Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

06.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 27.12.2011 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Шахтарської району Донецької області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 16 лютого 2014 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Позивач вважає, що зберегти сім'ю не можливо, просила позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи(а.с.15), однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами 27.12.2011 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 26 (а.с. 7). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем у справі та знаходиться на її утриманні ( а.с. 8,10 ). 16.02.2014 року шлюбні відносини були припинені; їх сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим між ними стали виникати сварки, були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.ст.104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем "[PERSON]", її клопотання слід задовольнити відповідно до положень ст. 113 СК України. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved