Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

26.12.2016 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 14.10.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку: загальною площею 6,0985 га, розташованої на території Гранітненської сільської ради Тельманівського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту серія ЯЖ № 293896. Позивач вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки, т.я. на час смерті батька проживала разом з ним, користується спадковим майном, від спадщини не відмовлялася. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, у зв"язку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку. Крім позивача спадкоємцями після смерті [PERSON] [PERSON] є його внук [PERSON], який відмовився від спадщини на користь позивача. Тому позивач просила суд визнати за нею право власноті на земельну ділянку, яка залишилась після смерті батька . Позивач надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач надав заяву про розгяд справи без його участі, позов визнає. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області від 20.05.2015 року було тимчасово змінено межі Волноваського та Тельманівського районів, збільшено територію району із них :11693,4 гектара земель Гранітненської сільської ради ( в тому числі території села Гранітне) віднесено до Волноваського району. Згідно Закону України від 20.09.2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли", який набув чинності 18.10.2016 року, було внесено відповідні зміни до ст.1277 ЦК України, а саме визначено, що спадщина яка вважається відумерлою, успадковується органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно- за його місцезнаходженням. За життя [PERSON] мав земельну ділянку площею 6,0985 га, розташованої на території Гранітненської сільської ради Тельманівського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва , яка належала йому на праві власності згідно Державного акту серія ЯЖ № 293896.(а.с.12). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 807200 виданого 17.10.2014 року виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [PERSON] помер 14.10.2014 року.(а.с.9). Згідно свідотцтва про народження серія 11-ЦЖ № 134447 виданого Макоривським районним бюро РАГС Костромської області батьком [PERSON] є [PERSON].(а.с.8). Із свідотцтва про укладення шлюбу серія 1V-НО № 308437 виданого Новоселківською с/радою Тельманівського району Донецької області вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Гигорієм Васильовитчем та взяла прізвище чоловіка " Ткаченко".(а.с.11). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку: загальною площею 6,0985 га, розташованої на території Гранітненської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту серія ЯЖ № 293896. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved