Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

До суду з зазначеним позовом звернувся позивач [PERSON] Акціонерне Товариство " "Акцент-Банк". Свої вимоги мотивує тим, що відповідно укладеного договору № AN7KRX109460021 від 19.07.2013 року [PERSON] 19.07.2013 року отримала кредит у розмірі 6288,22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір. В наслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов договору, станом на 12.02.2016 року має заборгованість - 19066,67 грн., яка складається з наступного: 6288,22 грн. - заборгованість за кредитом; 7,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2991,87 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8395,21 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 884,13 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19066,67 грн. та сплачений судовий збір в сумі1378.00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" не зявився надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач [PERSON] не визнала заявлений позов та звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк", [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" про визнання умов договору несправедливими, відшкодування заподіяної моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що в 2013 році до неї неодноразово зверталися добре вдягнені, ввічливі молоді люди, які переконливо доводили їй, що деревяні вікна у її будинку конче необхідно замінити на металопластикові. Так як у неї не було вільних коштів на заміну вікон їй запропонували взяти кредит в «Акцент-Банку» оскільки там були пільгові умови. Отримавши її попередню згоду, дані люти запропонували їй та ще декільком жителям села Садове поїхати оглянути їх роботу, але в подальшому їх привезли в м. Київ до відділення [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк". Там працівники ПАТ «Акцент-Банку» запропонували їй укласти угоду при цьому запевнивши її, що це лише заява про надання кредиту, яка її ні до чого не зобовязує, а не кредитний договір. Позивач погодилась та підписала «Заяву позичальника» № AN7KRX109460021, в якій просила надати споживчий кредит на суму 6 288,22 строком на 24 місяці із відсотковою ставкою (фіксованою) 0,12% річних. В подальшому вона не отримала ніяких коштів не укладала ні яких угод на встановлення вікон та їй не було встановлено ні яких металопластикових вікон. Вона декілька разів зверталась з письмовими заявами про розірвання угоди проте жодних результатів це не дало. Вважає дії працівників [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" такими що порушують її права, та вимоги законодавства про захист прав споживачів. Крім того позивач вважає що діями [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк", [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" їй було заподіяно значної моральної шкоди, оскільки представники [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" на протязі тривалого часу регулярно телефонували до неї з вимогами повернути неотримані нею кошти, погрожували, чинили психологічний тиск. Вина [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" полягає в тому, що працівники даного банку без її згоди передали її особисті персональні дані працівникам [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк". Так як при підписанні «Заяви позичальника» № AN7KRX109460021 позивач не надавала жодних документів, а в додатках до позовної заяви позивач [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" додає її особисті документи (копія паспорту та ІПН) надані нею до [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] "ПриватБанк" при оформленні пенсії та завірені працівниками саме [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] банк "ПриватБанк" 09.09.2011 року. Просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" до неї так як вважає даний договір не укладеним та стягнути з відповідачів [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" та [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" солідарно, моральну шкоду в сумі 20000 грн. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] проти заявленого [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" позову заперечили, позов [PERSON] до [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк", [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" про визнання умов договору несправедливими, відшкодування заподіяної моральної шкоди підтримали в повному обсязі. Відповідачі за зустрічним позовом представники [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" та представники [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" в судове засідання повторно не зявились, про день час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Заслухавши пояснення [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] Акціонерного Товариства " "Акцент-Банк" " до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач мотивуючи свої вимоги надав суду копії документів якими на його думку доводить свої вимоги, проте позивач [PERSON] Акціонерне Товариство "Акцент-Банк" не надало жодного доказу того, що кредитні кошти відповідно до наданої суду «Заяви позичальника» № AN7KRX109460021 від 19.07.2013 року були виплачені ним позичальнику чи відповідно до п.9 заяви безготівково перераховані на поточний рахунок СПД Березовський. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 640 ч.2 якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначається, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205-210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. За таких обставин суд вважає, що позивач ПАТ "Акцент-Банк" не довів того, що договір позики між ним та відповідачем [PERSON] був укладений. А тому в задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити. Відносно зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк", [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" про визнання умов договору несправедливими, відшкодування заподіяної моральної шкоди суд виходить з наступного. Оскільки як зазначено вище позивач не довів суду, що договір позики був укладений, то немає підстав визнавати якісь умови даного договору несправедливими. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що діючим законодавством, а саме Законом України «Про захист персональних даних» регламентуються обовязки та вимоги щодо захисту персональних даних, проте не передбачено відповідальності за розголошення таких даних. Крім того позивач не надала суду жодних доказів того, що діями відповідачів [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" та [PERSON] Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" їй заподіяна моральна шкода, не довела суду, шо працівники банку чинили на неї будь який тиск, переслідували її, погрожували їй та таке інше. Позивач зазначила, що після відкриття провадження по даній справі та виклику її до суду, у неї через хвилювання стався гіпертонічний криз, проте дана судова справа є наслідком легковажної поведінки позивача, її легковажного відношення до документів які вона підписала на прохання працівників [PERSON] Акціонерного Товариства "Акцент-Банк", а тому суд не вбачає в цьому вини відповідачів. За таких обставин на думку суду позивачем [PERSON] не доведений факт заподіяння їй діями відповідачів будь-якої шкоди, і тому дана вимога також не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed