Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

13 травня 2016 року позивач звернулась до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме квартири № 17, розташованої за адресою: м.Миколаїв, пр.Леніна 195, дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що на Універсальній біржі "Номінал", 27.04.2000 року згідно договору купівлі-продажу № 0484-Н, вона за 2000,00 грн. придбала квартиру № 17 яка розташована за адресою: м.Миколаїв, пр.Леніна 195, у [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 17599 від 19.05.2000 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу", позивач просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0484-Н дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.04.2000 року між [PERSON] та [PERSON] на Універсальній біржі "Номінал" був укладений договір № 0484-Н купівлі-продажу квартири № 17 яка розташована за адресою: м.Миколаїв, пр.Леніна 195, яка належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 1102 від 14.08.1999 року, зареєстрованого Миколаївською Універсальною товарно-сировинною біржею, зареєстрованого в МБТІ за реєстровим № 17599 від 02.09.1999 року /а.с.6/ . Цей Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 0484-Н від 27.04.2000 року, право власності на квартиру зареєстровано за позивачем у БТІ 19.05.2000 року за № 17599 /а.с. 6 оборот/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає іззакону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved