Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 10 березня 2010 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку. Її рідна сестра - [PERSON] від спадщини відмовилась на її користь, у звязку із чим нею буде подано відмову від спадщини в органи нотаріату. Мати з батьком давно шлюб розірвали. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. В даний час вона звернулась до нотаріуса, щоб оформити спадщину, однак з'ясувалось, що нею пропущено, визначений законодавствам, строк на прийняття спадщини. Позивач вказує, що причиною пропуску даного строку є те, що після смерті батька вона переживала важку втрату близької людини, отримала важкий психологічний стрес та не могла думати про спадщину. Крім того, на протязі шести місяців після смерті батька вона здійснювала догляд за своєю малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], та проживає далеко від місця відкриття спадщини, а саме в Черкаській області. Дані обставини перешкоджали їй вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини та визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], яка настала 10 березня 2010 року. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди від 17.06.2016 року, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача - Лукашівської сільської ради, Липовецького району в судове засідання не з'явився, сільський голова села Лукашова надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Враховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч. 2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 березня 2010 року в місті Вінниця, помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 4 та виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області видано свідоцтво про смерть серія 1-АМ № 171802 (а.с. 6). Після смерті [PERSON], відповідно до приписів ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина. Згідно відповіді отриманої від нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті, 10 березня 2010 року, [PERSON] спадкова справа не заведена. Позивач, являється дочкою спадкодавця [PERSON], на що вказують свідоцтво про її народження серія І-КГ № 360577 (а. с. 7), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища, з якого слід, що [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу набула прізвища "Кабацюра" ( а. с.8). Шлюб розірвано 23 січня 2004 року та після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачеві присвоєно прізвище "Кабацюра", на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-СР № 072690, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського РУЮ Черкаської області ( а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-СР № 115382 після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище "Кабацюра" ( а. с. 10). Будучи дочкою спадкодавця - позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом та висловила свій намір щодо успадкування майна після смерті батька, звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Проте пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, як того вимагають приписи ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який не проживав постійно із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із паспортних даних позивача вона зареєстрована та проживає в [INFO], тобто за межами Вінницької області ( а. с. 4). Позивач має малолітню дочку, якій на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця виповнилось лише три роки, на що вказує свідоцтво про народження дитини ( а. с.11). Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька - [PERSON] є поважними, оскільки пов'язані вони з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи рекомендації що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved