Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

12.02.2018 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість по кредитному договору № б/н від 09.10.2007, в сумі 7344,43 грн., та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.. Посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 09.10.2007, [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, який зобов`язався повернути та сплатити проценти. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на день смерті останнього, кредитні кошти не повернуті. Позивачем направлено претензію кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори, претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса за місцем відкориття спадкової справи. 22.12.2017, отримано відповідь. Із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріуса звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 07.02.2018 кожному було напрвлено лист-претензію, однак відповідачами суму заборгованості в добровільному порядку погашено не було, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив стягнути заборгованість по кредитному договору із відповідачів, як з спадкоємців позичальника, в примусовому порядку. Представник позивача - Лозовський В.Я. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення(а.с. 37). Ухвалою суду від 26.03.2019, суд визнавав явку представника позивача в судове засідання обов`язковою для дачі ним пояснень з приводу позовних вимог, проте представником позивача надано заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причин суду не повідомили. Відзив на позов, заяви, клопотання до суду не надходили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином(а.с. 52, 55, 82-89). Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2007 між ЗАТ КБ «Приватбанк»(30.04.2009 ЗАТ КБ "Приватбанк" змінило назву на ПАТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого, позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 250 грн., який 22.03.2008 було збільшено до 3100.00 грн., 05.11.2008 відбулось зниження кредиту до 1000 грн., 25.03.2009 кредитний ліміт зменшено до 500 грн., 08.07.2009 кредитний ліміт збільшено до 5000.00 грн., 28.12.2012 до 8000.00 грн., 29.07.2014 кредитний ліміт зменшено до 7350.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. При цьому відсоткової ставки позивачем не зазначено, строку виконання кредитного договору не вказано(а.с. 6-9). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. [INFO] [PERSON] помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 24.04.2014 (а.с. 70). Оскільки, позичальник [PERSON] помер [INFO] , його спадкоємці мали подати до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно положень ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Так, позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору у розмірі 7344,43 грн. з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємців позичальника, посилаючись на те, що вони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Разом з тим, як вбачається із матеріалів спадкової справи(а.с. 60-80) наданих приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу 12.03.2019, в ній дійсно є заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Є претензія кредитора ПАТ КБ "Приватбанк"(а.с. 77), та повідомлення нотаріуса [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про заборгованість спадкодавця перед ПАТ КБ "Приватбанк" в сумі 7344.43 грн.. Доказів на підтвердження того, що адресати отримали лист-претензію позивача чи повідомлення нотаріуса, матеріали справи не містять. Інформації про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] не має(а.с. 60-80). Дослідивши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що зазначена заборгованість розрахована позивачем станом на 31.01.2018, а розрахунку заборгованості на день смерті [PERSON] , [INFO], матеріали справи не містять. Суд критично ставиться до наданого розрахунку, оскільки борг продовжував збільшуватись до 31.01.2018, протягом майже чотирьох років після смерті позичальника, зміна кредитного ліміту здійснювалася 29.07.2019 також після його смерті(а.с. 95). Крім того, позивачем не надано суду доказів обсягу майна, отриманого, на думку позивача, відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у спадщину після смерті [PERSON] , а також його вартість. При цьому з жодними клопотаннями щодо витребування вказаних доказів та встановлення дійсних спадкоємців майна померлого позичальника, - від позивача до суду не надходило. У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст.ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. За вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено достатніми доказами те, що відповідачі дійсно є спадкоємцями померлого позичальника, а відтак належними відповідачами у даній справі, не доведено суми заборгованості на день смерті позичальника, суд приходить до висновку про повну необґрунтованість, безпідставність та недоведеність позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed