Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

14 вересня 2015 року Міловським районним судом Луганської області було винесено заочне рішення за позовною заявою представника Публічного акціонерного товариства «Акценти-Банк» Григор`єва О.О. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням позовну заяву було задоволено на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» з відповідача [PERSON] було стягнуто 281534 гривень 41 копійка а також витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243 гривень та за понесені витрати по оплаті оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» у сумі 420 гривень про виклик відповідача до судового засідання. Підставою для звернення до суду з позовною заявою стало те, що відповідачка [PERSON] згідно укладеного договору № ABDYRC17470123 від 5 березня 2008 року отримала кредит у розмірі 21161,97 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом за відсотками, комісією а також інші витрати згідно умов. Зобов`язання за кредитним договором перед відповідачкою було виконано її було передано кошти в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідачка у свою чергу не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 17 квітня 2015 року має заборгованість 281534.41 гривень яка складається з наступного 16984.28 гривень заборгованість за кредитом,1909.96 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом,4951.96 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 243805.62 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умову та правил надання банківських послуг, 500 гривень штрафу (фіксована частина)13382.59 гривень штрафу (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ «Акцент банк». 27 травня 2021 року до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі звернулась представник відповідача адвокат Бурлакова Н.В. яка просила поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Міловського районного суду Луганської області від 14.09.2015.Переглянути заочне рішення Міловського районного суду Луганської області від 14.09.2015, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Залишити без розгляду позовну заяву ПАТ «Акцент Банк» на підставі пункту 2 ч.1 ст.257 ЦПК України. Застосувати до позовних вимог строк позовної давності. 16\~червня 2021\~року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Бурлакової Н.В. ухвалою Міловського районного суду Луганської області було задоволено частково. Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Міловського районного суду Луганської області від 14.09.2015 року був поновлений. Заочне рішення Міловського районного суду Луганської області від 14.09.2015 року №418/220/15-ц 2/418/75/15 було скасовано. Представник позивача від ПАТ «Акцент банк» до судового засідання не з`явився однак у своєї заяві просив розглядати справу за його відсутністю позовні вимоги підтримує просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, була належно повідомлена про час, місце розгляду справи. Однак своєю заявою повідомила про можливість розгляду справи за її відсутністю. Позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Свої процесуальні повноваження по участі у справі передала своєму адвокату Бурлакової Н.В.. Представник відповідача [PERSON] до судового засідання не з`явилась у своєї заяві повідомила про можливість розгляду позовної заяви без її участі. Позовні вимоги не визнає. Проти позовної заяви адвокат Бурлакова Н.В. подала відзив у якому просила у задоволенні позову ПАТ «Акцент банк» відмовити в повному обсязі, оскільки вважає вимога про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками є необґрунтованою. Кредитний договір був укладений між Банком та позичальницею 05.03.2008 строком до 11.12.2009. Банк заявив вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором після спливу трирічного строку позовної давності. Останній платіж за кредитним договором повинен був здійснитися 11.12.2009 року. Оскільки позичальниця мала прострочений платіж, то Банк був обізнаний про своє порушене право. Проте до суду Банк звернувся у 2015 році, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, який закінчився 11.12.2012. Банк безпідставно нарахував договірні проценти після 11.12.2012 (після закінчення строку дії договору), оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки процентів за користування кредитними коштами, оскільки між сторонами відсутній підписаний договір с вказаними умовами при цьому послалась на ст.207 ЦК України. Відповідачка не підписувала договору з умов щодо штрафних санкцій (пені,штрафів) а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки комісії на підставі договору. Нарахування штрафів, пені було заборонено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 №1669, який набрав чинності 15.10.2014. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову заявлених позовних вимог. Як слід з копії паспорту відповідача [PERSON] є громадянкою України. (а.с. 16-17) Згідно копії анкети-заяви слід, що відповідач [PERSON] ознайомилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг у ПАТ «Акцент банк» уклала договір з банком та отримала кредит у розмірі 21161,97 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік. Сторони уклали цей договір 05.03.2008 діє до 05.03.2011. (а.с. 8) Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № ABDYRC17470123 від 05.03.2008 року, укладеного між ПАТ «Акцент банк» та клієнтом відповідачем [PERSON] , станом на 17.04.2015 року заборгованість її перед позивачем ПАТ «Акцент банк» складає 281534,41 грн., з яких: 16984.28 гривень заборгованість за кредитом, 1909.96 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 4951.96 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 243805.62 гривень пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штрафу (фіксована частина) 13382.59 гривень штрафу (процентна складова). (а.с. 6) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Суд приходить до висновку про застосування у даному спорі строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За ч.1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Також відповідно до постанови судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року, Верховним Судом України висловлено правову позицію про те, що у випадку незалежного виконання позичальником зобов`язань перед кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 (№14?131цс19), також сформульовано такий висновок: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/), за відсутністю підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань». У постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі N 3-269гс16 зроблено висновок, що "до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій". У постанові Верховного Суду України від 8 листопада 2017 року у справі N 6-2891цс16 вказано, що "відповідно до частин першої, третьої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі N 161/15679/15-ц (провадження N 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої\~ст. 264 ЦК України\~де вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта". Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновок, що у задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-Банк" слід відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Outcome: dismissed