Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якого виступає [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області, Реєстраційної служби Головного управлінню юстиції в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед AT "Банк "Фінанси та кредит" за кредитним договором №15к-342/нл від 21.03.2008р. у розмірі 6 344 286 (шість мільйонів триста сорок чотири тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 97 копійок, у тому числі: 71 999 (сімдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США 76 центів, що еквівалентно 908 485 (дев'ятсот вісім тисяч чотириста вісімдесят п'ять) грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року (за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 41 987 (сорок одна тисяча дев'ятсот вісімдесят сім) дол. США 69 центів, що еквівалентно 529 796 (п'ятсот двадцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 47 коп., за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року (за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 2 077 (дві тисячі сімдесят сім) доларів США 11 центів, що еквівалентно 26 208 (двадцять шість тисяч двісті вісім) грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року (за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума строкової заборгованості по відсоткам; 92 138 (дев'яносто дві тисячі сто тридцять вісім) доларів США 27 центів, що еквівалентно 1 162 591 (один мільйон сто шістдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто одна) грн. 48 коп. (за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 3 717 204 (три мільйони сімсот сімнадцять тисяч двісті чотири) грн. 48 коп. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру під № 37, загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться в будинку під [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: 65074, [ADDRESS]) шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (юридична адреса: м Одеса, вул. Армійська, 18-Б, МФО 328823, код ЄДРПОУ 21017660, р/р 35196010001980 у Філії "Одеське РУ" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит") за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. виселити з квартири № 37, що знаходиться в будинку [ADDRESS], які там зареєстровані та проживають, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. з метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки, а саме: трикімнатної квартири № 37, що знаходиться в будинку [ADDRESS], передати її в управління Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; код СДРПОУ 09807856) до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00грн. та у розмірі 243, 60грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 21 березня 2008року між АТ Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ" АТ Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір №15к-342/нл, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 120 000,00 доларів CШA з оплатою по процентній ставці 15,5% річних, які зобов'язався повернути у строк до 21.03.2023року. Представник позивача зазначає, що у якості забезпечення повернення кредитних коштів, 21.03.2008року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №521/08, за яким [PERSON] зобов'язалась перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором. Також, представник позивача вказує, що у якості забезпечення виконання зобов'язання за цим договором, 21.03.2008року між позивачем та відповідачкою - [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку банку наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру під №37, що знаходиться в будинку під [ADDRESS], загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м. Представник позивача зазначає що у зв'язку з виниклою простроченою заборгованістю по кредиту, позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про повернення кредиту. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2010р., яке набрало законної сили, було стягнуто на користь банку солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 1 228 345, 42рн. На даний час, як зазначає представник позивача, заборгованість по кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам, є простроченою заборгованістю, рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2010р. про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості по кредитному договору в розмірі 1 228 345, 42грн., на сьогодні не виконано. З урахуванням викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" AT "Банк "Фінанси та Кредит" права власності на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру під № 37, загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться в будинку під [ADDRESS], в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань та виселення мешканців квартири. 26.08.2014року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М., Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд визнати недійсним іпотечний договір від 21.03.2008року, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та нею - [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., зареєстрований в реєстрі за №1252, визнати недійсною додаткову угоду від 26.06.2008року до іпотечного договору за реєстровим №1253 від 21.03.2008року, а також визнати договір поруки від 21.03.2008року №521/08, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та нею - [PERSON] таким, що припинив свою дію. В обґрунтування наданого позову [PERSON] посилається на те, що спірна квартира була оформлена на неї - [PERSON], була придбана нею та відповідачем - [PERSON] в період, коли вони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 10 жовтня 1992року, у зв'язку з чим, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачка вказує, що відповідно до ст. 578 ЦК України та ч. 2 ст. 6 Закону України "Про іпотеку", майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності, може бути передано в іпотеку лише за нотаріальною згодою всіх співвласників, однак відповідач - [PERSON] не надавав письмову нотаріальну згоду на передачу спільного майна в іпотеку, а вона - [PERSON] не мала права робити таку заяву від імені чоловіка, у зв'язку з чим, укладала іпотеку від свого імені за відсутності згоди відповідача на її укладення. Також позивачка зазначає, що на момент укладання договору іпотеки, син - [PERSON] був неповнолітнім, а для здійснення будь-яких дій щодо нерухомого майна, право користування на яке має неповнолітня дитина, необхідна попередня згода органів опіки та піклування, однак такої згоди органами опіки та піклування при укладенні договору іпотеки надано не було. Таким чином, позивачка вважає, що при укладенні договору іпотеки були порушені права дитини на користування спірною квартирою, яка була та залишається єдиним місцем проживання їх сім'ї. Крім того, позивачка вказує на те, що порукою вона зобов'язалась перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, відповідно до якого [PERSON] було наданого кредит розмірі 120 000,00 доларів США, зі сплатою 15,5 % відсотків річних. Згідно п. 5.2. поруки, вона може припиняться з підстав передбачених чинним законодавством. Позивачка зазначає, що 26.06.2008 р. відповідачі уклали додаткову угоду № 1, якою змінили п. 4.1. кредитного договору, а саме підвищили розмір річних відсотків з 15,5 % до 16%. Однак, позивачка вказує, що згоди на збільшення процентної ставки вона не надавала, відповідачі не одержали її згоди на продовження договору поруки на нових умовах, які пов'язані зі збільшенням відповідальності поручителя. Таким чином, позивачка зазначає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним іпотечний договір, визнати недійсною додаткову угоду до іпотечного договору, а також визнати договір поруки таким, що припинив свою дію. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2014року було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М., Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення договору поруки, визнання іпотечного договору недійсним. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 20.10.2014року було об'єднано цивільну справу №520/4819/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якого виступає [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області, Реєстраційної служби Головного управлінню юстиції в Одеській області про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки та виселення, та цивільну справу №520/10937/14-ц за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М., Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення договору поруки, визнання іпотечного договору недійсним, ухвалено розглядати їх в одному провадженні, присвоєно об'єднаній справі №520/4819/14-ц. У судовому засіданні 27.04.2015року представник ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" свої позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у задоволенні позову [PERSON] відмовити, з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву. У судовому засіданні 27.04.2015року представник [PERSON] та [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву, позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання 27.04.2015року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" не надав. У судове засідання 27.04.2015року представник третьої особи - Відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначив, що Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради категорично заперечує проти задоволення позову, просив суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей (а.с. 103). У судове засідання 27.04.2015року представник Київського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути дану справу за відсутності представника відділу (а.с. 117). У судове засідання 27.04.2015року представник Реєстраційної служби Головного управлінню юстиції в Одеській області не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без його участі (а.с. 165). У судове засідання 27.04.2015року третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М. не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надіслав на адресу суду лист, в якому просила розглянути дану справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та представника [PERSON] та [PERSON], суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та відмови у задоволенні позову [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл, згідно якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 120 000, 00доларів США з оплатою по процентній ставці 15,5% процентів річних. Для обліку виданих у рахунок невідновлювальної кредитної лінії кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №2203.7.15.32498.01. Відповідно до п. 3.2. договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 21 березня 2023року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобов'язується щомісячно в термін з 26 по останнє число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості відповідно до додатку №1. Відповідно до п.п. 4.1.-4.3. вищезазначеного договору про відкриття кредитної лінії, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 15,5% процентів річних. Нарахування процентів здійснюється за період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Позичальник сплачує проценти щомісяця, в термін з 26 по останнє число (включно) кожного місяця. У вказаний термін позичальник сплачує проценти, нараховані за період користування кредитними ресурсами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа (включно) поточного місяця. Проценти сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів. Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека): трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 41,8кв.м., та порука фізичної особи [PERSON], яка оформлена договором поруки №521/08 від 21.03.2008р. П. 6.1. зазначеного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Згідно п. 7.2. кредитного договору цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір поруки №521/08, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №15к-342/нл від 21.03.2008року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 120 000,00доларів США зі сплатою 15,5% відсотків річних. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено іпотечний договір до кредитного договору №15к-342/нл від 21.03.2008року, відповідно до умов якого, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 41,8кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 30 липня 2002року за реєстр. №8-2650, зареєстрованого в Комунальному підприємстві „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 06 серпня 2002року в реєстровій книзі №449пр, під реєстровим [NUMBER], на стор. №83. Відповідно до п.п. 8.4.3. та 8.4.8. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем або боржником будь-яких основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення сум основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель відповідно до основного зобов'язання заявить іпотекодавцю або боржнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у основному зобов'язанні, а іпотекодавець або боржник не виконає зазначене зобов'язання. У подальшому, 26.06.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року, відповідно до умов якої було збільшено процентну ставку з 15,5% процентів річних на 16% процентів річних. У зв'язку з укладенням вказаної додаткової угоди, 26.06.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено додаткову угоду до іпотечного договору за реєстровим №1253 від 21.03.2008року. Крім того, 08.09.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року Враховуючи невиконання [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2010року, яке набрало законної сили 06.12.2010року, позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" було задоволено, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 228 345,42грн., судовий збір у розмірі 1 700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн. (а.с. 14-16). Однак, у зв'язку з тим, що вказане рішення суду відповідачами не виконувалось, 25.11.2013року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось на адресу [PERSON] та [PERSON] з вимогами за вих. №3672 негайного усунення порушень та виконання зобов'язання щодо сплати заборгованості (а.с. 12-13), які були надіслані на адресу відповідачів та отримані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями кур'єрських накладних (а.с. 10-11). У подальшому, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось на адресу відповідачів з вимогами про добровільне виселення всіх мешканців з трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 41,8кв.м., та зняття з реєстраційного обліку, які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується копіями кур'єрських накладних (а.с. 280-281). Враховуючи невиконання вищезазначеного рішення суду, невиконання надісланих вимог, з урахуванням того, що заборгованість по кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам, є простроченою заборгованістю, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та виселення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником розрахунку суми заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року за період з 21.03.2008р. по 10.04.2014р. (а.с. 7-9), у відповідача - [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 6 344 286 гривень 97 копійок, та складається з: 71 999 доларів США 76 центів, що еквівалентно 908 485 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року (за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 41 987 дол. США 69 центів, що еквівалентно 529 796 грн. 47 коп., за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року (за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 2 077 доларів США 11 центів, що еквівалентно 26 208 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року - сума строкової заборгованості по відсоткам; 92 138 доларів США 27 центів, що еквівалентно 1 162 591 грн. 48 коп. (за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року за 1 дол. США = 12,6179 гривень) - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 3 717 204грн. 48 коп. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам, за період з 10.04.2013року по 10.04.2014року, тобто в межах позовної давності, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), в один рік. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем - [PERSON], в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Разом з тим, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розмір пені (3 717 204грн. 48 коп.) значно перевищує розмір заборгованості по основному боргу кредиту (908 485 грн. 77 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2014року), суд, з власної ініціативи, вважає за необхідне зменшити розмір пені з 3 717 204грн. 48 коп. до суми заборгованості по основному боргу кредиту, тобто до 908 485 грн. 77 коп. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.п. 8.4.3. та 8.4.8. договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем або боржником будь-яких основного зобов'язання, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення сум основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель відповідно до основного зобов'язання заявить іпотекодавцю або боржнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у основному зобов'язанні, а іпотекодавець або боржник не виконає зазначене зобов'язання. Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. На вимогу вказаного закону, судом була витребувана інформація, та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта індексний номер 28411540 від 21 жовтня 2014року, у відповідачки (іпотекодавця) [PERSON] у власності є наступні об'єкти нерухомого майна: квартира [ADDRESS], в місті Одесі, що є предметом іпотеки; ? частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 170-172). Зазначені відомості вказані також у відповіді КП „БТІ" ОМР від 04.11.2014року за №6515-06/894 (а.с. 168). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 09.08.2012року за №1022 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані - [PERSON], 1974року народження, [PERSON], 1971року народження, [PERSON], 1993року народження та [PERSON], 2011року народження (а.с. 147). Судом було перевірено та з'ясовано, що у відповідачки [PERSON] у власності, окрім майна, яке знаходиться у іпотеці, ще є інше нерухоме житлове майно, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 11.3.1. договору іпотеки задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. З урахування викладеного, приймаючи до уваги, що у власності відповідачки [PERSON] є інший об'єкт нерухомого майна, що є житловим майном, з урахуванням положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд вважає за можливе задовольнити вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною першою статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої статті 40 Закону України "Про іпотеку" та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Отже, Законом № 3795-VI від 22.09.2011року були внесені зміни до ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України "Про іпотеку", відповідно до яких обов'язкова письмова вимога іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги повинна направлятися мешканцям лише у випадку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У спірних правовідносинах звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру відбувається в судовому порядку, а тому направлення письмової вимоги про виселення не є обов'язковим. Незважаючи на це, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось на адресу відповідачів з вимогами про добровільне виселення всіх мешканців з трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 41,8кв.м., та зняття з реєстраційного обліку, однак ці вимоги відповідачами були проігноровані. При викладених обставинах позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині виселення з квартири № 37, що знаходиться в будинку [ADDRESS], які там зареєстровані та проживають, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими та також задовольняються судом. Крім того, суд зазначає, що положення частини другої статті 109 ЖК Української РСР, які передбачають, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду, до даних правовідносин не розповсюджуються, оскільки у даному випадку іпотекодавець - [PERSON], окрім майна, яке знаходиться у іпотеці, має інше нерухоме житлове майно. Суд приймає до уваги, що у квартирі, яка є предметом договору іпотеки, зареєстрована малолітня особа - [PERSON], 2011року народження, а відповідно до ч. 3 ст. 17 та ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, зокрема, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Однак, як вже неодноразово зазначалося судом, іпотекодавець - [PERSON], яка є матір'ю малолітнього - [PERSON], 2011року народження, має у власності інше нерухоме житлове майно, окрім спірної квартири, а тому суд вважає, що житлові права малолітнього - [PERSON], 2011року народження, не порушені. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині вимог про вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки, а саме: трикімнатної квартири № 37, що знаходиться в будинку [ADDRESS], шляхом передачі її в управління Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", оскільки це не є позовною вимогою, а за своєю суттю є вимогою щодо забезпечення позову, однак окремої заяви до суду під час розгляду справи про забезпечення позову у такий спосіб, не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в рівних частинах. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач - [PERSON], 2011року народження, є малолітньою дитиною, судовий збір у розмірі 913грн. 50коп. підлягає стягненню з його батьків - [PERSON] та [PERSON]. Позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М., Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення договору поруки, визнання іпотечного договору недійсним, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як вже було зазначено вище, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл, згідно якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 120 000, 00доларів США з оплатою по процентній ставці 15,5% процентів річних. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено іпотечний договір до кредитного договору №15к-342/нл від 21.03.2008року, відповідно до умов якого, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 41,8кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 30 липня 2002року за реєстр. №8-2650, зареєстрованого в Комунальному підприємстві „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 06 серпня 2002року в реєстровій книзі №449пр, під реєстровим [NUMBER], на стор. №83. Згідно положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що квартира, яка є предметом іпотеки, була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON], тобто є спільною сумісною власністю подружжя. З п. 6.2. договору іпотеки вбачається, що [PERSON] заявила, що вищевказана квартира придбана нею у період перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], перебуває у спільній сумісній власності подружжя та передається в іпотеку за згодою її чоловіка - [PERSON] (яка викладена у заяві, що зберігається у справах приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М.). Крім того, в матеріалах справи наявна належним чином завірена копія вказаної заяви, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] цією заявою дає свою згоду на передачу його дружині, [PERSON], в іпотеку ВАТ "Банк "Фінанси та Кедит" кватири №37, розташованої у будинку [ADDRESS], на умовах за її розсудом (а.с. 203). Вказана заява 21.03.2008року посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юхневич М.М., зареєстровано в реєстрі за №1252. Таким чином, посилання [PERSON] на те, що її чоловік [PERSON] не надавав письмову згоду на передачу спільного майна в іпотеку не відповідають дійсності. Також, не приймаються судом до уваги посилання [PERSON] на те, що на момент укладання договору іпотеки, син - [PERSON] був неповнолітнім, а для здійснення будь-яких дій щодо нерухомого майна, право користування на яке має неповнолітня дитина, необхідна попередня згода органів опіки та піклування, однак такої згоди органами опіки та піклування при укладенні договору іпотеки надано не було, оскільки з довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 09.08.2012року за №1022 вбачається, що [PERSON], 1993року народження, у спірній квартирі був зареєстрований з 14.09.2009року, тобто після того, як квартира була передана в іпотеку банку. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що підстави для визнання недійсними правочину відсутні, у зв'язку з чим, у задоволенні вимог [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору від 21.03.2008року, укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON], та визнання недійсною додаткової угоди від 26.06.2008року до іпотечного договору за реєстровим №1253 від 21.03.2008року, слід відмовити. Також, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволення її позову в частині визнання договору поруки від 21.03.2008року №521/08, таким, що припинив свою дію, виходячи з наступного. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.03.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено договір поруки №521/08, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №15к-342/нл від 21.03.2008року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 120 000,00доларів США зі сплатою 15,5% відсотків річних. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 26.06.2008року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії №15к-342/нл від 21.03.2008року, відповідно до умов якої було збільшено процентну ставку з 15,5% процентів річних на 16% процентів річних. Однак, в матеріалах справи відсутні докази укладення відповідної додаткової угоди про збільшення процентної ставки з поручителем - [PERSON], що свідчить про те, що поручителя не було повідомлено про зміни умов основного договору, тобто договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, суд зазначає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Враховуючи викладене, суд зазначає, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, у порушення умов договору поруки, дійсно відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності. Однак, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2010року, яке набрало законної сили 06.12.2010року, позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" було задоволено, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 228 345,42грн., судовий збір у розмірі 1 700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн. (а.с. 14-16). Таким чином, суд зазначає, що вимога про припинення договору поруки задоволенню не підлягає, оскільки звернувшись у 2010році до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, банк фактично реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя - [PERSON], з чим вона - [PERSON] погодилась, оскільки вказане рішення суду сторонами оскаржено не було, набрало законної сили та на сьогоднішній день є чинним. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Юхневич М.М., Відділ опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення договору поруки, визнання іпотечного договору недійсним, слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою у позові, витрати по сплаті судового збору позивачці - не відшкодовуються.

Outcome: partial