Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просив: -стягнути на його користь з відповідачів солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту від 28.08.2007 року в розмірі 19 928,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.08.2014р. становить 255 599,81 грн. та 3706,31 грн. пені; -стягнути на його користь з відповідачів суму сплаченого судового збору; посилаючись на те, що 28.08.2007 р. року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (в подальшому назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк»), та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11205167000, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 31 000 доларів США строком до 28.08.2022р. з щомісячною сплатою 11,3 % річних. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кошти. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 11205167000/п від 28.08.2007 р., згідно з яким [PERSON] поручилася перед банком за виконання відповідачем зобов`язаннь за кредитним договором. Відповідачі свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредитних коштів позивачу, та сплати процентів, в порушення умов договору, не виконують. З моменту отримання кредитних коштів відповідачем частково проведено погашення кредитних коштів у звязку з чим, станом на 12.08.2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 19928,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.08.2014р. становить 255 599,81 грн., з яких : -19 433, 68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.08.2014 року становить 249 255, 95 грн. кредитна заборгованість; -494, 61 долар США, що за курсом НБУ станом на 12.08.2014року становить 6343,86 грн. заборгованість по процентам; А також 3706,31 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту; Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві та справу розглянути без його участі. В судовому засіданні [PERSON] позов до себе не визнав та пояснив, що він дійсно брав кредит на купівлю квартири, кредит погашав, однак через зростання курсу долара, та незмінний рівень його заробітної плати не зміг в повному об'ємі його погашати. Реструктуризувати кредит банк не хоче. В судовому засіданні [PERSON] позов до себе не визнала та пояснила, що [PERSON] дійсно брав кредит, виконував свої зобов'язання за ним, однак через нестабільний фінансовий стан у державі у повному обсязі не зміг його погашати. Крім того, банк своїм рішенням викладеним у листі № 60716 від 09.06.2008 року без її згоди, тільки повідомивши її, в односторонньому порядку з 01.07.2008 року підвищив відсоток по кредиту з 11,3 % ще на 2 %. Такі дії банку щодо неї як до поручителя є неправомірні, без її згоди таке підвищення проведено бути не може, тому вважає, що договір поруки необхідно визнати недійсним. Крім того пояснила, що особа яка зверталась до суду із позовом не мала права цього робити, так як передача боржників з АТ "Укрсиббанк" до ТОВ "Агенція з комплексного захисту бізнесу "Дельта М" проведена з порушенням вимог договору. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. 28.08.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (в подальшому назву змінено на ПАТ «УкрСиббанк»), та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11205167000, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 31 000 доларів США строком до 28.02.2022р. з щомісячною сплатою 11,3 % річних. Відповідно до Договору [PERSON] зобов`язувався відповідно до графіку гасити кредит, сплачувати проценти. Договором встановлено фінансову відповідальність позичальника при виникненні заборгованості та її простроченні. Також, 28.08.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 11205167000/п від 28.08.2007 р., згідно з яким [PERSON] поручилася перед банком за виконання відповідачем зобов`язаннь за кредитним договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кошти. Станом на 12.08.2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 19 928,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.08.2014р. становить 255 599,81 грн. та 3706,31 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту, яка підтверджується розрахунками позивача. В липні 2014 року позивач направив відповідачам письмові вимоги про повернення кредитних коштів та процентів. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 533 ЦК України визначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачі неналежним чином виконують взяті на себе зобов`язання. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком, в якому вказані та враховані всі платежі здійснені відповідачем, відповідачі спростувань розрахунку не надали. Відповідно до ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Одночасно, відповідно до ст..558 ч.1 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Крім того, пунктом 2.1 договору поруки № 11205167000/п від 28.08.2007 р., встановлено, що кредитор не вправі, без згоди поручителя змінювати умови договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою поручителя, сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору шляхом отримання його письмової згоди з такими змінами, та/ або обміну листами. Позивач, своїм листом № 60716 від 09.06.2008 року повідомив [PERSON] як поручителя, що він в односторонньому порядку з 01.07.2008 року підвищив відсоток по кредиту з 11,3 % на 2 %. [PERSON]Г своєї письмової чи будь-якої іншої згоди на таку зміну договору не надавала. Таким чином судом встановлено, що позивач збільшив відсоткову ставки без згоди поручителя - [PERSON], та без належного оформлення такої згоди. Дана зміна зобовязання призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя. За даних обставин порука вважається припиненою. Така зміна основного зобов'язання до боржника за кредитом [PERSON], на час даних правовідносин, є правомірною. 17.09.2012 року позивач та ТОВ "Агенція з комплексного захисту бізнесу "Дельта М" уклали договір про надання послуг, відповідно до якого банк передав агенції право здійснювати дії, спрямовані на сприяння погашення наявної заборгованості боржників, звертатися з позовами до суду. В п.п.1.2, договору вказано, що предмет договору за згодою сторін може бути уточнений та/або розширений шляхом укладення додаткових угод. Актом прийому-передачі від 08.08.2014 року банк передав а агенція отримала інформацію щодо боржників, в тому числі і щодо [PERSON]. Формулювання в довіреності представника позивача [PERSON] що дана довіреність дійсна за наявності договору № 1 від 17.09.2012 року в якому зазначено перелік боржників, відповідає вимогам цивільного законодавства України. Згідно п.12 Постанови Пленуму ВСС України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно виданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 2593,06 грн. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: partial