Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 27 січня 2005 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей. Виконавчий лист був поданий до ВДВС Ржищівського МУЮ для виконання. Діти на даний час повнолітні. Син [PERSON] проживає з позивачем, не працює та навчається на денній формі навчання в Ржищівському будівельному технікумі та має намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі. З листопада 2013 року позивач не працює і не може утримувати сина. У зв'язку з цим, посилаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту пред'явлення позову і до закінчення його навчання чи досягнення ним двадцяти трьох років. Також просила стягнути з відповідача судовий збір. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та указував на те, що на даний час він погашає заборгованість зі сплати аліментів на сина [PERSON] Суд, заслухавши відповідача, перевіривши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2014 року і до закінчення [PERSON] навчання чи до досягнення ним 23 років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved