Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 9094,98 грн. за кредитним договором № б/н від 17.09.2008 року, посилаючись на те, що [PERSON] отримав в позивача кредит в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Особою, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є дружина померлого - [PERSON], а тому 16.01.2014 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, проте відповідачкою жодних дій не було виконано. Внаслідок порушення графіку сплати коштів на день смерті [PERSON] у нього виникла перед банком заборгованість в розмірі 9094,98 грн., яку банк просить суд стягнути з спадкоємця. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підстверджується матеріалами справи (а.с. 42-44, 48-50). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", назву якого змінено на ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки (а.с. 9-13). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого 26.09.2001 року (а.с.16). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, однак, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті. Отже, із змісту зазначених норм випливає, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Особою, яка постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є дружина померлого - [PERSON], що підтверджуєтьється копіями паспортів [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину; незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 22.12.2013 року була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори та 31.12.2013 року отримано відповідь за вих. № 4948/02-14/2 від 25.12.2013 року, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.19, 20). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого [PERSON] Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачка не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 16.01.2014 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист- претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги до відповідачки, але жодних дій відповідачкою не було вчинено (а.с.21). Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та сторонами інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № б/н від 17.09.2008 року становить - 9094,98 грн., яка складається з: 4476,98 грн. - заборгованість за кредитом; 4618,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.6, 7). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 608, 1054, 1218, 1219, 1268, 1281, 1282, 1296 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved