Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 31 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Експрес-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 275473/58/к3, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 15 000 грн. 00 коп., на строк 36 місяців, з 31 серпня 2017 року по 31 серпня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 28 процентів річних, у разі прострочення сплати кредиту становить 45 процентів річних. Згідно Кредитного договору [PERSON] зобов`язалась використати кредит на цілі, визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені договором, проте, взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 25 листопада 2019 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 6 314 грн.62 коп., з яких: сума основної заборгованості по кредиту - 4 166 грн. 58 коп.; сума простроченої заборгованості по кредиту - 1 251 грн.66 коп.; сума поточної заборгованості по нарахованим відсоткам - 85 грн. 38 коп.; сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 582 грн. 30 коп.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 75 грн. 36 коп.; сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 42 грн. 45 коп.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 10 грн. 89 коп., яку позивач і просить стягнути з [PERSON] на свою користь, а також судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп., які були сплачені останнім при поданні позову до суду. Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, суд звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 11 березня 2020 року до суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.27-28).Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця реєстрації повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.32). Крім того відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.29). Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Судом встановлено, що, згідно Кредитного договору № 275473/58/к3 від 31 серпня 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Експрес-Банк" та [PERSON] , кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки визначені договором. Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Кредитного договору кредит надається в сумі 15 000 грн. 00 коп., на строк 36 місяців, з 31 серпня 2017 року по 31 серпня 2020 року. Дата повернення кредиту - не пізніше 31 серпня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 45 процентів річних (а.с.4-5). Відповідачкою кошти були отриманні, про що свідчать меморіальні ордери № 77761 від 31 серпня 2017 року на суму в розмірі 1 125 грн. 00 коп. та № 77760 від 31 серпня 2017 року на суму в розмірі 13 875 грн. 00 коп. (а.с.6). Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Кредитним договором вбачається, що станом на 25 листопада 2019 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 6314 грн.62 коп., з яких: сума основної заборгованості по кредиту - 4 166 грн. 58 коп.; сума простроченої заборгованості по кредиту - 1 251 грн. 66 коп.; сума поточної заборгованості по нарахованим відсоткам - 185 грн. 38 коп.; сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 582 грн. 30 коп.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 75 грн. 36 коп.; сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 42 грн. 45 коп.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 10 грн. 89 коп. (а.с.7-10). У зв`язку з реорганізацією Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" шляхом приєднання до ПАТ АКБ "Індустріалбанк", правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" ,згідно з нормами ст.104-107 ЦК України та нормами ст.1,3 Закону України "Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків", є ПАТ АКБ "Індустріалбанк" . Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved