № КР-180Д/П1 від 08.05.2007 року (а.с.41) з відповідачем [PERSON] та № КР-180Д/П2 від 08.05.2007 року (а.с.42) з відповідачем ТОВ «Театр Танцю», строки припинення поруки сторонами не встановлені. З матеріалів справи вбачається, що на адресу цих поручителів 23.02.2009 року (а.с.85,89), від 21.05.2009 року (а.с.92,94,95) та 02.08.2010 року були направлені письмові вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом п'яти днів з моменту отримання вимоги (а.с.86-88,90-91), які отримані ними 27.05.2009 року, 12.08.2010 року та 25.08.2010 року (а.с.96,98,99). Відповідно до п.6 договорів поруки від 08.05.2007 року поручителі зобов'язані виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора, впродовж п'яти днів з моменту отримання такої вимоги. Відповідно до ст.ст.1050,1054 ЦК України, якщо кредитним договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Таке право банку на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором передбачене в п.2.3.8. кредитного договору. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.24 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково; при цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову до поручителів [PERSON] та ТОВ «Театр Танцю» є безпідставними, оскільки після отримання ними письмових вимог банку про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі в 2009 та 2010 роках банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ТОВ «Театр Танцю» у жовтні 2012 року, тобто не в межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, передбаченого у разі дострокового стягнення заборгованості за кредитом. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і по становив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення в цій частині не допущено, підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в цій частині немає. У зв'язку з викладеним і

Outcome: approved