Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

До суду 10.03.2016 року з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з ним. В свою чергу 29.04.2016 року до суду з зустрічною позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з нею (а.с.68-72). Ухвалою суду від 19.09.2016 р. вищезазначені позови були обєднані в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що приблизно у 1995 році вона познайомилась з [PERSON]. Деякий час вони зустрічались і проживали разом. Наприкінці 2008 року вона завагітніла і 08.09.2009 року народила доньку [PERSON]. [PERSON] не виявив бажання визнати батьківство відносно дитини, тому в свідоцтві про народження доньки відомості про батька були записані зі слів матері відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України. 10.05.2014 р. [PERSON] визнав батьківство по відношенню до дитини, у зв'язку з чим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ було видане повторне свідоцтво про народження. Місце проживання матері і дитини зареєстроване у Московському районі м. Харкова. Однак фактично дитина мешкає з матір'ю за адресою: м. Красноград, мікрорайон 3[ADDRESS], яка обладнана всіма необхідними меблями, місцем для відпочинку дитини, місцем для навчання та ігор. Дитина навчається у першому класі Красноградської гімназії "Гранд", має гарні успіхи, розвинута фізично і духовно, чому позивач за зустрічним позовом всебічно сприяє шляхом залучення доньки до танців, катання на роликах, відвідування басейну, планетарію, аквапарку, ролердрому, льодового катку, виставок та інших закладів. В домашніх умовах позивач за зустрічним позовом займається з дитиною вивченням англійської мови. Донька повністю знаходиться на її утриманні, забезпечена всім необхідним: одежею та взуттям на різні сезони, іграшками, розвиваючими іграми, художньою і навчальною літературою, шкільним приладдям. Відповідач проживає окремо від них, не приймає участі в утриманні доньки (за шість років життя дитини перерахував на її користь аліменти 5 разів на загальну суму 2880,00 гривень), посилаючись на відсутність заробітку, хоча має нормальний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина на утриманні не має. Окрім цього, відповідач неодноразово вчиняв по відношенню до позивача протиправні дії у вигляді нанесення ударів, штовхання, ображав її нецензурно при дитині. Дитина не бажає зустрічатись з батьком, з острахом чекає зустрічей з ним, постійно виражає свої побоювання, що батько забере її проживати до себе. Відповідач ніколи не приймав належної участі у вихованні дитини, не забрав її з дитиною з пологового будинку, не опікувався здоров'ям, розвитком доньки, з'являючись до дитини епізодично і дуже рідко, тому дитина не має до нього прихильності. З осені 2015 року між позивачем і відповідачем виникають конфлікти з приводу можливості тимчасового виїзду дитини за кордон, у зв'язку з чим [PERSON] подав позов до Московського районного суду м. Харкова про визначення місця проживання дитини з ним. Однак мати дитини вважає, що визначення місця проживання доньки саме з нею буде в повній мірі відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 24.07.2017 року первісний позов позивача [PERSON] до [PERSON] залишений без розгляду в звязку з повторною неявкою в судове засіданні позивача. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.65,66), позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та без участі позивача та ухвалити заочне рішення, про що виклала у письмовій заяві. Позивач [PERSON] просила справу розглядати без її участі, свій позов підтримала (а.с.176). Третя особа - Служба у справах дітей Красноградської державної районної адміністрації Харківської області просила розглядати справу без участі його представника, рішення по справі прийняти на розсуд суду, про що виклав у письмово вій заяві (а.с.178, 230, 232). В судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON], яка показала, що приходиться матір'ю позивачу [PERSON] Після народженні дитини її батько -[PERSON] відмовився її виховувати, не забирав дитину з пологового будинку. Участі у вихованні і утриманні дитини не приймав. Так як були необхідні кошти на утримання дитини, мати дитини їздила на заробітки на збір полуниці до Фінляндії. При цьому батько дитини ні копійки не давав. Навіть після визначення органом опіки і піклування графіку спілкування з дитиною, батько дитини до неї не приїжджав. Дитина боїться батька, так як він при зустрічах у присутності дитини він скандалив, виражався нецензурно, штовхав мати дитини, заподіяв тілесні ушкодження бабі. Зараз дитина мешкає у Фінляндії разом з її матір'ю. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши покази свідків та письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що вбачається з повторного свідоцтва про народження (а.с.79). Заява про визнання батьківства була подана сторонами 10.05.2014р., що вбачається з [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану про внесення до актового запису змін, доповнень (а.с.80). Зареєстрованим місцем проживання дитини [PERSON] та її матері [PERSON] є адреса: [ADDRESS] (а.с.82). Дана квартира належить на праві особистої приватної власності [PERSON] (а.с.83-84). Станом на 25.04.2016 р. дитина [PERSON] проживала за адресою: [INFO], мікрорайон 3[ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] і бабою [PERSON] (а.с.104). В теперішній час дитина тимчасово проживає з матір'ю у Фінляндії та навчається в групі підготовки до навчання в базовій загальноосвітній школі Ківімякі, м.Ванта, що підтверджується довідкою(а.с.200). Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що з народження неповнолітня дитина [PERSON] постійно проживала разом з матір'ю позивачем [PERSON], що підтверджується показами свідка [PERSON] та письмовими доказами (а.с.104), та не заперечується відповідачем. Позивач має самостійний дохід від здавання в оренду належної їй на праві власності квартири. Суду не надані будь-які докази про матеріальне становище та про дохід відповідача [PERSON] Суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] на протязі всього періоду життя доньки приділяла та приділяє увагу фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку дитини, що підтверджується наступними доказами: Довідкою від 02.02.2016р. №01-22/23, виданою Красноградським НВК (ЗОШ 1-111ступеня-ДНЗ) №2, до 22.07.2013р. дитина [PERSON] була вихованкою дитячого садка. Батько дитини дитячий садок не відвідував, з вихователями не спілкувався. Мати дитини і її бабуся по матері приводили і забирали дитину, спілкувалися з вихователями з приводу дитини (а.с.108). Довідкою від 11.12.2015р. №528, виданою Дошкільним навчальним закладом №117 (а.с.93-94), в якій зазначено, що дитина з 01.08.2013р.по 31.08.2015р. була вихованкою дитячого садка. Документи для влаштування дитини до дитячого садка надавала мати. Батько дитини відвідував дитячий садок рідко. Дитину не приводив до дитячого садку жодного разу. Забирав дитину лічені рази. З вихователями з приводу дитини і її потреб не спілкувався. Батьківські збори не відвідував жодного разу. Іноді приходив на дитячі свята. Мати дитини постійно займалася вихованням дитини, а саме: завжди приводила дитину і забирала, цікавилася розвитком своєї дитини, спілкувалася з вихователями з приводу своєї дитини і її потреб, відвідувала батьківські збори. В період з 01.08.2013 по 01.06.2014р. дитина відвідувала чергову групу. ІІ забирала мама. Батьківську плату за харчування сплачувала мати дитини. Довідкою від 15.12.2015р. №1117, виданою Харківською міською поліклінікою №13, та на прийомах у лікарі-педіатра дитина знаходилася у супроводі матері (а.с.109). Випискою з історії хвороби дитини, виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району, з якої вбачається, що у лікарні з дитиною під час стаціонарного лікування знаходилась її мати (а.с.193). Довідкою від 11.01.2017р. №01-22/4, виданою Красноградською гімназією "Гранд" (а.с.197), в якій зазначено, що до гімназії дитинну приводила і забирала мама [PERSON] Батько [PERSON] був у гімназії 4 рази: у березні 2016р, у травні 2016р. (свято останнього дзвоника), у вересні 2016р. (на день народження доньки). З класним керівником спілкувався з питань успішності доньки у навчанні. Негативного відношення до батька вчитель не помічала, хоча і особливих емоцій дитина при зустрічі з батьком не виражала. До матері [PERSON] відноситься з любов'ю і більш прихильна до матері, ніж до батька. З вітчимом стосунки дружні, дитина виготовляла подарунки на уроках трудового навчання саме для нього. Всім необхідним для навчально-виховного процесу учениця була забезпечена. Характеристикою, що виданою Красноградською гімназією "Гранд" (а.с.111), в якій зазначено, що дитина [PERSON] навчається у гімназії з січня 2016р.Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на високому рівні. Навчається в повну міру своїх сил. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у житті класу. Скромна, стримана, дисциплінована, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Мати кожного дня відвідує гімназію, цікавиться досягненнями доньки. Зі слів дитини тиск на неї з боку матері відсутній. Дитина спілкується з вітчимом, на уроках праці виготовляє для нього подарунки (а.с.111). Згідно з абонементом, долученим до справи, дитина відвідувала басейн (а.с. 113), та за передплатою дитина отримувала дитяче видання "В гостях у сказки" (а.с.114). Згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.09.2016р., з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] (а.с. 164). Стягнення аліментів проводиться у примусовому порядку, про що свідчить постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а.с.244). Заборгованість по аліментам станом на 21.02.2017р. 8 247, 58 грн., що вбачається з довідки, складеної державним виконавцем (а.с.245). Мати дитини [PERSON] на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.162). Згідно з висновками та повідомленнями органів поліції (а.с.115-117, 123-128, 163), зафіксовані численні випадки звернень позивача за зустрічним позовом [PERSON], а також її матері [PERSON] до правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки [PERSON] Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Красноградської районної державної адміністрації від 24.03.2017 р. № 01-41/728, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], 08.09.2009р.н., з матір'ю [PERSON] (а.с.241-242). Як зазначено у правовій позиції Постанови пленуму ВСУ від 14.12.2016р.у справі № 6-2445цс16, яка є обов'язковою для всіх судів України, зазначено, що у принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в інтересах дитини [PERSON], [INFO], доцільно визначити місце її проживання разом з матір'ю [PERSON], виключних обставин, за яких малолітня дитина могла би бути розлучена з матір'ю, не встановлено. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.(а.с.67). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.

Outcome: approved