Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16 січня 2007 року в сумі 5 975,24 доларів США, а саме : заборгованість за кредитом - 1 600 доларів США, заборгованість за відсотками - 3 781,11 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 250,00 доларів США, штраф (фіксована частина) - 62,58 доларів США, штраф (процентна складова) - 281,56 доларів США.; також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Посилається на те, що відповідно до укладеного 16 січня 2007 року договору відповідач отримала кредит у розмірі 2 100,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 19,20 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач здійснив видачу кредитних коштів. Відповідач зобов"язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнала в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Однак зазначила, що на даний час не має можливості сплатити борг повністю, тому просить розстрочити його сплату по 1500 гривень щомісячно. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. З правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в Постанові Пленуму Суду № 5 від 30.03.2012, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. В силу ч. 4 ст. 174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до копії Статут ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк", яке створене відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року, є правонаступником прав та обов"язків комерційного банку „Приватбанк". Рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" було змінене на Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПРИВАТБАНК" із переходом до нього всіх прав та обов"язків попередника. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідач подала до суду клопотання про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на революційні події в країні та військовий стан українського суспільства, що негативно позначилося на її роботі (працює неофіційно перукарем), різке зниження прибутків та перебування на її утриманні неповнолітнього сина. Однак будь-яких доказів свого незадовільного матеріального та майнового стану не надала. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розстрочення виконання рішення суду. Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved