Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

27.06.2019 Бердичівська районна державна адміністрація звернулася до суду із вказаним позовом, і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1059 грн., щомісяця, на кожну дитину, на рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Ощадбанку. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей відомості про батька - відсутні. В лютому 2019 року з Посольства України в Російській Федерації в Житомирську обласну державну адміністрацію надійшов лист про перебування дітей: [PERSON] та [PERSON] , які залишились без батьківського піклування в Орєхово-Зуєвському міському соціально-реалібітаційному центрі для неповнолітніх в Росії, куди були доставлені на підставі акта виявлення та обліку як бездоглядних. Місце перебування матері дітей встановити не вдалося. Оскільки матір дітей [PERSON] та її двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, управління опіки та піклування Міністерства освіти Московської області звернулось до Посольства України з проханням вирішити подальшу долю дітей. На прохання служби у справах дітей Бердичівської райдержадміністрації, адміністрація приймальника-розподільника для дітей м. Києва звернулась до Подільського районного суду м. Києва щодо прийняття рішення про повернення дітей з Росії до приймальника-розподільника для дітей м.Києва. 24.05.2019 діти повернуті в Україну. Протягом всього часу мати дітей, [PERSON] , їх долею не цікавилась. Вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Вихованням дітей не займається, не дбає про їх матеріальний та духовний стан, не піклується про стан здоров`я, їх фізичний та моральний розвиток, не створює належні побутові умови для проживання та розвитку природних здібностей дітей, не готує їх до самостійного життя. Представник позивача Хоренко О.І. у наданій суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу в його відсутності. Не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причин неявки не повідомила. Відзиву на позов не подавала. Представник третьої особи, виконавчого комітету Райгородецької сільської ради - Кудлай Г.М. надав заяву про розгляд справи в його відсутності(а.с. 30). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , в графі "батько" дані відсутні, також [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , в графі "батько" дані відсутні(а.с. 6, 20). Згідно актів виявлення та обліку безпритульного та безнадзорного неповнолітнього від 23.08.2018, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були виявлені на вул. Красноармійській в м. Орєхово-Зуєво без нагляду, місцезнаходження матері не встановлено, місця реєстрації на території РФ та постійне місце проживання - відсутнє(а.с.15, 16) Згідно листа управління опіки та піклування Міністерства освіти Московської області по Орєхово-Зуєвському муніципальному району і міському округу Орєхово-Зуєва від 31.01.2019 адресованого Посольству України в Російській Федерації вбачається, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування тимчасово перебувають в Орєхово- Зуєвському міському соціально-реалібітаційному центрі для неповнолітніх. Просять встановити місцезнаходження матері дітей [PERSON] ..(а.с. 7). Посольство України в Російській Федерації 12.02.2019 звернулось з листом в службу у справах дітей Житомирської обласної державної адміністрації, в УДМС України, та в Управління превентивної діяльності ГУНП у Житомирській області, в якому просило встановити особу [PERSON] , факт її належності та належності дітей [PERSON] та [PERSON] до громадянства України, посприяти розшуку [PERSON] , та родичів її дітей для з`ясування їх намірів щодо неповнолітніх(а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, документована Бердичівським РС УДМС України в Житомирській області паспортом громадянина України. Інформація про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання відсутня, що вбачається з довідки УДМС України в Житомирській області за № 66 від 28.02.2019(а.с.12). Згідно довідки Райгородоцької сільської ради за № 276 від 28.02.2019, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але не проживає(а.с. 11). З листа приймальника-розподільника Національної поліції у м. Києві від 28.05.2019 за № 170/125/35/01-2019 вбачається, що 24.05.2019 малолітні громадяни України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поміщені до приймальника-розподільника Національної поліції у м. Києві. Діти прибули на територію України з Російської Федерації. Дозвіл надано ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 28.03.2019 та 02.04.2019(а.с. 9, 17-18, 19). За час перебування [PERSON] та [PERSON] в приймальнику-розподільнику Національної поліції у м. Києві, їх мати [PERSON] , [INFO] , дітей не відвідувала, не телефонувала, їх долею не цікавилась, що вбачається з повідомлення приймальника-розподільника Національної поліції у м. Києві від 22.07.2019(а.с. 31). Згідно довідки КНП "ЦРЛ Бердичівського району" Бердичівської районної ради від 03.10.2019 за №693, діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 23.09.2019 перебувають у дитячому відділенні КНП по даний час. мати дітей, [PERSON] в лікарню не приходила, дітьми не цікавилась, не телефонувала. Відділ з питань міграції Муніципального управління МВД РФ "Орєхово-Зуєввське" в листі за № 29/4153-11 від 14.08.2018 повідомляє, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , прибула в Російську Федерацію 20.02.2014, інформація про виїзд відсутня. Далі [PERSON] прибула в Російську Федерацію 11.03.2015 через КПП Брянськ ж.д., була поставлена на міграційний облік за місцем прибуття в період з 19.06.2015 по 08.09.2015 за адресою: [ADDRESS] . Інформація про виїзд [PERSON] відсутня(а.с. 14). Як вбачається з актів Комунальної установи "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім" Житомирської обласної ради, від 04.10.2019, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прийнято до центру, як дітей які залишились без батьківського піклування. Такому влаштуванню сприяло клопотання служби у справах дітей Бердичівської районної державної адміністрації. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує відповідачка. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності із частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно висновку Бердичівської районної адміністрації, як органу опіки та піклування Мельникова В.З. ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям, не забезпечує належного медичного догляду, харчування дітей, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Мати, яка проживає окремо від дітей не відвідувала їх під час перебування в державних закладах. Орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не займається вихованням дітей, не утримує їх, не спілкується з ними, не виявляє батьківської уваги та турботи. Вказані обставини доводять факт умисного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, нехтування ними. Такі дії тривають значний період, вжиті заходи позитивного результату не дали. Виходячи перш за все із інтересів дітей, відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів. У відповідності до частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд враховує положення ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідачки надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі, який на думку суду буде достатнім для утримання дитини, та не суперечитиме чинному законодавству, а саме в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини, на її особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, на думку суду, стягнення аліментів саме в такому розмірі не буде виходом за межі позовних вимог. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 430 ЦПК України. Відповідно до статей 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачки на користь держави слід стягнути по 768.40 грн. судового збору за кожну позовну вимогу, що становить 2305,20 грн..

Outcome: partial