Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила в судовому засіданні, до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.1999 року придбала у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Після продажу квартири [PERSON] продовжує проживати в спірній квартирі, разом з ним проживають його дружина та донька. Відповідачі не виселяються та не виписуються, чим порушують її права, як власника квартири на підставі ст.48 Закону України "Про власність". [PERSON] також звернувся до суду з позовом, який уточнив в судовому засіданні, до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що у листопаді 1999 року до нього звернувся з проханням [PERSON] виступити гарантом перед відповідачкою [PERSON], так як [PERSON] збирався укласти з нею договір позики на суму 6000 доларів США, а остання у якості забезпечення виконання висунула умову про передачу їй в заставу якогось нерухомого майна на суму, яка б перевищувала договір позики в кілька разів. У [PERSON] такого нерухомого майна не було, а було у його товариша [PERSON], який дав згоду це майно віддати в заставу. 18.11.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики в усній формі на суму 6000 доларів США строком на 1 рік з виплатою відсотків. В цей же день [PERSON], [PERSON], [PERSON] у приватного нотаріуса м. Южне [PERSON] з метою посвідчення зазначеного вище договору позики в нотаріальній формі і укладення договору застави квартири за адресою: [ADDRESS]. Проте [PERSON] шляхом обману і зловживання довірою запевнила [PERSON] і [PERSON], що вона порядна людина і з метою ухилення від сплати держмита у великих розмірах за посвідчення двох договорів за договором позики та договором застави, запропонувала [PERSON] видати їй довіреність на право розпорядження і відчуження вказаної квартири. Будучи веденим в оману і не сумніваючись в її порядності, не усвідомлюючи наслідки своїх дій в зв'язку з юридичною некомпетентністю видав їй нотаріально посвідчену довіреність на право користування, розпорядження з правом відчуження належної йому вищевказаної квартири. Згідно договору позики [PERSON], взяв на себе зобов'язання про повернення грошей в сумі 6000 доларів США до 18.11.2000 року, а [PERSON] зобов'язалась до цього часу не приймати ніяких дій щодо наданої їй в заставу квартири. Однак скориставшись довірою і зловживаючи цією довірою до збігу часу встановленого за договором позики зробила відчуження належної [PERSON] квартири, уклавши 24.12.1999 року договір купівлі-продажу з донькою [PERSON] Про зазначений договір [PERSON] стало відомо з позову [PERSON] про виселення в травні 2000 року. Вважає цей договір недійсним на підставі ст.57 ЦК України в редакції 1963 року. При укладені договору купівлі-продажу [PERSON] діяла на підставі довіреності, в якій не вказано щодо грошей отриманих за продаж квартири. [PERSON] не уповноважував [PERSON] розпоряджатися цими грошима, привласнювати їх собі. [PERSON] грошей за продаж квартири не отримував, [PERSON] до сьогоднішнього часу не отримала квартиру, таким чином вимоги передбачені ст.224 ЦК України в редакції 1963 року, не виконані в повному обсязі. При укладенні угоди застави сторони не мали наміру продавати квартиру [PERSON] і це визнавала в судових засіданнях по цій справі в період розгляду Южним міським судом Одеської області та Суворовським районним судом м. Одеси [PERSON] Фактично договір між [PERSON] та [PERSON] на відчудження спірної квартири не укладався. [PERSON] не мала права продавати квартиру, оскільки [PERSON] не відмовлявся і не відмовляється від своїх зобов'язань перед [PERSON] по поверненню позики і готовий погасити суму боргу, але [PERSON] відмовляється отримувати гроші, мотивуючи це тим, що [PERSON] може вже тільки викупити квартиру у її дочки за більшу суму грошей. Враховуючи, що договір позики укладався на рік, то [PERSON] до цього строку не мала права пред'являти до [PERSON] ніякі вимоги і тим більш продавати квартиру, але вона продала квартиру до фактичного збігу строку на повернення їй боргу [PERSON] В період розгляду справи позивач [PERSON] помер та правонаступником є його донька [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутність до суду не надходила. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні від 05.07.2011 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що мати позивача [PERSON] розрахувалась сімейними коштами з [PERSON] та [PERSON] за квартиру в розмірі 6000 доларів США, гроші передала [PERSON]. При укладанні договору купівлі-продажу були присутні [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, [PERSON], чоловік [PERSON] та нотаріус. [PERSON] з [PERSON] не зустрічалась, грошей йому не давала за квартиру. [PERSON] вперше побачила [PERSON] у нотаріуса при оформлені довіреності. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні від 19.12.2014 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що на підставі довіреності від 18.11.1999 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири за суму 15200 грн., яка була передана [PERSON] до підписання договору. Письмового доказу отримання грошей не має. У задоволені позову [PERSON] просила відмовити в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснивши що договору купівлі-продажу не було, а її покійний чоловік давав довіреність під заставу грошей, які позичив [PERSON] у [PERSON] Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснивши що є спадкоємицею після смерті батька [PERSON] Договір купівлі-продажу вважає недійсним, так як є зловмисна домовленість [PERSON] з донькою. Довіреність батька давав під заставу грошей, які позичав [PERSON] у [PERSON], тобто фактично був договір позики, застави. Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні від 05.07.2011 року позов не визнав в повному обсязі, підтримав позов [PERSON], пояснивши що [PERSON] надав довіреність [PERSON] в забезпечення боргу [PERSON] на його прохання. [PERSON] позичила гроші [PERSON] в розмірі 6000 доларів США про що написав розписку, яка знаходиться у [PERSON] Дану розписку він бачив один раз при видачі довіреності. [PERSON] не мав бажання продавати квартиру ні [PERSON], ні [PERSON] Грошей за продаж квартири не отримував ні від [PERSON], ні від [PERSON] [PERSON] проживав в квартирі зі своєю сім'єю та неповнолітню донькою. [PERSON] вступила в зловмисний зговір з донькою. ЇЇ умисел в тому, що вона спочатку на підставі довіреності діяла як представник [PERSON], а після продажу квартири, з'явилась до суду як представник своєї доньки [PERSON] Що доказує її змову з донькою, так як [PERSON] повинна була представляти інтереси [PERSON], а не своєї доньки. Своїми діями вони порушили житлові права [PERSON], так як він не має іншого житла, наміру продавати квартиру він не мав. [PERSON] квартиру не бачила, квартира їй не передавалась і вона її не отримувала, також [PERSON] грошей не передавали і він їх не отримував, тобто умови договору купівлі-продажу не відбулись. Волевиявлення [PERSON] на продаж квартири відсутній, домовленостей між сторонами не було, тобто представник вийшов за рамки наданих йому повноважень, так як вона сама вирішила продати квартиру дочці. Фактично відбувся договір застави. [PERSON] не бачив [PERSON] жодного разу, а [PERSON] один раз у нотаріуса при оформлені довіреності. Довіреність він передав [PERSON], а той передав її [PERSON] Також факт встановлений судовим рішенням не підлягає доказуванню, а саме те що між сторонами не було ніяких домовленостей. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні від 19.12.2014 року позов не визнав в повному обсязі, підтримав позов правонаступниці [PERSON], надавши аналогічні пояснення. Відповідач за вторинним позовом [PERSON] в судовому засіданні від 05.07.2011 року позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON], [PERSON], які є друзями, були потрібні гроші, а їй квартира, вони звернулись до неї, [PERSON] запропонував їй купити квартиру [PERSON] Тому 18.11.1999 року у нотаріуса були вона, [PERSON], [PERSON] і оформили на неї довіреність на квартиру. З [PERSON] познайомилась у нотаріуса, якого представив [PERSON] 18.11.1999 року була в квартирі [PERSON] 22.11.1999 року вона віддала в кафе "Афаліна" гроші [PERSON], розрахувавшись за квартиру в сумі 6000 доларів США, при цьому був присутній [PERSON] Розписку не брала, так як у неї є довіреність. В присутності нотаріуса гроші не віддала, так як потрібно було подивитись квартиру. До 18.11.1999 року в спірній квартирі не була, [PERSON] не бачила. Квартира складається з 4 кімнат і знаходиться на 1 поверсі, на той час її вартість складала 6000 доларів США. В спірній квартирі була неодноразово з [PERSON] [PERSON] жив один в квартирі. Договір купівлі-продажу не уклали відразу, так як їм потрібні були терміново гроші. З показаннями, які вона давала в 2000 році згодна частково. Зауваження на протокол судового засідання від 15.06.2000 року не подавала, рішення Южного міського суду Одеської області від 11.08.2000 року не оскаржувала. З ним згодна. Зараз каже правду. [PERSON] звертався до неї з проханням позичити гроші, але чи позичала вона йому 6000 доларів вона не пам'ятає. Вона сплачувала комунальні послуги за спірну квартиру в 1999-2000 роках. А потім з 2002 року вже сплачував [PERSON], так як він там мешкав. Відповідач за вторинним позовом [PERSON] та її представник в судовому засіданні від 19.12.2014 року позовні вимоги не визнала в повному обсязі та [PERSON] пояснила, що [PERSON] у неї гроші не позичав. Що відбувалось в 1999 році не пам'ятає, що говорила суду не пам'ятає. В листопаді 1999 року познайомилась з [PERSON], коли йому потрібно було продати квартиру. [PERSON] запропонував придбати квартиру у [PERSON], вона вирішила придбати квартиру для дочки за 6000 доларів США. 18.11.1999 року вони оформили довіреність, що б не сплачувати податок. 22.11.1999 року вона передала гроші [PERSON] у нього вдома на кухні в розмірі 15200 грн. Дочка передала їй 15200 грн., а [PERSON] 6000 доларів, в які входять 15200 грн. Також [PERSON] надала письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні вторинного позову посилаючись на те що дані вимоги вже розглядались судами та прийняті рішення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнав в повному обсязі та пояснив, що він звернувся до [PERSON] з проханням позичити кошти в розмірі 6000 доларів США, так як раніше вже звертався до неї з таким проханням. [PERSON] сказала, що їй потрібні гарантії, тоді він попросив друга виступити гарантом та [PERSON] погодився. У нотаріуса він познайомив [PERSON] з [PERSON] В кафе "Афаліна" [PERSON] передала йому гроші в сумі 6000 доларів США на 1 рік під 7 %. За перший місяць він їй сплатив відсотки в сумі 700 доларів США, а на другий місяць попросив відстрочки. А ще через 2 місяці узнав, що квартира продана. [PERSON] не мав наміру продавати свою квартиру нікому, так як іншого житла у нього не має, окрім того вона не коштувала 6000 доларів на той час. Потім він пропонував [PERSON] повернути гроші в сумі 6000 доларів США, але вона відмовилась їх брати. Третя особа [PERSON] надала до суду письмові заперечення, в яких вказала, що [PERSON] звернувся до неї з проханням посвідчити від його імені довіреність на розпорядження його квартирою [ADDRESS], вказавши в неї право продажу, дарування, міни, застави, здачі в оренду або найом на ім'я [PERSON] Нею перевірила дієздатність [PERSON] шляхом бесіди, в ході розмови він поводив себе адекватно, мав свідому розумну поведінку, розумів значення своїх дій і правові підстави видачі довіреності. А також нею було роз'яснено [PERSON] наслідки видачі довіреності, можливість її скасування, права повіреного - [PERSON], яка мала можливість протягом трьох років на свій розсуд розпорядитися квартирою. Після чого [PERSON] ознайомившись з проектом довіреності, підписав її в двох примірниках. Також повідомляє, що [PERSON] збирається виступити гарантом за [PERSON], який позичив у [PERSON] гроші в сумі 6000 доларів США, як вказано в позові, їй не було відомо. Також просить справу розглянути за її відсутності. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову необхідно відмовити, а вторинний позов необхідно задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 11.08.2000 року позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, в зустрічному позові [PERSON] - відмовлено (т.1 а.с.44-47). Яким встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] фактично ніякої угоди, передбаченої законом не було. На це рішення [PERSON] була надана касаційна скарга і ухвалою Одеського обласного суду від 19.12.2000 року касаційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення суду від 11.08.2000 року у частині вимог про визнання втративши право користування жилим приміщенням і виселенням скасовано і справа в цій частині повернена на новий розгляд. Рішення суду у частині вимог про визнання угоди купівлі-продажу квартири недійсним залишено без змін (т.1 а.