Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

27.02.2020 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати за ними, як за членами колгоспного двору, право власності за кожним на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу. Крім того, позивач [PERSON] просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, право власності ще на 3 / 5 частини цього будинку, що належали її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи вимогу тим, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за тієї ж причини - за відсутністю належних правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - голова Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14.04.1991р. житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] у [ADDRESS] , належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , що померла [INFO] , [PERSON] , що помер [INFO] , та позивачі [PERSON] і [PERSON] , кожному члену цього колгоспного двору, таким чином, на праві власності належало по 1 / 5 його частині, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2020р. за №342 (а.с.32); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане повторно 21.03.2006р. відділом РАЦС Болградського РУЮ Одеської області, актовий запис №55, а.с.14), після її смерті відкрилася спадщина; - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] , видане повторно 21.03.2006р. Відділом РАЦС Болградського РУЮ Одеської області, актовий запис №75, а.с.15), після його смерті відкрилася спадщина; - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 25.02.2009р. Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №24, а.с.16), після його смерті відкрилася спадщина; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ( [NUMBER] , видане 10.05.1976р., а/з №40, а.с.13), її батьком є спадкодавець [PERSON] , після одруження їй присвоєне прізвище " [PERSON] " (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 21.02.1998ру, а/з 05 , а.с.19); - згідно свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] (серії [NUMBER] , що видане 27.11.1950р., а/з №166, а.с.17), його батьками є спадкодавці [PERSON] та [PERSON] ; - згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видане повторно 29.05.1991 року, а/з 31) позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.18); - рішенням Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.12.2016рроку за №180-VІІ про перейменування вулиць села Кубей Болградського району Одеської області, назва вулиці "Кірова" змінена на "Річкова" (а.с.20); - довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.02.2020р. за №342 підтверджується, що спадкодавці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.32); - згідно цієї ж довідки, зі спадкодавцем [PERSON] , на день її смерті, проживали: її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , та онука [PERSON] , тобто, її частку у домоволодінні у власність в якості спадкового майна отримали чоловік та син; - з цієї ж довідки вбачається, що зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті проживали разом син [PERSON] , невістка [PERSON] , та онука [PERSON] , тому його частка домоволодіння перейшла у спадщину сину; - зі спадкодавцем [PERSON] , згідно тієї ж довідки, на день його смерті, проживала дружина [PERSON] , яка успадкувала усі частки домоволодіння, що йому належали; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.21-28); - рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №51149435 та №51150197 від 14.02.2020р., позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності на їх частини вказаної нерухомості через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.35-36); - постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 23.01.2020р., позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння (а.с.38); - згідно відомостей, одержаних судом від того ж державного нотаріуса за листом від 15.04.2020р. № 231/01-16, спадкова справа стосовно майна спадкодавця [PERSON] , що помер [INFO] - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його дружина - [PERSON] (спадк.спр., а.с.2), інший спадкоємець першої черги - дочка [PERSON] - відмовилась від спадщини на користь матері - позивача [PERSON] (а.с.34); - відповідно до заяви представника Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України). Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи як члени колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресом: [ADDRESS] , та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, а саме, - за кожним з них - на 1 / 5 частину домоволодіння як за членом колгоспного двору, та на 3 / 5 частини - за позивачем [PERSON] , - як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка, - підтверджується вищезазначеними а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані.

Outcome: approved