Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер ЛЦКА» про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 14 грудня 2018 року між ТОВ "Віннер ЛЦКА", як продавцем та [PERSON] , як покупцем, було укладено письмовий договір купівлі-продажу № ЯСФ-2018-2541 щодо придбання автомобіля JAGUAR I-PACE (EV 90kWh 40PS AWD Auto) у комплектації First Edition, VIN номер (номер шасі) [NUMBER] . Автомобіль є повністю на електричній тязі, а отже його робота повністю залежать від справності акумуляторних батарей та роботи електроніки. Відповідно до умов договору позивач сплатила за автомобіль 2 817 257,00 грн. Оплата підтверджується платіжним дорученням № 1 від 14.12.2018, та платіжним дорученням № 1 від 20.12.2018. Відповідно до супровідної документації, а саме Гарантійної книжки, що була видана позивачу разом з автомобілем, гарантія на автомобіль становить 3 роки або 100 000 км, залежно від того, що настає раніше. 29 грудня 2018 року, згідно акту приймання-передачі автомобіля відповідач передав, а представник позивачки за довіреністю отримав зокрема автомобіль JAGUAR I-PACE (EV 90kWh 40PS AWD Auto) у комплектації First Edition, VIN номер (номер шасі) [NUMBER] . Документів, що підтверджують якість товару відповідач не передав. Після першої поломки автомобіля 27.04.2020 (причина поломки - відсутність подачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем у автомобілі. Проявом вказаної поломки є відмова всіх систем транспортного засобу, зокрема автомобіль не їхав, системи не працювали. Пробіг автомобіля складав 15 258 км), яка була усунута за рахунок офіційного дилеру ТОВ «Аеліта Преміум», позивач 14.05.2020 продала автомобіль ТОВ «Автомир-Транс» (м. Дніпро. вул. К. Гордієнка, б.2, 49064, код за ЄДРПОУ 31950868). Під час експлуатації автомобіля новим власником вдруге виникла така ж саме поломка - відсутність подачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем автомобіля, яка була усунута за рахунок офіційного дилеру ТОВ «Аеліта Преміум». Третя та ж сама поломка виникла майже за місяць, 27.10.2020 - відсутність подачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем автомобілі. Цього разу автомобіль ремонтували 46 днів. Платником послуг з ремонту виступило ТОВ "Віннер ЛЦКА", а отже згідно умов Договору, а також гарантійних умов, поломка була визнана недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця). Автомобіль було повернуто власникові 11.12.2020. Четверта та п`ята поломки, відсутність реакції на ключі та поломка перемикача коробки передач, також були усунуті за рахунок відповідача ТОВ "Віннер ЛЦКА", а отже згідно умов Договору, а також гарантійних умов, поломка була визнана недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця). Після п`ятої поломки ТОВ «Автомир-Транс» звернулося до позивача з вимогою забрати назад автомобіль, адже він не відповідає вимогам щодо якості, проводить більше часу на станції технічного обслуговування, а ніж ним користуються, за 6 тис. км. пробігу товариство було змушене чотири рази звернутися за ремонтом, поломки були такого рівня, який повністю виключав можливість пересуватись на автомобілі. Починаючи з третьої поломки ТОВ «Автомир-Транс» почало постійно направляти на адресу позивача вимоги розірвати договір купівлі-продажу автомобілю. 01 квітня 2021 року була здійснена зворотна перереєстрація автомобіля на позивача, оскільки остання мала на меті відновити свою ділову репутацію перед покупцем та в неї були побоювання з приводу технічного стану автомобіля. Маючи намір скористатися своїм правом, позивач звернулася до відповідача з претензією від 02.04.2021, у якій просила повернути сплачену за автомобіль грошову суму або замінити автомобіль на аналогічний належної якості. Однак претензія задоволена не була у зв`язку із чим позивач звернулася із позовом про розірвання договору та повернення сплачених коштів. Окрім того, що позивачу було продано товар неналежної якості, діями відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що з дня придбання нового автомобілю вона спочатку усувала поломку, потім після продажу автомобілю іншому власнику почала отримувати від нього претензії щодо його якості, однак такі недоліки викликані з вини виробника автомобілю (продавця, виконавця), витрачала свій час на їх розгляд, консультування з юристами та автомеханіками, написання різних заяв та листів. Позивач знаходилась у роздратованому стані з приводу того, що на протязі тривалого часу відповідач ігнорував її заяви щодо повернення автомобіля та відмовлявся задовольнити її вимоги. Зазначені події і обставини вимусили хвилюватись позивача у зв`язку з тим, що дефекти у автомобілі могли вплинути на безпеку руху автомобіля та створити загрозу здоров`ю та, перш за все життю людей, позивач не може повернутися до нормального образу життя, оскільки постійно у нервовому стані. Порушення її прав з боку відповідача, бентежить її до теперішнього часу. Розмір заподіяної їй шкоди вона оцінює в 50000,00 гривень. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу, розмір яких становить 20000,00 гривень. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, заперечення на відповідь на відзив, в яких позов не визнав, зазначив, що позивачем не доведено того факту, що автомобіль має істотні недоліки. Поломки не повторювались, систематичної поламок не було, власник приймав автомобіль після ремонту без будь-яких претензій. Також зазначили, що поломки, які були усунуті за рахунок ТОВ «Аеліта Преміум», не були визнані такими, що підпадають під гарантійні вимоги та були здійсненні ТОВ «Аеліта Преміум» за його ініціативою, за його рахунок як прояв клієнтоорієнтованості. Також відповідач у відзиві стверджує про той факт, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» автомобіль недоліків не має. Також позивачем жодним чином не доведено факту заподіяння відповідачем моральної шкоди, а тому позовні вимогу не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та відповіді на відзив, надав пояснення, аналогічні письмовим на просив позов задовільнити. Також наголосив на тому, що під час перебування позову в провадженні суду відбулася чергова поломка автомобіля. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, також зазначила, що остання поломка не була визнана такою, що підпадає під гарантійні вимоги. З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Судом встановлено, що 14 грудня 2018 року між ТОВ "Віннер ЛЦКА", як продавцем та [PERSON] , як покупцем, було укладено письмовий договір купівлі-продажу № ЯСФ-2018-2541 щодо придбання автомобіля JAGUAR I-PACE (EV 90kWh 40PS AWD Auto) у комплектації First Edition, VIN номер (номер шасі) [NUMBER] (а.с. 12-25). Відповідно до умов договору позивач сплатила за автомобіль 2 817 257,00 грн. Оплата підтверджується платіжним дорученням № 1 від 14.12.2018, та платіжним дорученням № 1 від 20.12.2018 (а.с. 27,28). 29 грудня 2018 року, згідно акту приймання-передачі автомобіля Відповідач передав, а представник Позивачки за довіреністю отримав зокрема автомобіль JAGUAR I-PACE (EV 90kWh 40PS AWD Auto) у комплектації First Edition, VIN номер (номер шасі) [NUMBER] . Відповідно до супровідної документації, а саме Гарантійної книжки, що була видана позивачу разом з автомобілем, гарантія на автомобіль становить 3 роки або 100 000 км, залежно від того, що настає раніше (а.с. 29). Встановлено та не заперечується сторонами, що за час експлуатування автомобілю сталися наступні поломки: 1. 27.04.2020 автомобіль зламався, причина поломки - відсутність додачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем у автомобілі. Проявом вказаної поломки є відмова всіх систем транспортного засобу, зокрема автомобіль не їхав, системи не працювали. Офіційний дилер ТОВ "Аеліта Преміум" згідно оформленого замовлення на обслуговування № 14109 від 27.04.2020 прийняв автомобіль на ремонт. Оплату за виконані роботи позивач не здійснювала, платником послуг з ремонту виступив офіційний дилер (а.с.32). 2. 01.09.2020 у процесі експлуатації автомобіля новим власником ТОВ «Автомир-Транс» (позивач 14.05.2020 продала автомобіль ТОВ «Автомир-Транс» (м. Дніпро. вул. К. Гордієнка, б.2, 49064, код за ЄДРПОУ 31950868) виникла поломка - відсутність подачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем автомобілі. Характер поломки проявлявся таким же чином, автомобіль не їхав, системи не працювали. Офіційний дилер ТОВ «Аеліта Преміум» згідно оформленого замовлення на обслуговування № 15274 від 01.09.2020 прийняв автомобіль на ремонт. 11.09.2020 року на підставі Акту виконаних робіт № 18628 повернуто відремонтований автомобіль. Оплату за виконані роботи позивач не здійснювала, платником послуг з ремонту виступив офіційний дилер (а.с.33-35). 3. 27.10.2020 виникла відсутність подачі заряду на акумуляторну батарею, що відповідає за роботу систем автомобілі. Прояви поломки ідентичні попереднім - відмова роботи систем, автомобіль не їде. Автомобіль безкоштовно було доставлено евакуатором до офіційного дилера та по Замовленню на обслуговування №15882 від 27.10.2020 залишило на ремонт, автомобіль провів у ремонті 46 днів. 11.12.2020 на підставі Акту виконаних робіт № 19195 повернуто відремонтований автомобіль. Платником послуг з ремонту виступило ТОВ «ВІННЕР ІМПОРТС УКРАЇНА, ЛТД», а отже згідно умов Договору, а також гарантійних умов, поломка була визнана недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця) (а.с. 36-38). 4. 06.01.2021 після нічної стоянки, на ранок автомобіль не реагував на ключі, на приборній панелі був напис "Електронний ключ не знайдено", їхати на ньому було неможливо. Автомобіль безкоштовно було доставлено евакуатором до офіційного дилера та по Замовленню на обслуговування №16597 від 06.01.2021 залишило на ремонт. 12.01.2021 на підставі Акту виконаних робіт № 51 повернуто відремонтований автомобіль. Платником послуг з ремонту виступило ТОВ «ВІННЕР ІМПОРТС УКРАЇНА, ЛТД», а отже згідно умов Договору, а також гарантійних умов, поломка була визнана недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця) (а.с. 39-41). 5. 04.03.2021 зламався перемикач коробки передач, автомобіль не приводився з рух, передачі не вмикалися. Автомобіль безкоштовно було доставлено евакуатором до офіційного дилера та по Замовленню на обслуговування №17178 від 04.03.2021 залишило на ремонт. 17.03.2021 на підставі Акту виконаних робіт № 20043 повернуто відремонтований автомобіль. . Платником послуг з ремонту виступило ТОВ «ВІННЕР ІМПОРТС УКРАЇНА, ЛТД», а отже згідно умов Договору, а також гарантійних умов, поломка була визнана недоліком, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця) (а.с. 42-44). С часу виникнення третьої поломки ТОВ «Автомир-Транс» почав надсилати позивачу листа із повідомленням про бажання розірвати договір щодо придбання автомобіля, у зв`язку із чим 01 квітня 2021 року була здійснена зворотна перереєстрація автомобіля на позивача. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: - розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; - вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця виробника), товар. Відповідно до п.12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак - він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Суд критично ставиться до позиції відповідача щодо твердження про відсутність істотних недоліків у автомобіля та підстав, передбачених ст.ст.8,12 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки це протирічить дослідженим матеріалам справи з приводу поломок автомобіля та строків їх усунення. Крім того, суд погоджується з думкою позивача з того приводу, що постійні поломки автомобілю виключають можливість його нормальної експлуатації, існує висока вірогідність, що автомобіль зламається знову і знову. Враховуючи те, що автомобіль є повністю електричним, а поломки якраз і були пов`язані з електрикою та електронікою (що не заперечується відповідачем), будь-яка чергова поломка, зокрема безпосередньо під час руху, може нанести шкоду життю та здоров`ю людей, причинити шкоду майну тощо. Також суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог національного та міжнародного законодавства споживач має право на справедливе очікування належної якості товару та безперешкодне його використання. За ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, що інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що автомобіль має істотні недоліки, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), знайшли підтвердження, що в свою чергу на підставі ч.2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» надає позивачу право вимагати від відповідача повернути сплачені кошти чи заміни автомобіль на такий же або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) у зв`язку із чим позов в частині розірвання договору та повернення сплачених коштів підлягає задоволенню. Моральна шкода споживачам за порушення цивільно правового договору компенсується незалежно чи зазначено про це у законі чи безпосередньо у договорі. Таку думку висловили судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/3509/18. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Разом із тим позивач зобов`язаний довести суду в чому саме полягають його моральні страждання в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. на користь позивача суд приходить до наступного. Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра , до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Моральна шкода споживачам за порушення цивільно правового договору компенсується незалежно чи зазначено про це у законі чи безпосередньо у договорі. Таку думку висловили судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/3509/18. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Разом із тим позивач зобов`язаний довести суду в чому саме полягають його моральні страждання в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Аналогічний висновок виклав у своїй постанові від 10 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 360/723/16-ц ( провадження № 61-22702сво18). Отже, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Враховуючи те, що придбання автомобіля з істотними недоліками, зворотна перереєстрація автомобіля у зв`язку із частими поламками, нервування з приводу поновлення ділової репутації, побоювання з приводу виникнення нових поламок автомобіля призвела до переживань [PERSON] , від чого вона перенесла певні душевні страждання, викликані вищевикладеним, а відтак з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань [PERSON] . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 50 000 грн. є явно завищеною. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави суму судового збору в розмірі 4540,00 грн., оскільки позивача було звільнено від його сплати при пред`явленні позову на підставі Закону України «Про захист прав споживачів. На підставі викладеного, Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.11,23,651,1167 ЦК України та

Outcome: partial