Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 17.10.2018 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є дочкою відповідача. За рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2010 шлюб між батьками позивача було розірвано. Також 17.09.2010 Голованівським районним судом Кіровоградської області винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання позивача до її повноліття. Представник позивача зазначає, що відповідач аліменти на утримання позивача протягом всього часу майже не сплачував, сукупний розмір заборгованості по несплаті аліментів становить 111564 грн. 38 коп. На даний час позивач не заміжня, не працює, навчається на 2 курсі Уманського національного університету садівництва за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» на денній формі навчання, термін навчання становить з 01.09.2017 по 30.06.2019, а вартість навчання складає 23340 грн. за весь термін навчання з розрахунку 11900 грн. за один рік. Представник позивача вказує, що позивач не знаходиться на державному забезпеченні, оскільки навчання платне, стипендію не отримує, усі витрати по навчанню несе мати позивача [PERSON], яка на даний час перебуває на обліку в Голованівському РЦЗ, як безробітна. За перший курс навчання мати позивача заплатила 5940 грн., в 2018 - 11400 грн. за навчання та 5000 грн. за проживання позивача в гуртожитку. Позивач потребує матеріальної підтримки, їй необхідні кошти на придбання методичного матеріалу, навчального приладдя, книг, зошитів, а також одягу, харчування та на проїзд. Відсутність матеріального утримання у звязку з досягненням повноліття позивача ставить її в скрутне становище, оскільки вона не може працювати в звязку з навчанням на денній формі. Позивачу невідомо чи працює відповідач, оскільки вони не спілкуються. Відповідач позивачу добровільно надавати допомогу відмовляється. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 182, 183, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання або до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 22.10.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 04 січня 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування у Голованівському управлінні Головного управління ДФС у Кіровоградській області довідки про доходи [PERSON], [INFO], на виконання якої 11.01.2019 до суду надано витребуваний доказ. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання тричі не зявлявся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи та відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, яка не з'явилась в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подала до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №021269, повторно виданого 21.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 7). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2010 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, тобто до 07.05.2018 (а.с. 9). Згідно розрахунку, виданого старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON], по виконавчому листі про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини №2-1609/10 сукупний розмір заборгованості станом на серпень 2018 становить 111564 грн. 38 коп. (а.с 10). Відповідно довідки Уманського національного університету садівництва від 14.09.2018, копії договору про навчання від 11.08.2018 та додаткової угоди №1 від 15.01.2018, укладеного між цим закладом та позивачем, остання навчається в університеті за спеціальністю "фінанси, банківська справа та страхування" на денній формі навчання, термін навчання становить з 01.09.2017 по 30.06.2019, загальна вартість освітньої послуги за навчання становить 23340 грн., в рік - 11900 грн. (а.с. 11-13). Згідно копії відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, позивач за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 доходу не має (а.с. 14). Як вбачається з копій квитанцій від 18.08.2017, 22.02.2018, 28.02.2018 та 30.05.2018, позивачем було сплачено кошти до Уманського національного університету садівництва за своє навчання у розмірі 5500грн., 9500 грн., 5900 грн. та 440 грн. відповідно (а.с. 16, 17). Відповідно до копії довідки від 24.04.2018 позивачем було сплачено кошти за проживання в гуртожитку №3 за 2018-2019 роки в сумі 5000 грн. (а.с. 18). Як вбачається з довідки №173, виданої 11.09.2018 Голованівською філією Кіровоградського центра зайнятості, [PERSON] зареєстрована як безробітна в Голованівському РЦЗ з 22 січня 2018 року та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 544 грн. щомісячно (а.с 19). Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів станом на 10.01.2019, відповідач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Панда» та отримує заробітну плату, в третьому кварталі 2018 року отримав 3911 грн. 23 коп. (а.с. 45). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3\~від 15\~травня 2006\~року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, власного доходу не має; відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки для навчання не надає, хоча працює та отримує заробітну плату, а тому він може надавати допомогу на утримання дочки до закінчення нею навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, отримує заробітну плату, в той час має заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивача, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подав, тобто не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1\~ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). А тому з відповідача, враховуючи задоволення однієї позовної вимоги, мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved