Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві посилається на те, що вона народилася [INFO] та відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має право на призначення пенсії за віком. Але при звернені до Управління Пенсійного фонду України в Веселинівському районі Миколаївської області, їй було вказано на те, що в довідкі об'єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Веселинівського району № 231/03-02 від 25.04.2014 року про облік праці та нарахування заробітної плати в колгоспі ім. Каліна с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області за 1978-1991 роки, замість вірного ПІБ вказано «[PERSON]», "[PERSON]" - по-батькові не розшифровано (рос. мовою), та рекомендовано звернутися до суду. Заявник просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі та з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України у Веселинівському районі Миколаївської області Каравель Г.О. в судовому засіданні проти заяви не заперечував. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 256 в редакції від 18.03.2004 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, архівних довідок, іншого документа про трудовий стаж. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], допитавши свідків - [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявницю знають, крім того працювали разом в колгоспі, її дівоче прізвище було "[PERSON]", а після одруження змінила прізвище на "[PERSON]", однак після смерті її першого чоловіка, заявниця знов вийшла заміж та змінила прізвище на "[PERSON]", дослідивши матеріали справи, а саме: 1. довідку об'єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Веселинівського району № 231/03-02 від 25.04.2014 року про заробітну плату та кількість вироблених вихододнів в колгоспі ім. Калініна с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області за 1978-1981, 1982-1991 роки видану на ім`я «[PERSON]», "[PERSON]" (рос. мовою); 2. трудову книжку колгоспника серії [NUMBER], видану 20 березня 1981 року колгоспом ім. Калініна с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області на ім'я «[PERSON]» (рос. мовою); 3. свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого Широколанівськю сільською радою Веселинівського району Миколаївської області на ім`я [PERSON] (рос. мовою); 4. свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого Широколанівською сільською радою Миколаївської області; 5. свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданого 22 травня 2012 року Широколанівськю сільською радою Веселинівського району Миколаївської області на [PERSON]; 6. паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області 27 серпня 2008 року на ім'я [PERSON] та інші матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а факт належності правовстановлюючого документу, встановленим. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд

Outcome: approved