Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON], третьої особи,про позбавлення відповідача батьківських прав, відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син. У 2010 році вони розірвали шлюб та за рішенням суду син залишився проживати з нею. З 2012 року вона проживає з [PERSON] з яким в них народилася дочка та в 2014 році було зареєстровано шлюб. Рішенням суду від 18.05.2015 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина. З часу розірвання шлюбу, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та не надає коштів на його утримання. Син не знає відповідача як батька, вихованням дитини займається її чоловік, який має намір усиновити його.А тому вважає позовні вимоги підставними. Ухвалою судді від 18.12.2018 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 18.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що з того часу як шлюб між нею та відповідачем було розірвано, відповідач жодного разу не відвідав сина, не цікавився ним, не надавав коштів на його утримання ні в добровільному порядку, ні за рішенням Верховинського районного суду про стягнення аліментів. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки знаходиться у важких матеріальних умовах, а тому немає можливості забезпечувати дитину матеріально. Представник третьої особи - служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації Маротчак М.Ю. в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечила. Пояснила, що дане питання розглядалося на засіданні комісії органу опіки та піклування, де було встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться нею взагалі. Крім того, він не заперечив проти позбавлення батьківських прав. А тому, органом опіки було винесено висновок від 25.09.2018 №13 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач та інші учасники посилаються, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз'яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції (а.с.6), батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно з рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2010 (а.с.11) шлюб між сторонами було розірвано, сина - [PERSON], [INFO] залишено на проживання при матері. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2014 виданим відділом Відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, позивачу після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с. 8). В судовому засіданні безспірно встановлено, що починаючи з 2010 року неповнолітній [PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14,15) та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач з дитиною не проживає. Рішенням Верховинського районного суду від 18.05.2015 (а.с. 12) стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Із характеристики учня 6 класу Верховинської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] (а.с.13) вбачається, що вихованням [PERSON] займається виключно мати та вітчим. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування від 25.09.2018 за №13 (а.с.9) вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться фізичним та духовним розвитком сина. При цьому батько не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.10). А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач [PERSON] з 2010 року ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітнього [PERSON], не цікавився дитиною, не проявляв інтересу до стану здоров'я, не цікавився його фізичним, моральним і духовним розвитком, в судовому засіданні визнав позов та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], а тому позовні вимог слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги, слід вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved