Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини її доходу та вирішити питання щодо подальшого влаштування дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що відповідачка не приділяє належної уваги по вихованню сина, матеріально його не утримує, за місцем мешкання характеризується негативно, життям та здоров`ям дитини піклується тітка, сестра відповідачки, відповідач не виконує покладені на неї батьківські обов'язки. Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачки, про що було винесено відповідний висновок. У судовому засіданні прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Плющакова Л.М. та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. При винесенні рішення просять врахувати неодноразове притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за невиконання матір`ю обов'язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона не займається вихованням сина, матеріально його не утримує, оскільки вона до дитини байдужа, задоволена тим фактом, що сином опікується її сестра, зазначила, що у подальшому також не бажає виховувати та утримувати сина. Вислухавши пояснення сторін, їхніх представників, спеціаліста - лікаря КЗ "ПНД м. Кривого Рогу", проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] є матір`ю - одиночкою малолітнього [PERSON], [INFO], відомості щодо батька внесені на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 8,35). З Висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради від 21 серпня 2014 року (а.с. 3) вбачається, що виконком Жовтневої районної у місті ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування висновку зазначено, що мати дитину матеріально не забезпечує, не надає належного догляду, медичного лікування, вживає спиртні напої, за місцем проживання характеризується з негативної сторони. Судом досліджена довідка за підписом головного лікаря ОКЗ "Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг" (а.с. 40), з якої вбачається, що відповідач [PERSON], спостерігається лікарем - психіатром з 2005 року з приводу шизофренії, параноїчної форми, під наглядом лікаря - нарколога не знаходиться, за медичною допомогою не зверталась. У зв'язку з даними обставини у судовому засіданні за клопотання прокурора допитаний лікар - психіатр КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" Бабенко Н.Л. в якості спеціаліста, яка пояснила, що дійсно з 2005 року [PERSON] перебуває під наглядом лікаря - психіатра, з 2005 року по 2014 рік її стан перебував у стадії стійкої ремісії, на даний час захворювання загострилось, проте це не є наслідком невиконання відповідачкою батьківських обов'язків. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, в Жовтневому центрі зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує. Матеріалами справи підтверджено, що на протязі двох років малолітній [PERSON], 2010 року народження мешкає з тіткою [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка повністю ним опікується, що підтверджується характеристиками з НДЗ №272 (а.с. 22,23) актом про проживання (ас. 20). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] двічі притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 284 та ч.2 ст. 284 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Оцінивши усі надані та досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знаходить своє підтвердження обставина, що відповідач [PERSON] може бути позбавлена батьківських прав, оскільки свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує харчування, лікування, не спілкується з сином, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Суд встановив, що у судовому засіданні не надано доказів, що відповідач піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя. Суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання відповідачем дитини. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і приходить до висновку, що у судовому засіданні надано безсумнівні докази, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Дослідивши усі наявні докази, а також висновок органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради, суд вважає його обґрунтованим та погоджується з ним. Статтею 166 Сімейного кодексу України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За ст. 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей - під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Згідно Закону України " Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей" було ратифіковано Європейську конвенцію про здійснення прав дітей, вчинену 25 січня 1996 року у м. Страсбурзі та підписану від імені України 7 травня 1999 року, із такою заявою до статті 1: "Відповідно до пункту 4 статті 1 Конвенції Україна заявляє, що дія цієї Конвенції поширюється на розгляд судами справ, що стосуються: усиновлення дитини; встановлення опіки, піклування над дитиною; визначення місця проживання дитини; позбавлення або оспорювання батьківських прав; інших питань про відносини між батьками та дитиною; будь-яких інших питань, що стосуються дитини особисто, а також питань її сім'ї (у тому числі її виховання, поновлення батьківських прав, управління її майном)". Виходячи з наведеного, суд уважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та вжиття необхідних заходів щодо подальшого влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], допустити до негайного виконання.

Outcome: approved