Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом до Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позивач мотивує свої вимоги тим, що між Банком та [PERSON] 11.08.2006 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № к-1968/л, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 175 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, строком користування до 11.08.2013 р.. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та Банком був укладений Іпотечний договір, згідно умов якого в іпотеку надається наступне майно: - квартира під номером [ADDRESS] загальною площею 118,2 кв. м., житловою площею 65,9 кв. м. Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про задоволення позовної заяви Банку у повному обсязі та стягнуто, зокрема, з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором. Вказане рішення набрало сили 24.09.2012 р. На даний час, заборгованість по Кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам є простроченою заборгованістю, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 р. не виконано. Крім того, 13.11.2014 р. Банк звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на предмет іпотеки. Однак, на момент звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, стало відомо про існування постанов про арешт всього майна боржника (під дію яких підпадає Предмет іпотеки), а саме: · арешт на все майно, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.04.2013 р. у ВП № 37664713 (видавник - Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ); · арешт на все майно, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.08.2013 р. у ВП № 39174387 (видавник - Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ); · арешт на все майно, накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2013 р. у ВП № 40046320 (видавник - Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ). Зазначені арешти, перешкоджають Банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору шляхом реєстрації права власності на це майно. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ в особі Філії «Одеське регіональне управління» Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ (рішенням Загальних зборів акціонерів Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ (протокол від 15.12.2006 р. №3) з метою приведення у відповідність до вимог законодавства України змінено організаційно - правову форму на Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит». Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол від 02.09.2009 р. №4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] 11.08.2006 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № к-1968/л, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 175 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, строком користування до 11.08.2013 р. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між [PERSON] та Банком був укладений Іпотечний договір, посвідчений 11.08.2006 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. в реєстрі за № 4736, згідно умов якого в іпотеку надається наступне майно: - квартира під номером [ADDRESS] загальною площею 118,2 кв. м., житловою площею 65,9 кв. м. (далі за текстом - Предмет іпотеки). У зв'язку з порушенням зобов'язань за Кредитним договором, Банк звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 13.09.2012 р. Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про задоволення позовної заяви Банку у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором. Вказане рішення набрало сили 24.09.2012 р. На даний час, заборгованість по Кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам є простроченою заборгованістю, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 р. не виконано. Крім того, 13.11.2014 р. Банк звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на предмет іпотеки. Однак, на майно, що є предметом іпотеки - квартиру під номером [ADDRESS], накладено арешти та оголошено заборону на відчуження а саме: 18.04.2013 р. Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 37664713, 02.08.2013 р. Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 39174387, 02.10.2013 р. Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 40046320. Зазначені арешти, перешкоджають Банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 Цивільного кодексу України відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Зі змісту вищевикладеного вбачається, що арешт та заборону відчуження було накладено на майно, що належить [PERSON] та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, на даний момент арешти з іпотечного майна Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не зняті, а тому перешкоджають Банку, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, засобами передбаченими діючим законодавством України. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Таким чином, необхідно захистити цивільні права та інтереси заставодержателя нерухомого майна, тому необхідно звільнити майно з-під арешту. Таким чином, відповідно ч. 5 ст. 60 та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають задоволенню.

Outcome: approved