с.69-71). 27.09.2001 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов [PERSON] задоволено. Суд визнав [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (т.1 а.с.99-99зв). Ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.09.2001 року скасовано, справа направлена на новий розгляд (т.1 а.с.121-122). 01.09.2005 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов [PERSON] задоволено. Зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод в здійсненні права власності квартирою [ADDRESS], виселити їх з усіма з ними проживаючими неповнолітніми особами з вказаної квартири та зобов'язати відділ паспортної реєстраційної і міграційної роботи Южненского МВ УМВС України в Одеській області зняти їх з реєстраційного обліку (т.1 а.с.173-174). Ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга [PERSON], [PERSON] задоволена частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.09.2005 року скасовано, справа направлена на новий розгляд (т.1 а.с.226-227). [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору застави укладеним, визнання недійсним договору доручення і відміну довіреності від 18.11.1999 року видану [PERSON] на ім'я [PERSON] з правом продажі квартири [ADDRESS]. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2006 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності об'єднаний в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору застави укладеним, визнання недійсним договору доручення і відміну довіреності від 18.11.1999 року видану [PERSON] на ім'я [PERSON] з правом продажі квартири [ADDRESS] (т.2 а.с.69). 05.12.2006 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов [PERSON] задоволено. Зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати в здійсненні права власності квартирою [ADDRESS], виселити їх без надання іншої жилої площі з вказаної квартири та зобов'язати Южненський МВ УМВС України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання укладеним договору застави, визнання недійсним договору доручення, відміни довіреності відмовити. (т.2 а.с.136-139). Ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.12.2006 року скасовано, справа направлена на новий розгляд (т.2 а.с.210-212). [PERSON] був власником спірної квартири на підставі дублікату договору міни, виданого Южненською міською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.07.1995 року та зареєстрованого в Южненському МБТІ в реєстровій книзі №7пр під реєстровим №26, стор.12, 20.07.1995 року. 18.11.1999 року [PERSON] видав [PERSON] довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Южненского міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] на право розпорядження спірної квартири (т.1 а.с.9,28). 24.12.1999 року [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності, наданої [PERSON], продала [PERSON] спірну квартиру, уклавши з нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири. Вищевказаний договір був зареєстрований у Южненському МБТІ 11.01.2000 року (т.1 а.с.4-4зв). 10.10.2002 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (т.2 а.с.94). 25.02.1992 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (т.1 а.с.17, т.2 а.с.93,95) [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 15.06.2000 року, що позичила третій особі [PERSON] в борг гроші в сумі 6000 доларів США. В забезпечення зобов'язання [PERSON] дав їй генеральну довіреність на право продажу квартири, яку вони оформили 18.11.1999 року у нотаріуса. 23.11.1999 року вона передала [PERSON] 6 000 доларів США, які він пообіцяв повернути через 1 місяць. Борг [PERSON] не повернув через місяць, так як у нього не було грошей, тоді вона пішла і оформила договір купівлі-продажу на свою доньку. До теперешнього часу борг не повернутий. Також погодилась повернути квартиру після повернення боргу (т.1 а.с.31-32, 41зв). Також ці обставини підтвердив представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в своїй промові в судовим дебатах (т.1 а.с.41-42). Також [PERSON] пояснювала, що [PERSON] не знала, його привів [PERSON], як особу яка віддає квартиру під залог в забезпечення займу в розмірі 6000 доларів США. Квартиру не бачила, у [PERSON] вдома не була. Грошей від доньки за квартиру не отримувала, а переоформила квартиру на неї. Вартість квартири в розмірі 15200 грн. віддавати [PERSON] не буде, так як позичила [PERSON] 6000 доларів США, які віддала йому, а не [PERSON] (т.1 а.с.53). [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 21.08.2001 року, що позичила [PERSON] в борг гроші. В забезпечення зобов'язання він дав їй генеральну довіреність. 23.11.1999 року вона передала [PERSON] гроші. 23.12.1999 року [PERSON] сказав, що грошей немає, і вона щоб перестрахувати себе переоформила квартиру на свою доньку (т.1 а.с.93). [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2005 року, що в листопаді 1999 року [PERSON] оформив на неї довіреність, так як вона позичала гроші в сумі 6000 доларів США на його прохання. 24.12.1999 року переоформила квартиру на свою доньку на підставі договору купівлі-продажу (т.1 а.с.169) [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 24.01.2006 року, що [PERSON] та [PERSON] були потрібні гроші на ресторан, а їй була потрібна квартира, яку вона придбала за 6000 доларів США. Договір купівлі-продажу не оформлювала, так як у неї не було грошей. (т.1 а.с. 224). [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 28.11.2007 року, що 18.11.1999 року оформили генеральну довіреність, 22.11.1999 року передала [PERSON] гроші за квартиру в сумі 6000 доларів США, вони була разом з [PERSON]. Чому не оформила договір купівлі-продажу 18.11.2014 року не може пояснити. У нотаріуса при оформлені довіреності передачу грошей оговорили, щодо ключів не оговорювали. В квартирі була в 1999 році, в ній 4 кімнати, велика кухня. Питала чи ні нотаріус про неявку [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу, з яких причин не з'явився, не пам'ятає. [PERSON], яка діяла як представник позивача [PERSON] пояснювала в судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2007 року, що [PERSON] та [PERSON] друзі, їм були потрібні гроші, а їй квартира, тому оформили довіреність на квартиру, 22.11.1999 року передала 6000 доларів США [PERSON]. Договір купівлі-продажу не оформлювали, так як це дуже довгий процес, а їм швидко були потрібні гроші, вважає що придбала квартиру на підставі довіреності. Потім уточнила показання та сказала, що кошти передавала [PERSON] та [PERSON], до оформлення довіреності бачила [PERSON] один раз в кафе у [PERSON], умови відчуження квартири з [PERSON] обговорювала, бачила квартиру, яку їй показував сам [PERSON]. З [PERSON] домовились, що він віддає гроші, а потім вона переоформлює квартиру. Від своїх показань на а.с. 31 т.1 вона не відмовляється, але чи говорила вона тоді правду не може сказати, так як минуло багато часу (т.2 а.с.197-198,209). Позивач [PERSON] пояснювала в судовому засіданні 15.06.2000 року, що в договорі вказана сума 15200 грн., гроші не передавала [PERSON], так як вона її мати, якій потрібно було переоформити квартиру. При укладені договору купівлі-продажу ні [PERSON], ні [PERSON] не були присутні. В квартирі не була, [PERSON] не знає, ніяких умов з ним оговорювала. Оформленням займалась мати за довіреністю, так як за станом здоров'я вона особисто не могла (т.1 а.с.30-30зв, 52-53). Відповідач [PERSON] пояснював в судовому засіданні 15.06.2000 року, що 22.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір займу, по якому [PERSON] взяв у [PERSON] 6000 доларів США на 1 рік з частковою виплатою щомісячно. Його квартира виступила гарантом позиченої суми. Він виступив поручителем виконання вимог договору з боку [PERSON], оскільки у нього не було квартири і [PERSON] хотіла гарантій (т.1 а.с.30зв-31). Аналізуючи показання [PERSON] суд бере до уваги показання, які вона надала 15.06.2000 року, так як вони мають не велику віддаленість в часі, а в судових засіданнях 19.12.2014 року та 05.07.2011 року вона плуталась в показаннях та посилалась на те, що не пам'ятає обставини, так як минув тривалий час, а також ці показаннями співпадають з показаннями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та самої [PERSON] [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням позичити кошти, яка погодилась їх надати в разі отримання гаранту. Після чого [PERSON] звернувся до свого друга [PERSON] виступити гарантом та надати генеральну довіреність [PERSON] на квартиру. 