Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

27 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області про визначення місця проживання дитини. В позовній заяві зазначає, що перебував у шлюбі з [PERSON] , але подружнє життя не склалося, шлюб було розірвано рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області 05.11.2018 року. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] .Позивач проживає окремо від відповідачки, разом зі своєю донькою. До теперішнього часу він з відповідачкою не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Зараз дитина мешкає разом з ним, він її виховує самостійно. На цей час донька досягла десяти років та може приймати участь щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Він не погоджується, щоб їхня донька проживала із відповідачкою, наполягає на визначенні місця проживання [PERSON] разом із ним. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме із ним, а не з її матір`ю. Він на цей час самостійно працює на себе, його робочий день триває з 9-00 до 15-00, тому має час відводити дитину до школи, займатися із нею вечорами навчанням, гуляти та іншим чином піклуватися про неї. Має у власності два житлових будинки в с.Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області, чотири земельні ділянки сільськогосподарського призначення, отримує орендну плату. Крім того, має стабільний самостійний не малий дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. В той час як відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання доньки, не сплачує добровільно аліменти на її утримання, немає власного житла, мешкає у будинку разом з дядьком в с.Ольгопіль Чечельницького району Вінницької області. Дитина постійно скаржиться на матір, не хоче бачити та чути її. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити в повному обсязі та пояснив, що з самого дитинства постійно піклується про дочку, допомагає матеріально: купує одяг, відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником, забезпечує всіма необхідними засобами для навчання, що підтверджується довідкою-характеристикою спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури №28 від 06.02.2019 р., у позаурочний час відвідує шкільний гурток «Оздоровча гімнастика». Дочка спокійна, врівноважена, сумлінна та добросовісна. Успішність дитини підтверджується табелем навчальних досягнень V-ХІІ класів за 2018/2019 навчальний рік. Проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 16 вересня 2019 року. Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Соломянської районної державної адміністрації у місті Києві державної адміністрації від 19 вересня 2019 року для дочки створені належні умови проживання і вона бажає проживати із ним. Розпорядженням Чечельницької РДА від 19.07.2018 року визначено постійне проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із ним. На протязі всього часу з дня припинення шлюбних відносин з відповідачкою, донька [PERSON] постійно вказує на своє бажання жити разом із ним, таким чином, проживання доньки разом із ним відповідає її інтересам. Вважає, що перебування доньки в сім`ї відповідачки негативно впливає на її виховання та здоров`я, а він може дати дитині освіту і добробут. За таких умов доньці буде краще із ним. Відповідачка не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не визнали позовні вимоги та пояснили суду, що позивач нічим не підтвердив, що може утримувати дитину і має належний дохід, а лише надав довідку СТОВ АФ "Ольгопіль", що отримав орендну плату в сумі 18 480 грн. за 2019 рік. Представник третьої особи служби у справах дітей Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області Воліковська Н.В. не заперечує проти задоволення позову, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини біля батька-позивача. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає сім`ю [PERSON] давно, так як довгий час була їхньою сусідкою і є хрещеною неповнолітньої [PERSON] . [PERSON] завжди на заробітках в м. Києві, забезпечував родину всім необхідним, а [PERSON] доглядала дитину. [PERSON] ніколи не гралася з дітьми, оскільки мама їй не дозволяла. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою сім`ї [PERSON] , [PERSON] завжди був на заробітках, забезпечував родину. [PERSON] коли жила з матір`ю, то ні з ким не спілкувалась, завжди, що її запитаєш мовчить, а зараз на запитання як там в школі відповідає. Свідок [PERSON] пояснив суду, що являється дядьком відповідачки [PERSON] , нічого поганого не може сказати про її родину, дитина завжди була доглянута, чисто одіта. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] висловила своє бажання жити з батьком, пояснивши, що в неї є все необхідне для проживання, а також тато її воде на гуртки, забирає зі школи, водить її в дельфінарій. Психолог Чечельницького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] пояснила, що вона працювала із [PERSON] за заявою матері [PERSON] ,у якої виник конфлікт з дитиною,вона більшого хотіла від дитини,щоб та краще навчалась, також дитина хотіла спілкування з батьком, який на той час був на заробітках, під час контакту з дитиною в присутності батька було видно що дитина прив`язана до батька. Згідно її рекомендацій потрібно надавати психологічну підтримку дитині, аби запобігти виникненню негативної поведінки, в зв`язку із змінами сімейних стосунків. Вислухавши пояснення сторін, свідків, думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого виконкомом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]. та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 1997 року, за актовим записом №15. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконкомом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області виданого 19 червня 2008 року [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 11, батьками її записані : [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Чечельницького районного суду Вінницької області по справі №151/702/19 від 05.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. По справі №151/702/18 видано виконавчий лист Чечельницького районного суду Вінницької області від 05.11.2018 року. Відповідно до довідки виданої Ольгопільською сільською ради Чечельницького району Вінницької області від 01.08.2018 року за № 1364 гр. [PERSON] про те, що він зареєстрований в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї : дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Фактично станом на 01.08.2018 року [PERSON] з дочкою [PERSON] тимчасово проживають в м. Києві. [PERSON] навчається в Польщі. [PERSON] проживає в [ADDRESS] дядька [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] має право власності на два житлові будинки: загальною площею 147,1 кв.м та загальною площею 38.8 кв.м. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить чотири земельні ділянки кадастровий номер 0525084400:02:000:0021, кадастровий номер 0525084400:04:000:0005; кадастровий номер 0525084400:04:000:0143, кадастровий номер 0525084400:02:000:1091. Відповідно до довідки виданої СТОВ "АФ "Ольгопіль" від 12.09.2019 року за № 696 [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 4,4682 га., яка надана в оренду СТОВ "АФ "Ольгопіль". За 2019 рік видано орендної плати за земельний пай на суму 18480 грн. Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується копією розпорядження щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини , виданого Чечельницькою районною державною адміністрацією Вінницької області від 19.07.2018 року. З копії акту обстеження умов проживання від 19 вересня 2019 року, складених службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що для дитини створені належні умови проживання. Відповідно до характеристики виданої Ольгопільською сільською радою Чечельницького району Вінницької області від 14.01.2019 року за № 97 позивач за час проживання на території Ольгопільської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, в складних та конфліктних ситуаціях веде себе розсудливо, не являється депутатом сільської та районної ради, до адміністративної відповідальності по лінії сільської ради не притягувався, компрометуючим матеріалом на нього сільська рада не володіє, на даний час фактично проживає в м. Києві. Згідно висновку про стан здоров`я та розумовий розвиток дитини виданої Комунальним некомерційним підприємством "Чечельницької центральної районної лікарні" Чечельницького району Вінницької області від 13.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , остаточний висновок : фізичний розвиток середній, потребує медико-соціальної корекції. З копії рішення Чечельницького районного суду Чечельницького району Вінницької області від 05 листопада 2018 року, вбачається, що позов [PERSON] задоволено, шлюб розірвано та стягуються аліменти з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 ч.4 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечить інтересам дитини, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідачки в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved