Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсною Угоду № 000165 від 22 липня 2011 року, укладений між ними , стягнути з відповідача на її користь 8372,79 грн., сплачених за невиконаною угодою коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2011 року вона як Учасник договору уклала з ТОВ Компанія «Пром-інвест" як Адміністратором за договором оспорюваний договір, згідно з яким відповідач зобов'язався вчинити від імені та за рахунок Учасника (позивачки) певні юридичні дії, спрямовані на купівлю товару для Учасника з фонду Групи Учасників та передачі його Учаснику на умовах діяльності програми Компанії «Пром-інвест». Відповідно до умов договору компанія може надати їй 10 000 грн. У вигляді позики на 60 місяців для придбання товарів . Обов'язковою умовою для отримання грошей є оплата першого внеску в розмірі 800 грн. Кредитні кошти їй пообіцяли надати прпотягом тдесяти днів , однак, в обумовлений термін грошей вона не отримала, було роз'яснено, що позику отримає лише той клієнт фірми, який здійснить найбільшу кількість щомісячних платежіві надійде його черга у списку зареєстрованих учасників і вона почала сплачувати щомісячні чистий внесок у розмірі 204, 67 грн. та 38 грн послуг на адмінстрування. Таким чином, загальна сплачена нею сума за 2011-2012 роки становить 18372 ,79 грн. . Після постійної відмови в наданні позики вона зрозуміла, що укладений договір за своїм змістом є пірамідальною схемою. Позивачка зазначає, що укладений договір не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою заборонена нечесна підприємницька практика, яка вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія "Пром-інвест" у судове засідання не направив свого представника, повідомлявся судом неодноразово належним чином, ухвалою суду проведено заочний розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22 червня 2011 року позивач уклав з ТОВ «Компанія "Пром-інвест" Угоду № 000165, згідно з яким відповідач зобов'язався вчинити від імені позивача та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на отримання відповідної суми у позику на умовах діяльності програми Компанії «Пром-Інвест». Згідно ст.1 договору адміністратор за згодою учасника, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання товару, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на умовах діяльності програми Компанії «Пром-Інвест», що міститься в додатку №2, який є невід'ємною частиною цієї Угоди, у тому числі сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати учаснику відповідну суму позики. Відповідно до ст. 3 Угоди учасник системи повинен сплатити одноразовий платіж у день підписання сторонами даного договору ; своєчасно, не пізніше 20 числа кожного місяця, сплачує загальні платежі , які включають чистий внесок, за рахунок якого адміністратор здійснює оплату вартості товару , та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. Учасник доручив Адміністратору використовувати суми Чистих внесків для формування Фонду Реєстру та його розподілу, а також здійснювати оплату Товару на користь Учасників реєстру чи надавати відповідні суми у позику. Згідно умов Угоди передбачено, що послуги, які є предметом надаються шляхом формування реєстрів Учасників Програми , метою яких є придбання Товару, учаснику присвоюється номер реєстру, Учасник зобов'язується щомісяця сплачувати Загальний або Мінімальний платіж на зазначений Адміністратором поточний рахунок, Адміністратор організовує комітет по розподілу грошового фонду. Тобто після сплати Учасником визначеної суми він набуває право на отримання грошових коштів на придбання товару. Виконання послуг відповідачем полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а Товариство формує реєстри Учасників програми Компанії «Пром-Інвест», метою яких є придбання товару або відповідної суми у позику, зазначеного у Додатку до Угоди. Учаснику присвоюється номер реєстру. Участник набуває право брати участь у найближчому заході по розподілу грошового фонду після сплати чергового загального платежу у відповідній групі Учасників. Оплата та передача обраного учасником товару провадиться Адміністратором у кількості, встановленій ним, із врахуванням Фонду відповідної групи учасників . Договір не містить строків та (або) термінів отримання учасником товару/позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ Компанії «Пром-Інвест» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником товару/позик. Натомість договором передбачено, що у випадку неналежного виконання умов договору або не сплати запропонованих адміністратором платежів, учасник позбавляється права на придбання товару/позики, втрачає сплачений адміністративний платіж і позбавляється права на участь у наступному найближчому заході. Таким чином, позивач сплачував кошти за можливість одержання права на оплату отримання товару , що Товариство без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на оплату товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи. На виконання умов зазначеного договору позивачка сплатила на користь відповідача одноразовий платіж у розмірі 818, 68 грн., потім в травні 2012 року - платіж у розмірі 1023,35 грн., що підтверджується квитанцією від з зазначенням призначення платежу «для участі в групі", а також протягом двох років сплачувала по 202 грн. 67 коп як загальний щомісячний платіж по вказаній Угоді , всього на загальну суму 8372,79 грн. Із умов договору вбачається, що [PERSON] сплачувала зазначені кошти не за товар, вартістю до 10 000 грн., який вона мала намір отримати після сплати , а за дозвіл отримати кошти на оплату цього товару. Передбачувана позика сплачується із коштів учасників групи і ні договір, ні умови програми Компанії «Пром-Інвест» не передбачають залучення власних коштів товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. У разі, якщо споживач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару чи отримання певних послуг , а суб'єкт підприємницької діяльності без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання послуги одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності відповідної системи, укладений між сторонами договір не є угодою про посередницьку діяльність; діяльність підприємця з реалізації такої системи є такою, що вводить споживача в оману (постанова Верховного суду України від 23 травня 2012 року у справі №6-35 цс 12). Враховуючи, що при укладені договору ТОВ Компанії «Пром-Інвест» діяло недобросовісно, внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики, яка полягає у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, позовна вимога про визнання недійсним зазначеного Договору укладеного між позивачем та відповідачем підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи, що на виконання умов Угоди № 000165 позивач сплатив на користь відповідача кошти у розмірі 8 372,79 грн., то дані грошові кошти підлягають поверненню позивачу. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу). За такого, суд дійшов висновку, що умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ТОВ Компанія «Пром-Інвест» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання товару/позики формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, установлена ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Отже позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. .

Outcome: approved