18.11.1999 року [PERSON], [PERSON] зустрілись з [PERSON] у нотаріуса. [PERSON] познайомив [PERSON] з [PERSON], після чого вони оформили довіреність на розпорядження квартирою з правом продажу. 22.11.1999 року [PERSON] передала 6000 доларів США [PERSON] в борг на 1рік. Тобто фактично між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, а між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір застави. Відповідно до ст.58 ЦК України (1963 року) недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Відповідно до п.14 Постанови ПВСУ №3 від 28.04.1978 року про судову практику в справах про визнання угод недійсними встановивши, що угода укладена з метою приховати іншу угоду, суд відповідно до ч.2 ст. 58 ЦК визнає, що сторонами укладена та угода, яку вони дійсно мали на увазі. У тому разі, коли така угода суперечить законові, суд постановляє рішення про визнання недійсною укладеної сторонами угоди із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності угоди, яку вони мали на увазі. Сторони цієї угоди не мали волевиявлення на укладення договору купівлі-продажу квартири. Довіреність на право розпорядження квартирою, договір купівлі-продажу укладені з метою приховати іншу угоду, яка мала місце між сторонами, а саме договір застави. [PERSON] при укладені договору купівлі-продажу діяла на підставі довіреності та представляла інтереси [PERSON], але в довіреності щодо грошей отриманих за продаж квартири нічого не зазначено. Розпоряджатися цими грошима [PERSON] не уповноважував [PERSON] Продавець [PERSON] грошей за продану квартиру не отримував. Пояснити яку саме суму [PERSON] передала йому не змогла, спочатку надавала пояснення що передала 22.11.1999 року гроші в сумі 6000 доларів [PERSON] в кафе "Афаліна", потім пояснила що передала гроші в сумі 15200 грн. на кухні в квартирі [PERSON], при цьому ніхто не був присутній. Потім уточнила, що передала свої гроші в гривнях на кухні в сумі 15200, які входили в суму 6000 доларів США [PERSON] за купівлю квартири її донькою. Строки звільнення квартири [PERSON] не обговорювались сторонами, ключі від квартири не передавались. Також не обговорювалось сторонами питання щодо укладення попереднього договору купівлі-продажу для того щоб вистачило часу зібрати документи на квартиру. Відповідно до ст.224 ЦК України (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином вимоги, передбачені ст.224 ЦК України (1963 року) сторонами не виконані. Відповідно до ст.48 України (1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимога закону. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. В зв'язку тим, що за договором купівлі-продажу від 24.12.1999 року сторонами нічого не передавалось, не заявлялась вимога про повернення майна чи грошей. Відповідно до п.5 Постанови ПВСУ №3 від 28.04.1978 року про судову практику в справах про визнання угод недійсними за правилами ст.48 ЦК угода визнається недійсною при невідповідності її не тільки законові, а й іншим актам, виданим органами державної влади і управління в межах наданої їм компетенції. Відповідно до п.13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом МЮ України №18/5 від 18.06.1994 року, в редакції яка діяла на час складання договору купівлі-продажу, якщо громадянин внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати заповіт, доручення, заяву чи інший документ, за його дорученням і в його присутності та в присутності посадової особи виконавчого комітету, яка вчиняє нотаріальні дії, заповіт, доручення, заяву чи інший документ може підписати інший громадян. Про причини, з яких громадянин, заінтересований у вчиненні нотаріальної дії, не міг підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Заповіт чи доручення не може підписувати особа, на користь якої їх посвідчено. Відповідно до п.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом МЮ України №18/5 від 18.06.1994 року, в редакції яка діяла на час складання договору купівлі-продажу, нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. Договір купівлі-продажу складений з порушенням п.13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, так як у посвідчувальному написі не зазначена причина особистої неявки [PERSON] до нотаріуса. Вимога про визнання угоди недійсною може мати місце і після смерті громадянина, який був її учасником. Такі вимоги можуть бути заявлені спадкоємцями померлого. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦК України (1963 року) угода, укладена внаслідок зловмисної представника однієї сторони з другою стороною, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації. Відповідно до п.12 Постанови ПВСУ №3 від 28.04.1978 року про судову практику в справах про визнання угод недійсними при вирішенні позові про визнання угоди недійсною на підставі ст.57 ЦК суди повинні мати на увазі, що такі вимоги можуть бути задоволені при доведені фактів зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною. Представник, вчиняючи правочин, не виражає власну волю і має діяти в інтересах особи, яку він представляє. Представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною, якщо діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Тобто можна визнавати недійсним правочин, якщо існувала зловмисна домовленість представника однієї сторони з другою стороною, а не домовленість між самими сторонами. Згідно договору позики [PERSON], взяв на себе зобов'язання про повернення грошей в сумі 6000 доларів США до 18.11.2000 року, а [PERSON] зобов'язалась до цього часу не приймати ніяких дій щодо наданої їй в заставу квартири. Однак скориставшись довірою і зловживаючи цією довірою до збігу часу встановленого за договором позики зробила відчуження належної [PERSON] квартири, уклавши 24.12.1999 року договір купівлі-продажу з донькою [PERSON] При укладені договору купівлі-продажу [PERSON] діяла на підставі довіреності, в якій не вказано щодо грошей отриманих за продаж квартири. [PERSON] не уповноважував [PERSON] розпоряджатися цими грошима, привласнювати їх собі. [PERSON] грошей за продаж квартири не отримував, [PERSON] до сьогоднішнього часу не отримала квартиру, таким чином вимоги передбачені ст.224 ЦК України в редакції 1963 року, не виконані в повному обсязі. При укладенні угоди застави сторони не мали наміру продавати квартиру [PERSON] [PERSON] не мала права продавати квартиру, оскільки [PERSON] не відмовлявся і не відмовляється від своїх зобов'язань перед [PERSON] по поверненню позики і готовий погасити суму боргу, але [PERSON] відмовляється отримувати гроші, мотивуючи це тим, що [PERSON] може вже тільки викупити квартиру у її дочки за більшу суму грошей. Враховуючи, що договір позики укладався на рік, то [PERSON] до цього строку не мала права пред'являти до [PERSON] ніякі вимоги і тим більш продавати квартиру, але вона продала квартиру до фактичного збігу строку на повернення їй боргу [PERSON] [PERSON] вступила в зловмисний зговір з донькою. ЇЇ умисел в тому, що вона спочатку на підставі довіреності діяла як представник [PERSON], а після продажу квартири, з'явилась до суду як представник своєї доньки [PERSON] Що доказує її змову з донькою, так як [PERSON] повинна була представляти інтереси [PERSON], а не своєї доньки. [PERSON] отримала вигоду уклавши договір купівлі-продажу квартири, так як в той час чотирьох кімнатна квартира не коштувала 6000 доларів США. Доводи [PERSON] про відмову у задоволенні позову [PERSON] так як вже є рішення між тими самими сторонами, з тих самих позовних вимог та з тих підстав, суд не може прийняти до уваги, так як після набрання рішенням суду законної сили сторони позбавлені права заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а позовні вимоги [PERSON] заявив з інших підстав, тому він не втрачає процесуальне право звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] недійсним, але з інших правових підстав. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення необхідно відмовити, а позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за участю третьої особи [PERSON] необхідно задовольнити, визнавши договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладений 24.12.1999 року між [PERSON] і [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] зареєстрований в реєстрі під №2093 недійсним.

Outcome: approved