Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою: - визнати за позивачем у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 2,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Стара Прилука, Вінницького р-ну, Вінницької обл., яка перебуває в колективній власності КСП "Батьківщина" і згідно сертифіката серії ВН №0205364 належала [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Стара Прилука, Вінницького р-ну, Вінницької обл., яка перебуває в колективній власності КСП "Батьківщина". Позивач, будучи спадкоємцем першої черги, спадщину прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, однак нотаріусом було відмовлено у вчинені відповідної нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній. Позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 02.04.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, від нотаріальної контори було витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представником, було подано до суду заяву зі змісту якої вбачається про визнання позовної вимоги. Також представник просив розглянути справу за його відсутності. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній ще у позовній заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Надалі позивачем було змінено прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] (а.с. 4 з обох сторін). Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205364 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Стара Прилука, Вінницького р-ну, Вінницької обл., яка перебуває в колективній власності КСП "Батьківщина" (а.с. 5). З матеріалів спадкової справи №158/2007 вбачається, що [PERSON] крім позивача мала ще двох спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, а саме внучку [PERSON] та дочку [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 13.06.2002 згідно якого вона заповіла усе майно внучці [PERSON] , яка у свою чергу подала до Липовецької державної нотаріальної контори заяву від 04.01.2008, у якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 26.11.2007 у справі №2-1098/2007 визначено [PERSON] додатковий двохмісячний строк після набрання рішення суду законної сили для прийняття спадщини. Проте, постановою Вінницького апеляційного суду від 05.11.2020 вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано та постановлене нове рішення, згідно якого [PERSON] відмовлено у визначені додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також, рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.12.2020 у справі №136/434/20 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON] сертифікату на право не земельну частку (пай) серії ВН №0205364 та визнання за позивачем права на таку земельну частку (пай), а постановою Вінницького апеляційного суду від 04.03.2021 зазначене рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Крім того, згідно заяви до Липовецької державної нотаріальної контори від 25.10.2007 вбачається, що [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] , спадкоємцем першої черги являється позивач, однак бажаючи прийняти спадщину, шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, їй було відмовлено у вчинені відповідної нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, а позивач залишилася позбавленою можливості реалізувати свої спадкові права. Разом з тим, відповідачем, через представника, було подано до суду заяву від 27.04.2021 зі змісту якої вбачається визнання позовної вимоги. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач, після смерті своєї матері, бажаючи прийняти її спадщину, подала відповідну заяву до нотаріуса, однак їй було усно відмовлено у вчинені відповідної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд вважає доведеними обставини щодо прийняття позивачем спадщини після смерті матері [PERSON] , відтак позивач успадкувала право на земельну частку (пай) розміром 2,99 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Стара Прилука, Вінницького р-ну, Вінницької обл., утім позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки на земельну частку (пай) втрачено сертифікат. Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Також, судом було встановлено, що представником відповідача було подано до суду заяву від 27.04.2021 зі змісту якої вбачається визнання позовної вимоги. Суд зауважує, що відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У постанові Пленуму ВСУ за №14 від 18.12.2009 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, а також приймаючи визнання позову відповідачем, і що визнання за позивачем у порядку спадкування за законом, після смерті матері, права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ВН №0205364 не буде порушувати прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved