Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

01.09.2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на нежитлові будівлі, а саме, - адміністративну будівлю загальною площею 116 кв.м, склад загальною площею 532,2кв.м., сарай літ."В", погріб літ."Г", дворові споруди №1-4, - що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він, приблизно у 2001-2002 роках викупив майнові паї у тридцяти трьох членів діючого на той момент СВК "Агрофрма "Буджак", які мали ці паї у тютюнницькій бригаді. Рішенням зборів уповноважених членів СВК "Агрофірма "Буджак" від 12.04.2002року, на якому вирішувались питання виділення майна СПК "Агрофірма "Буджак" пайщикам, згідно їх заяв, окремо було вирішено виділити позивачу на майнові паї, які він викупив у пайщиків, наступне майно: адміністративну будівлю тютюнницької бригади площею 116кв.м., склад тютюнницької бригади площею 535кв.м., та сарай у цій бригаді площею 55кв.м. Приблизно у цей же час йому були передані у користування всі ці будівлі, надана виписка з рішення зборів уповноважених членів СВК "Агрофірма "Буджак", він вважав передані йому будівлі власністю і почав користуватись ними для своїх господарських цілей і користується ними до сьогоднішнього дня. Але, на даний момент йому стало відомо, що право власності на нерухомість повинно бути внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно і тому він звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою, проте йому було відмовлено в реєстрації права власності на три будівлі колишньої тютюнницької бригади з причин відсутності в нього правовстановлюючого документу, який, наразі, отримати неможливо з причин ліквідації СВК "Агрофірма "Буджак" ще у 2012 році за рішенням Господарського суду Одеської області від 21.02.2012року. Тому, за захистом свого права власності він змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за його відсутністю, підтримавши свої позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідачі - Новотроянівська сільська рада Болградського району Одеської області, та СПК "Агрофрма "Трояни" - до суду надіслали заяви про слухання справи за відсутністю їх представників, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60,64,131 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового та майнового права та інтересу. Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно витягу з рішення зборів уповноважених членів СВК "Агрофірма "Буджак" від 12.04.2017 року, позивачу вирішено виділити на майнові паї: адміністративну будівлю тютюнницької бригади, площею 116 кв.м., склад тютюнницької бригади площею 535кв.м., та сарай у цій бригаді площею 55кв.м.; - з технічного паспорту на громадський будинок, нежитлову будівлю, розташований по [ADDRESS], вбачається, що замовником його є [PERSON], а спірне майно складається з адміністративної будівлі літ."А-/н, загальною площею 116,0кв.м., житловою 83,7кв.м., допоміжною 32,3; складу літ.«Б/н,б», сараю літ."В", погрібу літ.«Г», дворових споруд №1-4 (а.с.13-15); - рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №36442219 від 03 серпня 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS], - через відсутність документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на цей будинок (а.с.14); - відповідно до заяви голови Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, сільська рада вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом. Відповідачі позов визнали, тому обставини, визнані ними, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61ч.1 ЦПК України. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Outcome: approved