Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], заінтересована особа ПП "Автоекспертсервіс", про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів недійсними. Зазначила, що з 14 лютого 1999 року по 11.03.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Згідно рішення Ладижинського міського суду від 11.03.2013 року по цивільній справі №211/1233/12 шлюб між ними розірваний. В них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають з нею. За час спільного проживання ними були придбані транспортні засоби, які зняті з обліку без погодження з нею для реалізації на користь [PERSON], а саме: 1. Автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний номерний знак [NUMBER], 26.07.2011 року знятий з обліку; 2. Автомобіль ЗИЛ 431410, державний номерний знак [NUMBER], 02.08.2011 року знятий з обліку; 3. Автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року виготовлення, державний номерний знак [NUMBER], 02.08.2011 року знятий з обліку; 4. Причіп бортовий ГКБ-8328, державний номерний знак [NUMBER], знятий з обліку 02.08.2011 року; 5. Автомобіль MERSEDRS-BENS S600, державний номерний знак [NUMBER], знятий з обліку 19.07.2011 року. Дані автомобілі [PERSON] продав [PERSON] відповідно довідок -рахунків: - від 19.10.2011 року серії КІМ №950292 на автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року виготовлення, жовтого кольору, державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], вартістю 7900 грн.; - від19.10.2011 року серії КІМ №950293 на причіп бортовий ГКБ-8328, державний номерний знак [NUMBER], 1991 року виготовлення, шасі [NUMBER], зеленого кольору,вартістю 11000 грн.; - від 19.10.2011 року серії КІМ №950291 на вантажний автомобіль ЗИЛ 431410, державний номерний знак [NUMBER], 1992 року виготовлення, шасі [NUMBER], зеленого кольору, вартістю 16900 грн.; - від 26.07.2011 року, серії КІМ №648360 на автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 192700 грн.; - від 26.07.2011 року, серії КІМ №648364 на автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний номерний знак [NUMBER], 1998 року виготовлення, жовтого кольору, вартістю 48000 грн. Всього транспортних засобів було придбано на суму 276500 грн. Позивач [PERSON] просила визнати недійсними та скасувати дані довідки-рахунки. В червні та вересні 2013 року [PERSON] подала до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог. В яких просила вказані транспортні засоби спільним майном подружжя та визнати недійсними договори купівлі-продажу цих транспортних засобів. Зазначила, що ними було придбане інше майно, яке відповідач без її згоди вивіз, на суму 60000 грн., а саме: диван вартістю 3000 грн.; плазменний телевізор вартістю 10000 грн.; консоль під телевізор вартістю 2000 грн.; меблеву стінку вартістю 12000 грн.; музичний центр вартістю 3000 грн., тренажер вартістю 4000 грн.; диван шкіряний вартістю 8000 грн.; софу вартістю 1000 грн.; набір мармуровий з стола та 4 стільців вартістю 4000 грн.; килим вартістю 5000 грн.; стільці в кількості 6 штук вартістю по 1000 грн. на суму 6000 грн.; набір плетеної меблі з лози вартістю 2000 грн. Вказала, що її частка в спільному майні складає суму 168250 грн. (138250 грн. +30000 грн.). Просила також поділити спільне майно подружжя. Виділити їй автомобіль автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 192700 грн. Відповідачу [PERSON] виділити решту транспортних засобів, інше майно та стягнути з неї на користь [PERSON] різницю у вартості майна в сумі 24450 грн. шляхом передачі у його власність належної їй на праві власності земельної ділянки з гаражем по вулиці Піонерська, в м. Ладижин Вінницької області. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, по наведених в позовних заявах підставах, та відмовилися від стягнення з неї на користь [PERSON] компенсації за частку виділеного їй майна за рахунок належних їй земельних ділянок. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив суду, що діяв в інтересах сім'ї, придбавав транспортні засоби за рахунок позичених грошей, які потім повертав, іншим майном вони поділилися добровільно. Не заперечує, що продав транспортні засоби [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснила, що купила дані транспортні засоби за позичені гроші, які досі повертає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Суд, вислухавши сторони по справі, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід частково задовольнити. Відповідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ч. 2 даної статті при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 1999 року зареєстрували шлюб. В них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.03.2013 року шлюб було розірвано. Згідно рішення сторони в серпні 2012 року припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] не визнає, що транспортні засоби були придбані ним під час шлюбу за кошти сім'ї. Для цього він позичав гроші, які згодом повертав. Свідок [PERSON] показав в судовому засіданні, що у березні 2009 року позичив [PERSON] 12 тисяч доларів США, які той віддав у липні 2011 року. Свідок [PERSON] показав в судовому засіданні, що у грудні 2010 року позичив [PERSON] 10000 доларів США, які він віддав у липні 2011 року. Свідок [PERSON] показав в судовому засіданні, що у березні 2009 року позичив [PERSON] 12000 доларів США, а в липні 2011 року гроші йому було повернуто. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що названим свідкам він віддавав грошові кошти, які належали особисто йому. Тому суд приходить до висновку про те, що транспортні засоби були об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбані у період шлюбу, що стверджується обставинам справи. Доказів про те, що [PERSON] придбав їх за власні кошти, що не належали сім'ї, ним суду не надано. Транспортні засоби придбані відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачкою були майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя в рівних частках. Також в період перебування у шлюбі [PERSON] їх продав відповідачу [PERSON]. Чого він не заперечує. Дана обставина підтверджується наступними довідками рахунками: - від 19.10.2011 року серії КІМ №950292 на автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року виготовлення, жовтого кольору, державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], вартістю 7900 грн.; - від19.10.2011 року серії КІМ №950293 на причіп бортовий ГКБ-8328, державний номерний знак [NUMBER], 1991 року виготовлення, шасі [NUMBER], зеленого кольору,вартістю 11000 грн.; - від 19.10.2011 року серії КІМ №950291 на вантажний автомобіль ЗИЛ 431410, державний номерний знак [NUMBER], 1992 року виготовлення, шасі [NUMBER], зеленого кольору, вартістю 16900 грн.; - від 26.07.2011 року, серії КІМ №648360 на автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 192700 грн.; - від 26.07.2011 року серії КІМ №648364 на автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний номерний знак [NUMBER], 1998 року виготовлення, жовтого кольору, вартістю 48000 грн. Також відповідач [PERSON] підтвердила, що купила у [PERSON] названі транспортні засоби. Суд вважає,що дані транспортні засоби до реєстрації їх за [PERSON] були спільним майном подружжя [PERSON] і [PERSON]. Позов [PERSON] про поділ транспортних засобів шляхом виділення їй автомобіля MERSEDRS-BENS S600, 2002 року виготовлення, сірого кольору, вартістю 192700 грн., не може бути задоволений з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Такої згоди на відчуження транспортних засобів позивач [PERSON] не давала і цю обставину не заперечує відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON], як співвласник майна мав право розпорядитися без згоди дружини часткою належного йому майна. Позивач [PERSON] має право звернутися до суду з позовом про визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними або про перевід на неї прав покупця. [PERSON] не знала, що [PERSON] розпорядився їхнім спільним майном подружжя, дізналася про це після того як він продав транспортні засоби. [PERSON] знав про відсутність згоди дружини. Про що він і не заперечує, стверджуючи що діяв в інтересах сім'ї. Відповідач [PERSON] набула право власності на зазначені транспортні засоби на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідач [PERSON] як добросовісний набувач майна не бажає втрачати придбані транспортні засоби, оскільки їх купила за кошти, які позичила. Позовні вимоги позивачки в частині поділу транспортних засобів спрямовані на розпорядження як своєю часткою майна так і часткою майна відповідача [PERSON] і не можуть бути задоволені. Позовні вимоги щодо поділу меблів, предметів домашнього вжитку підлягають задоволенню. Заперечення відповідача [PERSON] що інше майно належить йому, тому що подароване його батьками йому та його дружині спростовується його ж пояснення про дарування майна подружжю, а не виключно йому. Відповідач [PERSON] стверджує, що, вказані в позовній заяві, меблі і предмети домашнього вжитку вони з [PERSON] поділили. У виділених йому двох кімнатах знаходяться меблі, які позивачка хоче ділити. Ствердження відповідача [PERSON] не спростовує доводи [PERSON] про те, що вказані меблі та предмети є майном що належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках. Отже, підлягають поділу в натурі в рівних частках. Відповідач [PERSON] зустрічного позову про поділ майна не подавав до суду та не оспорив вартість меблів та предметів, які позивачка бажає ділити, тому суд при поділі іншого майна виходить із цін вказаних позивачкою. З метою справедливого поділу суд вважає необхідним інше майно розділити в натурі.

Outcome: partial