Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.07.2011 року на пр.. Лісовому у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ДЕУ Сенс дн [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], власником якого є [PERSON], та автомобілем ДЕУ Ланос дн [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва кримінальну справу відносно відповідача закрито, відповідача звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію". В результаті ДТП позивачці [PERSON] завдано матеріальної шкоди. Так, в результаті ДТП був пошкоджений її автомобіль ДЕУ Сенс і матеріальний збиток склав 28725, 06 грн. Крім того, позивачкою витрачено кошти на послуги спеціаліста при огляді автомобіля, що проводився для визначення вартості робіт по відновленню автомобіля, в розмірі 410, 00 грн., а також сплачено кошти на транспортування автомобіля у розмірі 785, 00 грн. Позивачу [PERSON] діями відповідача завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5.000 грн., що виражається в тому, що він під час ДТП отримав ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв"язку з чим у нього виникли психотравмуючі фактори, що стали джерелом негативних емоцій та переживань, він втратив нормальні життєві зв"язки через неможливість продовження активного громадського життя. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоди, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять суд стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 29920, 06 грн., а з відповідача на користь позивача [PERSON] - моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що його цивільно-правова відповідальність була на той час застрахована у Страховій компанії "Українська екологічна страхова компанія", а тому підстав для стягнення з нього шкоди немає. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Представник третьої особи - Страхової компанії - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2011 року на пр. Лісовому у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ДЕУ Сенс дн [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], власником якого є [PERSON], та автомобілем ДЕУ Ланос дн [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2011 року кримінальну справу відносно відповідача закрито, відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію". Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цієї особою. Як вбачається з письмових матеріалів справи, вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху. Даний факт винності [PERSON] у скоєній ДТП знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та був підтверджений письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені вимоги Правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною. В результаті ДТП автомобіль ДЕУ Сенс, що належить позивачці, отримав механічні пошкодження, а позивачці було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 28725, 06 грн., що підтверджується Звітом № 1316 від 01.09.2011 року. На даний час розмір шкоди залишається невідшкодованим. Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовується в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як встановлено при розгляді справи, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія", що підтверджується Полісом страхування. Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). При настанні страхового випадку, відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. В своїх позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] просять стягнути завдану позивачці матеріальну шкоду саме з [PERSON], як особи, яка завдала шкоду. Але ж при розгляді справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована, сума завданих збитків не перевищує встановлений Договором ліміт, а тому підстав для стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного та вимог діючого законодавства суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди повинно бути відмовлено. Але при цьому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню франшиза, передбачена Договором, у розмірі 510, 00 грн. Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат на експертизу та транспортування автомобіля, то слід зазначити наступне. Згідно із вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що Страховою компанією, відповідно до вимог діючого законодавства, кошти за проведення експертизи та транспортування автомобіля не відшкодовуються, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в цій частині і стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати по сплаті експертизи у розмірі 410, 00 грн. та витрати на транспортування автомобіля у розмірі 785, 00 грн., оскільки дані вимоги повністю відповідають вимогами діючого законодавства. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено судом, внаслідок вищевказаної ДТП позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5.000 грн., що виражається в тому, що він під час ДТП отримав ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв"язку з чим у нього виникли психотравмуючі фактори, що стали джерелом негативних емоцій та переживань, він втратив нормальні життєві зв"язки через неможливість продовження активного громадського життя. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, є таким, що відповідає тим моральним стражданням, яких він зазнав, а тому моральна шкода у розмірі 5000, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial