Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області, Сєвєродонецького міжрайонного управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Луганськгаз», [PERSON], третя особа: Рубіжанський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з майна та визнання права забудовника у порядку спадкування. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.10.2017 року позовна заява була залишена без руху, а позивачеві був наданий строк не більше п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків. 27.10.2017 року, ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 06.11.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] про зняття арешту з майна та визнання права забудовника у порядку спадкування було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду . В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частка квартири [ADDRESS], фургон і причіп (торгівельний кіоск), а також недобудований житловий будинок зі службовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] Вказаний недобудований житловий будинок був придбаний його матір"ю у [PERSON], право власності якого на недобудований житловий будинок було зареєстровано КП «БТІ» Рубіжанської міської ради Луганської області 05.05.2008 року за реєстраційним номером в електронному реєстрі № 21715533. Він є єдиним спадкоємцем за законом на вказане майно. 27.01.2017 року та 15.03.2017 року він отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме: на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та фургон і причіп (торгівельний кіоск). Будівництво житлового будинку зі службовими будівлями, що знаходиться по вулиці Колгоспній,20 у місті Рубіжне Луганської області, здійснювалося на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності посвідченого держнотконторою 20.07.1970 року за реєстровим номером 1174. Таким чином, цим документом підтверджується наявність дозволу на забудову земельної ділянки, а отже будівництво будинку здійснювалося на відведеній для цього земельній ділянці, а будинок, до введення в експлуатацію, слід вважати незавершеним будівництвом. Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії , йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений недобудований житловий будинок, оскільки його мати не зареєструвала своє право власності на нього у бюро технічної інвентаризації. Згідно листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області №147 від 14.03.2017 року, станом на 31.12.2012 року власником недобудованого житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно постанови старшого державного виконавця Чмихала Ю.О. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 13.03.2012 року, на виконання судового наказу №2-н-1095 виданого 07.06.2011 року, було накладено арешт на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що знаходився у власності [PERSON] Проте, на час накладення арешту, [PERSON] вже не був власником вказаного майна, оскільки 28.05.2008 року,він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу. Таким чином, арешт було накладено на майно, що фактично належало матері позивача, яка не була боржником за виконавчим документом. Просить зняти арешт з будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області від 13.03.2012 року у виконавчому провадженні №299688796. Визнати за ним право забудовника щодо недобудованого житлового будинку зі службовими приміщеннями, який розташований за адресою: [ADDRESS], відсоток готовності якого становить 52%, з правом здачі його в експлуатацію та отримання на своє ім.,я документів, що посвідчують право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала суду аналогічні пояснення по суті заявленого позову. Представник Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що у разі зняття арешту з майна, не заперечує проти визнання за [PERSON] права забудовника щодо недобудованого житлового будинку зі службовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], готовність якого складає 52% з правом здачі його в експлуатацію та отримання на ім'я позивача документів, що посвідчують право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник відповідача - Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства- філії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» у судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Крім того, у зазначеній заяві представник відповідача зазначив, що претензій за судовим наказом, виданим Рубіжанським міським судом Луганської області №2-н-1095 від 07.06.2011 року, Сєвєродонецьке МРУЕГГ ПАТ «Луганськгаз» не має, оскільки 01.02.2018 року, в рахунок оплати заборгованості за природний газ за вищезазначеним судовим наказом , було здійснено повну оплату заборгованості в сумі 1131,54 гривні (а.с.-165). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився ,був повідомлений належним чином про дату,чіс і місце розгляду справи ,заперечень не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи - Рубіжанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з,явився, надав суду заперечення в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні в Рубіжанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебував судовий наказ №2-н-1095 від 07.06.2011 року виданий Рубіжанським міським судом Луганської області. 23.11.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 13.03.2012 року державним виконавцем, в рамках примусового виконання судового наказу, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS], який належить боржнику згідно відомостей АСВП. 13.07.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у старій редакції).Оригінал вищезазначеного виконавчого провадження передано до архіву та знищено відповідно до вимог порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби.Станом на 03.11.2017 року виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Луганськгаз» повторно не надходили. Оскільки підтверджуючих документів про сплату заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження державному виконавцю надано не було, вважає заяву безпідставною. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] (свідоцтво про смерть- а.с.18; свідоцтво про народження- а.с.10). З відомостей про право власності вбачається, що незакінчений будівництвом зі службовими будівлями житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 04.04.2008 року (а.с.-25). На підставі договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку від 27.05.2008 року , реєстр № 2515, [PERSON] прийняла у власність у [PERSON], недобудований житловий будинок [ADDRESS]. Загальна вартість недобудованого житлового будинку складала 38140,00 гривень (договір купівлі-продажу- а.с.11; витяг з Державного реєстру правочинів- а.с.13). Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 13.03.2012 року накладено арешт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить боржнику [PERSON](а.с.23) в забезпечення примусового виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Луганськгаз" боргу у сумі 1131,54 грн. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений недобудований житловий будинок, оскільки [PERSON] не зареєструвала своє право власності на нього (а.с.17). Відповідно Звіту про оцінку майна №N17102017-002 від 17.10.2017 року, ринкова вартість недобудованого житлового будинку [ADDRESS], готовністю 52% складає 56000,00 гривень (а.с.51). З листа Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області №10596 від 24.04.2017 року вбачається, що згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналу обліку вхідної кореспонденції , судовий наказ Рубіжанського міського суду Луганської області №2-н/1095 від 07.06.2011 року перебував на примусовому виконанні у Рубіжанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ( а.с.24). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року, що діяла на час накладення арешту), особа, яка вважає що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У частині 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року вказано, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що мати позивача придбала недобудований житловий будинок у 2008 році, в той час як арешт на будинок накладений 13.03.2012 року (а.с.23), а підставою обтяження зазначено саме судовий наказ №2-н-1095 від 07.06.2011 року, боржником за яким є [PERSON]-колишній власник вищезазначеного будинку. Оскільки, власником спірного будинку на час накладення арешту була мати позивача, що підтверджується матеріалами справи, а арешт на будинок накладений в забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення боргу з [PERSON], який власником не являвся , суд дійшов висновку про те, що накладення арешту на будинок [ADDRESS] було неправомірним. Крім того, на даний час борг ,стягнутий судовим наказом №2-н-1095 від 07.06.2011 року є погашеним,що підтвердив представник ПАТ «Луганськгаз». Отже, позовні вимоги про зняття арешту є правомірними. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з»ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 р. роз"яснено,що практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника,як таких,що входять до складу спадщини потрібно визнати правильною. Отже, судом встановлено,що мати позивача набула у власність недобудований житловий будинок ,на який згодом було накладено арешт в забезпечення виконання рішення про стягнення боргу з колишнього власника.Мати позивача померла, не зареєструвавши право власності на будинок та недобудувавши його ,а оскільки до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві права та обов'язки, в тому числі майнові права забудовника ,то позивач є спадкоємцем цих прав, а тому позовні вимоги є обгрунтованими.. З урахуванням викладеного та згоди відповідачів з позовом, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved