Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство " Дельта Банк " звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договром. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] 22 березня 2012 року було укладено кредитний договір №003-13001-220312, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 7350,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,5% річних строком по 21 березня 2013 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору станом на 11.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 6373,61 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору №003-13001-220312від 22 березня 2012 року позивачем ПАТ "Дельта Банк" було надано [PERSON] кредит в сумі 7350,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,5% річних строком по 21 березня 2013 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору станом на 11.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 6373,61 грн., підтвердженням чого є розрахунок заборгованості станом на 11.04.2014 року Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав кредитний договір та приймав кошти і зобов'язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Outcome: approved