Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 21.01.2014 р. звернулись до суду з позовом про визнання ордеру дійсним, визнання права власності на квартиру, вказавши в обґрунтування наступне. 15 вересня 2003 р. вони отримали ордер №147/393 на жилу площу кімнат [NUMBER]-[NUMBER] в гуртожитку ВАТ „Трест „Південзахіденергобуд" по [ADDRESS]. Ордер був виданий ЖКХ „Югозахіденеробуд". Тоді ж вони заселились, зареєструвались та проживають у цьому приміщенні до теперішнього часу; 01.07.2005 р. з ними був укладений договір найму жилого приміщення №95 і вони оплачують всі платежі. 19.12.2007 р. рішенням виконкому Харківської міської ради №1278 даний будинок виключено з числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану жилу площадь та відкрити особові рахунки. На цей час будинок перебуває на балансі ВАТ „Трест „Південзахіденергобуд". Рішенням Московського районного суду від 02.06.2011 р. за фізичними особами було визнано право власності за ряд квартир, що розташовані в гуртожитку, при цьому, замість кімнат вказана інша номерація жилих кімнат зі статусом квартир. Тому, просять суд визнати ордер на заняття жилих кімнат дійсним тв визнати за ними право власности на зазначене нерухоме майно. Представник відповідача ВАТ „Трест „Південзахіденергобуд" просив рішення прийняти на розсуд суду і пояснив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі їхнього підприємства; ані [PERSON], ані [PERSON] в трудових відносинах з Трестом не перебували та не перебувають; рішення про надання ним жилої площі в гуртожитку в установленому порядку ними не приймалось; на підставі чого та якім чином позивачи поселились та зайняли кімнати №[NUMBER]-[NUMBER] не знає. До Тресту входило 17 структурних підрозділів без права юридичної особи; цей будинок був на балансі ЖКГ, яка у свою чергу, правом розподілу жилої площи, правом видачі ордерів на її зайняття не мала; це право відповідно Статуту було надано лише Тресту. В 1998 р. був прийнятий новий Стату підприємства та цей гуртожиток виключений зі Статутного Фонду і був переданий приватним особам. В 2007 р. в ході проведеної перевірки булі виявлені порушення чинного законодавства (будинок був виведений зі Статутного Фонду та переданий приватним особам без згоди Регіонального Фонду державного майна), тому, цей будинок був повернутий Тресту та зновий прийнчтий на баланс. З метою захисту прав мешканців гуртожику виконкомом Харківської міської ради №1278 прийняте рішення, якім даний будинок виключено з числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану жилу площадь та відкрити особові рахунки. До цього часу рішень про присвласнення кімнат гуртожитку статусу квартир, про зміну номерації компетентними органами не приймалось. Представник Харківської міської ради до суду не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином; тому, суд розглянув справу за їх відсутності на підставі поданих документів. Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] вселились та проживають у жилих кімнатах №[NUMBER]-[NUMBER] гуртожитку ВАТ „Трест „Південзахіденергобуд" по [ADDRESS]. Позивачі також мають реєстрацію за даною адресою, оплачують всі платежі; а 01.07.2005 р. між ними та ВАТ „Трест „Південзахіденергобуд" був укладений договір найму жилого приміщення №95. Підставою для заняття зазначеної жилої площі є ордер №147/393, виданий КП ЖКГ 15.09.2003 р. Перелічені обставини підтверджуються письмовими доказамі, що містяться в матеріалах справи: копією ордера, копією договору найма, копією паспортів, формою А, довідкою з місця проживання. Разом з тим, відповідно ст.24 ЖК України житлові-експлуатаціонні організації утворюются лише для експлуатації житлового фонду, та їх діяльність здійснюється відповідно до ст.25 цього Кодексу, на основі господарського розрахунку. Жила площадь в гуртожитках за приписом ст.128 цього Кодексу надається по сумісному рішенню адміністрації підприємства, установи, організації або органу кооператівної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. При цьому, на підставі рішення про надання жилої площі громадянину видається спеціальний ордер, якій є единою підставою для вселення на надану жилу площадь; форма ордеру встановлюєтся КМУ (ст.129 ЖК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ці обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог та заперечень. Разом з тим, сумсного рішення адміністрації підприємства з профспілковим комітетом суду не надано. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що закріплено статею 15 ЦПК України. Ані в вимогах, викладених в позовної заяві, ані в ході судового розгляду, позивачем не було вказано суду, хто саме оспорює або невизнає ордер №147/393 від 15.09.2003 р. та з якіх підстав. Судове рішення Московського районного суду м.Харькова від 02.06.2011 р. за №2-4707/11 про визнання права власності за окремими фізичними особами стосується квартир, що розташовані в будинку [ADDRESS]; кімнати №[NUMBER]-[NUMBER], які займають позивачі, в цьому рішенні не зазначені та право власності на них цим рішенням не визнано. По далі. За приписом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Позивачами підстав, передбачених діючім законодавством для визнання за ними права власності на нерухоме майно не вказано. Виходячи з доказів, які надані суду Воловиками, останні мають права і обов'язки, які визначені нормами Жилищного Кодексу України; на правовідносини, що склалися між ними та відповідачами, положення глав 23-29 ЦК України не поширюются. За приписом ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд, в межах заявлених вимог, у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed