Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

11.02.2019р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.07.2003 року відділом РАГС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №162, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим вони в 2018 році припинили шлюбні відносини. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Він проживає окремо та вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб, оскільки його збереження суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініціювалося. Позивач на підготовче засідання не з'явився, надала заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити його, розглянувши справу в його відсутність. Відповідач на підготовче засідання не з'явилася, представник позивача адвокат Горбенко В.О. надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність та відсутність відповідача, при цьому також вказала про визнання позову відповідачем, не заперечувала проти його задоволення, а також просила після розірвання шлюбу залиши відповідачу прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки учасники справи на судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 05.07.2003 року відділом РАГС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстровано одруження між сторонами, актовий запис № 162. Відповідач після реєстрації одруження змінила прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с.17). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживє з відповідачем. Позивач проживає окремо. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, є підстави для розірвання шлюбу сторін, при цьому відповідачу, після розірвання шлюбу, слід залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved