Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У серпні 2018 р. [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просив визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» (далі ТОВ «КОМУНСЕРВІС») по припиненню постачання електричної енергії до будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон-2», вул. Планетна, 19, де проживає [PERSON], стягнути з ТОВ «КОМУНСЕРВІС» на користь [PERSON] неустойку у вигляді пені в розмірі трьох відсотків щомісячної вартості послуги за кожний день ненадання послуги з постачання електричної енергії, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 30000 грн., а також судовий збір на користь держави. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що відповідно до договору про постачання електричної енергії № 57 від 11.12.2006 р., він є споживачем послуг постачання електричної енергії до будинку у Одеській області, Овідіопольському районі, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон-2», вул. Планетна, 19, щомісячно сплачуючи відповідачу послуги з електроенергії. У його відсутність, 16.08.2018 р., 7-10 представників відповідача та охоронного агентства, ніяким чином не мотивуючи свої дії, склали акт про самовільне підключення будинку до розподільчої електромережі та відключили постачання електричної енергії до його будинку без попередження. В результаті чого, він та його сімя опинились у ситуації без можливості жити у нормальних умовах. Тому, на думку позивача, відповідач порушив норми, здійснивши самовільне відключення його будинку від електричної мережі без підстав та без належної процедури. Позивач вважає, що виконавець зобовязаний сплатити позивачеві неустойку у вигляді пені за кожний день ненадання послуг позивачу зі своєї вини. Щодо завданої моральної шкоди [PERSON] вказує, що відключення будинку без попередження, несподівано, вкрай грубим способом завдало страждань як позивачу, так і його дружині. Фактично позивач та його дружина були позбавлені права на нормальне звичайне життя під час відключення та живуть у постійному стресі. Сімейні стосунки з дружиною у позивача погіршилися, йому довелось змінювати свої суттєві плани, шукати альтернативні джерела енергії (просити сусідів про користування їх електроенергією, холодильником, змінювати звичний режим та асортимент харчування, виключаючи продукти, що швидко псуються). Позивач та його дружина стали дратівливими, змушені були змінювати свої плани по відпочинку та підприємницькій діяльності. Дружина позивача зверталась за медичною допомогою. За попереднім розрахунком позивач очікує понести судові витрати у розмірі 30000 грн. на професійну правову допомогу. У судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. У наданому відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні представник ТОВ «КОМУНСЕРВІС» [PERSON] у задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на наступне. Факти та обставини, викладені в позовній заяві є такими, що не повністю відповідають дійсності. За адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м Совіньйон, вул. Планетна, 19 існує підєднання до електричної мережі з джерелом електропостачання ТП 5305, яка обслуговується ТОВ «КОМУНСЕРВІС», співробітниками якого 15.08.2018 р. було здійснено відключення зазначеного домоволодіння. Причиною відключення є відсутність договору про користування електричною енергією. 16.08.2018 р. [PERSON] самовільно приєднався до електромережі, у звязку з чим його було відключено від електромережі, засіб обліку [PERSON] опломбовано. 22.08.2018 р. стало відомо, що [PERSON] самовільно зірвав опломбування та самовільно повторно приєднався до електромережі. 23.08.2018 р. домоволодіння [PERSON] було знов відключено від електромережі. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» не має ліцензії на постачання електричної енергії та не є постачальником відповідної послуги. 26.11.2007 р. між ТОВ «КОМУНСЕРВІС» та ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» було укладено Договір про постачання електричної енергії № И 1345, який діє по теперішній час. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» підпадає під визначення населений пункт юридична особа-споживач, експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту, обєднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту. Договору за № 57 від 11.12.2006 р. з позивачем не існує, особистий рахунок № 1219 також не існує. Таким чином, не підлягає стягненню неустойка, а також відшкодування моральної шкоди, оскільки нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі припинення постачання електричної енергії. У стягненні судових витрат на правову допомогу у розмірі 30000 грн. представник відповідача також просила відмовити. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Громадської організації «Громада Совіньйону за права» [PERSON], [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги просили задовольнити. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 р. заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.09.2018 р. заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про зменшення позовних вимог повернуто. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.09.2018 р. узадоволенні заяви представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2018 р. клопотання представника позивача адвоката [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у Відповідача ТОВ «КОМУНСЕРВІС» завірені належним чином копії для долучення до матеріалів справи, з наданням в судове засідання оригіналів наступних доказів: -наряди на відключення будинку [PERSON] (Одеська обл. Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон», вул. Планетна, 19-«а»); -попередження про відключення (якщо такі направлялись абоненту) для [PERSON], з доказами їх направлення та доставки; -договір №57 від 11.12.2006 року, укладений між ТОВ «КОМУНСЕРВІС» та [PERSON] з усіма додатковими угодами до нього; -відомості про нарахування ТОВ «КОМУНСЕРВІС» оплати послуг, з надання електроенергії, [PERSON] (у вигляді таблиці, в якій вказати період нарахування, кількість кіловат/годин, тариф, за яким нараховане зобовязання і суму зобов'язань по сплаті, за відповідний період), з розбивкою помісячно, за період з 01.01.2015 року по теперішній час; -відомості про всі платежі, які були здійснені [PERSON] на користь ТОВ «КОМУНСЕРВІС», з оплати послуг з надання електроенергії, за період з 01.01.2015 року по теперішній час, з наданням підтверджуючих документів про такі сплати (виписки по всіх банківських рахунках ТОВ «КОМУНСЕРВІС»). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2018 р. позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «КОМУНСЕРВІС» про зобовязання ТОВ «КОМУНСЕРВІС» відновити подання електричної енергії до будинку та в подальшому надавати послуги електричної енергії якісно та безперервно залишено без розгляду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2018 р. заяву про забезпечення позову [PERSON] задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом зобовязання ТОВ «КОМУНСЕРВІС» вчинити певні дії, а саме вчинити підключення будинку [PERSON] за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Совіньйон-2», вул. Планетна, 19 до мережі електричної енергії та забороненоТОВ «КОМУНСЕРВІС» вчиняти певні дії, а саме вживати дії щодо відключення будинку [PERSON], від мережі електричної енергії до набрання рішенням суду законної сили, застосовано зустрічне забезпечення шляхом вимоги від [PERSON] щомісячно сплачувати ТОВ «КОМУНСЕРВІС вартість електроенергії за встановленим тарифом для населення у розмірі 1,68 кВт/год. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 р. клопотання представника позивача адвоката [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ «Одесаобленерго» належним чином завірену копію договору № И 1345 від 26.11.2007 року про постачання електричної енергії між ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ТОВ «КОМУНСЕРВІС» зі всіма додатками та змінами до цього договору. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11285311 від 20.07.2006 р. будинок з господарчими будівлями та спорудами незавершеного будівництва 77 % готовності за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Мізікевича, вул. Планетна, ж/м «Совіньйон», 19, 21, номер запису 20, в книзі 1, на праві власності по ? частині за кожним, зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9) Електроустановки та електромережа, які забезпечували постачання електроенергії до будинку позивача та інших будинків ж/м «Совіньйон», були побудовані за кошти власників відповідних будинків, в тому числі [PERSON] Ці обєкти знаходяться на балансі ЖБК «Совіньйон 2». Цей кооператив забезпечував експлуатацію електроустановок, електромереж та постачання (продаж) електроенергії до будинку позивача. 11.12.2006 р. між ЖБК «Совіньйон 2» та [PERSON] укладений договір на обслуговування № 57 з видачею [PERSON] Абонентської книжки і відкриттям особового рахунку № 1219. Пізніше на імя [PERSON] був відкритий особовий рахунок № 01311. Зазначені обставини встановлені на підставі пояснень сторін та письмових доказів. Абонентські книжки по розрахунку за водопостачання та електроенергію по вул. Планетній, 19 оформлені на імя [PERSON] за договором обслуговування від 11.12.2006 р., особовий рахунок 1219. (а.с. 15) У 2007\~році між\~ЖБК «Совіньйон\~ 2»\~та ТОВ\~«КОМУНСЕРВІС» укладений договір про передачу в оперативне управління електроустановок та електромереж, що знаходились на балансі ЖБК «Совіньйон 2». Відповідно до п. 1.1. Статуту ТОВ «КОМУНСЕРВІС», затвердженого загальними зборами учасників згідно протоколу № 4 від 12.12.2017 р. (далі Статут), визначено, що ТОВ є організацією, яка створена його учасниками шляхом обєднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. (а.с. 262-274) Відповідно до п. 2.1. Статуту метою діяльності Товариства є обєднання та ефективне використання фінансових, матеріальних і інших ресурсів учасників товариства, творчого потенціалу фахівців для здійснення програм розвитку Товариства в галузі житлово-комунального господарства та у сфері надання послуг населенню і отримання прибутку. Пунктом 2.2. Статуту передбачено, що предметом діяльності Товариства є надання фізичним і юридичним особам житлово-комунальних та комунальних послуг, будівництво місцевих наземних місцевих і підземних ліній електропередач, виробництво та розподіл електроенергії, а саме розподіл електроенергії, проведеної всіма видами електростанцій, у тому числі на комунально-побутові потреби підприємств та організацій, а також населення Згідно п. 1.1. Договору про постачання електричної енергії № И 1345 від 26.11.2007 р., укладеного між ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (Постачальник) та ТОВ «КОМУНСЕРВІС» (споживач), постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі. Вказаний договір передбачав наявність додатків до нього, а саме: «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», «Акт про обсяги спожитої електроенергії», «Розрахунок втрат електроенергії в мережах Споживача», «Порядок розрахунків», «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії», «Перелік обєктів Споживача», «[PERSON] про відпуск електроенергії субспоживачам» (а.с. 107-113, 172-186, 204-259) Згідно п. 1 Додаткової угоди № 17 від 12.12.2017 р. до Договору про постачання електричної енергії № И 1345 від 26.11.2007 р. визначено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2017 р. Договір вважається щорічно подовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але не більш ніж до 31.12.2018 р. (а.с. 187, 260) Таким чином, з 26.11.2007 р. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» (споживач), став покупцем електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю. Обсяги постачання електричної енергії ТОВ «КОМУНСЕРВІС» були визначені з урахуванням потреб власників будинків ЖБК «Совіньйон 2», який має площадку вимірювання електричної енергії з параметрами потужністю 1464 кВт, режимом роботи 24 години на добу, 30/31 день у місяць. Також були встановлені графіки зняття показників обліку електричної енергії, порядок розрахунків, розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін та вирішені регулювання інших технічних та правових відносин. (а.с. 172-186, 204-259) ТОВ «КОМУНСЕРВІС» продовжило договірні відносини ЖБК «Совіньйон 2» та власниками будинків в ЖБК «Совіньйон 2», замінивши продавця електричної енергії. Вказані абонентські книжки [PERSON] завірені печаткою ТОВ «КОМУНСЕРВІС», як і квитанції за сплату електричної енергії [PERSON] за 2015-2018 роки. В цих квитанціях зазначається № особового рахунку [PERSON] 01311. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» надано відомості про нарахування і оплати за послуги електропостачання за особовим рахунком № 01311 [PERSON], починаючи з 01.01.2015 р. по 15.08.2018 р. Станом на 15.08.2018 р. заборгованість позивача відсутня. (а.с. 83-84) Ці відомості підтверджені відповідними роздруківками банку. ( а.с.85-87) ТОВ «КОМУНСЕРВІС» надало копії фіскальних звітних чеків, які підтверджують надходження платежів від споживачів, в тому числі і [PERSON] до ТОВ «КОМУНСЕРВІС» за 2015-2018 роки. (а.с. 138-169) З пояснень представника відповідача встановлено, що ТОВ «КОМУНСЕРВІС» не пропонувалось [PERSON] укласти договір про спільне використання технологічних мереж або про технічне забезпечення електропостачання ТОВ «КОМУНСЕРВІС», як споживача. Зазначені докази в їх сукупності спростовують аргументи сторони відповідача про відсутність договірних відносин з позивачем. Згідно наряду-допуску ТОВ «КОМУНСЕРВІС» доручено відключити від електроспоживання у звязку з відсутністю договору на подання електроенергії будинок по вул. Планетна, 19, роботу почато 15.08.2018 р. о 10.00, закінчено 15.08.2018 р. о 10.35. (а.с. 80) 16.08.2018 р. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» доручено відключити від електроспоживання у звязку з самочинним підключенням приладу обліку по вул. Планетна, 19, що підтверджено нарядом-допуском. (а.с. 82) Актом б/н від 16.08.2018 р. посвідчено самочинне підключення до розподільної електромережі за адресою: ж/м Совіньйон-2, вул. Планетна, 19. Представником служби обслуговування електромереж старшим електриком [PERSON], інспекторами з контролю за електроспоживанням [PERSON] та [PERSON] у присутності [PERSON] складено акт про те, що до розподільної електромережі на ділянці розподільний щит по вул. Планетній, 19 здійснено самочинне підключення. Крім того, вказано, що абонента було відключено 15.08.2018 р. згідно наряду. В ході технічної перевірки вузла обліку 16.08.2018 р. підтверджено факт самочинного підключення обєкта до електромережі. 16.08.2018 р. о 15.04 годин здійснено повторне відключення обєкта від електромережі з фотофіксацією виконаної дії. (а.с. 10) За вищевказаним фактом відключення [PERSON] звернулася до начальника Овідіопольського ОП ГУНП в Одеській обл. щодо факту хуліганських дій 16.08.2018 р. (а.с. 11) Нарядом-допуском від 23.08.2018 р. ТОВ «КОМУНСЕРВІС» доручено відключити від електроспоживання у звязку з самочинним підключенням приладу обліку по вул. Планетна, 19. (а.с. 81) Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] дружина позивача, [PERSON], сусідка, підтвердили факти відключення [PERSON] від електропостачання. Підставою для таких дій відповідача вони вважають проведення зборів власників будинків кооперативу у будинку [PERSON] Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правовихз асобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. (справа № 6-20 цс 11 Верховного Суду України, рішення прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконними дії ТОВ «КОМУНСЕРВІС» по припиненню постачання електричної енергії суд керувався наступним. На момент виникнення правовідносин між [PERSON] і ЖБК «Совіньйон 2», а потім і ТОВ «КОМУНСЕРВІС» вони регулювались Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (далі Правила), яка зареєстрована в\~Міністерствіюстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442, у редакції Постанови від 17.10.2005 року № 910. Норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку. Відповідно до п. 1.2. для цілей цих Правил наведені нижче терміни та визначення вживаються в такому значенні: населений пункт - юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), обєднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; населення - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності; споживачі населеного пункту - населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом. Відповідно до п.п. 12.3. і 12.4. Правил користування електричною енергією населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору. Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. У відносинах сторін по справі [PERSON] відноситься до населення, споживача населеного пункту, а ТОВ «КОМУНСЕРВІС» до населеного пункту - юридичної особи-споживача, уповноваженою, балансоутримувачем ЖБК «Совіньйон 2», експлуатаційною організацією, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту, яка обєднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту. Електрична енергія постачається населеному пункту - ЖБК «Совіньйон 2» на підставі вказаного договору про постачання електричної енергії між ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ТОВ «КОМУНСЕРВІС», який здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. Окремого і прямого договору про постачання електричної енергії між «Одесаобленерго» і [PERSON] не укладалось. Відповідно до\~п.\~12.10.\~Правил електроустановки\~споживачів населеного\~пункту та\~споживачів на\~території населеного\~пункту,\~які не\~дотримуються умов\~договорів,\~укладених згідно\~з вимогами\~цих Правил\~з постачальником\~електричної енергії\~або населеним\~пунктом,\~підлягають відключенню\~від електричних\~мереж населеного\~пункту. На вимогу постачальника електричної енергії населений пункт зобов'язаний відключити електроустановки споживача на території населеного пункту у порядку, встановленому Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Відповідно до п. 3.2.4. Типового договору про користування електричною енергією на території населеного пункту, що є додатком 5 до Правил користування електричною енергією власник мереж зобовязаний на вимогу Постачальника на підставі Правил користування електричною енергією для населення відключати електроустановки Споживача у встановлені Постачальником терміни. На день відключення електроустановок\~споживача [PERSON] названі підзаконні акти втратили чинність. Згідно чч.\~1-3\~ст.\~60\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії»,\~з метою\~забезпечення захисту\~прав споживачів\~учасники ринку\~не застосовують\~недобросовісні методи\~конкуренції до\~споживача,\~положення та\~умови договорів\~зі споживачами\~мають бути\~прозорими та\~доступними для\~розуміння,\~постачання електричної\~енергії здійснюється\~на недискримінаційних\~засадах.\~Відключення споживачів\~здійснюється виключно\~у порядку,\~визначеному цим\~Законом та\~правилами роздрібного\~ринку. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції», іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до Законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 14.03.2018 р. № 312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до п. 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно п. 7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов'язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Згідно пп. 2 п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником або недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача. Попередження про припинення повністю або частково постачання розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв'язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. Законом України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Пунктом 2 ч. 1 статті 4 Закону встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території Україні для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Новий договір між [PERSON] та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії не був укладений станом на 15.08.2018 року. Заборгованості перед відповідачем у позивача не було. Договірні відносини між ними тривалий час існували, що достовірно установлено судом, незважаючи на відсутність тексту договору у [PERSON] і ненаданням його суду ТОВ «КОМУНСЕРВІС».\~Тому перше\~відключення електроустановок\~споживача [PERSON] з зазначенням такої підстави, як відсутність договору на подачу електроенергії, є незаконним. Інші відключення електроустановок споживача [PERSON] також є незаконними, такими, що були похідними від неправомірного відключення 15.08.2018 року. Також відносини між населеним пунктом в особі ТОВ «КОМУНСЕРВІС» та споживачем [PERSON] відповідно до п. 12.4. Правил користування електричною енергією можуть регулюватися установчими документами населеного пункту. Згідно приписів частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування та обставин, що не підлягають доказуванню, встановлено статтею 82 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визнання незаконними дії ТОВ «КОМУНСЕРВІС» по припиненню постачання електричної енергії до будинку підлягає задоволенню. Відмовляючи в частині стягнення неустойки суд керувався наступним. Згідно п. 12 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, крім іншого, припинення постачання електричної енергії споживачам, що не допускають порушень своїх договірних зобов'язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та/або електропостачальником. Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочень виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Суду не надано підтвердження та розміру неустойки (пені), яку необхідно стягнути на користь позивача. Позивач не підтримав цю позовну вимогу, фактично від неї відмовився, разом з тим не надавши суду заяву про відмову від вимоги про стягнення неустойки. Тому суд вирішує цю позовну вимогу по суті, визнає її необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Таким чином в частині стягнення пені з відповідача на користь позивача суд відмовляє. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає про таке. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її завданні. Особа звільняється від відповідальності щодо відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Зясуванню підлягає: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, у правовідносинах, що виникають з порушень зобовязання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про електроенергетику», Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та постанові Верховного Суду від 10.05.2018 р. у цивільній справі № 522/5350/15-ц, провадження № 61-10043св18. Відповідно до п. 1 підп. 7 Перехідних положень до ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (обєднаної палати), передає справу на розгляд [PERSON] Верховного Суду, якщо така колегія або палата (обєднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України. Такий законодавчий припис свідчить про збереження юридичної сили і обовязковості висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України. До цього часу [PERSON] Палатиою Верховного Суду відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 не відбулося. Крім того, ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Не передбачені також Законом України «Про ринок електричної енергії» та вказаними Правилами застосовання положення Закону України «Про захист прав споживачів» норми про відшкодування моральної шкоди. На підставі зазначеного, у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, пред'явленої на підставі ст. 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів" необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд керувався наступним. 16.08.2018 р. між адвокатом [PERSON] (адвокат) та [PERSON]А (Клієнт) укладено Договір № 964/18 про надання правової (правничої) допомоги, предметом якого згідно п. 2 є те, що адвокат бере на себе зобовязання надавати захист, представництво або іншу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором та додатками до нього, а Клієнт зобовязаний сплатити винагороду (гонорар) та компенсувати витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки, обумовлені Сторонами у Договорі. Пунктом 3 Договору № 964/18 про надання правової (правничої) допомоги від 16.08.2018 р. вказано про підготовку документів та представництво інтересів з приводу захисту прав споживача електричної енергії, порушених ТОВ «КОМУНСЕРВІС» в позасудовому та судовому порядку. Згідно п.п. 13.1. Додатку № 2 до Договір № 964/18 про надання правничої допомоги від 16.08.2018 р. визначено, що сторони дійшли згоди, що граничний обсяг оплати правової допомоги за всі дії, направлені на ведення справи, не можуть перевищувати в суді першої інстанції 30000 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~повязані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи \~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~повязану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат надано опис згідно акту-приймання передачі наданих послуг № 1 Договору № 964/18 про надання правової (правничої) допомоги від 16.08.2018 р., відповідно до якого адвокатом виконано наступне: усна консультація клієнта, підписання договору, оформлення ордеру, складення позовної заяви, складення заяви про витребування доказів, складення заяви про забезпечення позову, складення заяви про виклик свідків, складення заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, складення адвокатських запитів, доставка ухвали суду про витребування доказів до АТ «Одесаобленерго», отримання доказів та їх доставка до суду, судове представництво у судових засіданнях, загалом 33 витрачені години, з розрахунком 1600 грн./год. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У судовому засіданні представником відповідача надано клопотання щодо судових витрат, у якому міститься прохання щодо відмови у стягненні з відповідача витрат на послуги правничої допомоги, з посиланням на недотримання порядку та процедури оплати. Суд критично оцінює доводи, які викладені у вказаному клопотанні, оскільки зазначеним клопотанням спростовується наявність належних доказів сплати згідно договору про надання правничої допомоги, при цьому відсутнє прохання про зменшення їх розміру. Крім того, посилання представника позивача не спростовують наявність договору та не суперечить встановленим судом обставинам щодо наявності договору між позивачем та адвокатом. Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги [PERSON] складаюся з трьох позовних вимог, з яких задоволена одна, та з огляду на те, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача на правничу допомогу становить 30000 грн., суд вважає за можливе задовольнити вказану вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в частині задоволеної частини позовних вимог, стягуючи при цьому на користь позивача 10000 грн. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд керувався таким. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України про «Державний бюджет на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 гривні. Позивача було звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а отже на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги у загальному розмірі 704 грн. 80 коп. (1762 х 0,4).

Outcome: partial