Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10154,00 гривень, моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень, в звязку з затопленням квартири, та судові витрати в розмірі 4000,00 гривень. В обґрунтування позову вказано, що затоплення сталося 20.12.2014 року з вини мешканців квартири [ADDRESS]. Про причини затоплення складався акт, проводилися експертизи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Стосовно розміру позовних вимог представник позивача зазначив, що експертизою визначено розмір матеріальної шкоди 4034,88 грн., вартість будівельних матеріалів складає 1380,49 грн., вартість ремонтних робіт 4738,80 грн., а разом сума матеріальної шкоди є 10154,00 грн., вказану суму просить стягнути на користь позивача. Моральну шкоду представник позивача обґрунтовує тим, що позивач його син та з приводу затоплення він має незручності та хвилювання, самостійно зробити ремонт він не в змозі, найняти робітників не має матеріальної можливості. Окрім того, відповідач затоплює його квартиру не вперше, ніколи не вибачалася та не робила ніяких дій для уникнення затоплення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відсутня її вина в затоплені. Наполягає на тому, що причиною затоплення є пошкодження каналізаційної труби, яку повинні замінювати Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча Компанія "ДомКом", з даного приводу вона неодноразово зверталася до підприємства з заявами щодо проблем в експлуатації каналізаційної труби. Просить суд з цих підстав відмовити у позові. Представник третьої особи ТОВ "Керуюча Компанія "ДомКом" [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказала, що у затоплені, що сталася 20.12.2014 року винним є відповідач, оскільки на співвласників житлового будинку покладено обовязок утримувати та нести відповідальність за спільне майно багатоквартирного будинку, у випадку якщо співвласник не виконує своїх обовязків щодо належного утримання спільного майна, що завдало збитків майну інших осіб, відповідний співвласник зобовязаний згідно до закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» відшкодувати завдані ним збитки, що узгоджується із ст.22 ЦК України. За результатами затоплення складено акт, яким визначено причину затоплення. Висновком експерта підтверджено причину затоплення і тому є законні підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], є власником двохкімнатної квартири за адресою м. Кривий Ріг вулиця Армавірська б. 8 кв. 20, загальною площею 43,9 кв. метрів, житловою площею 27,4 кв. метрів, яка розташована на другому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, на підставі договору дарування квартири від 27 грудня 2008 року. Вказаний договір дарування був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2-6592. Договір зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності на імя позивача [PERSON], номер запису 5451 в книзі 11п - 2019 (а.с.6-7). Над вказаною квартирою в вищевказаному б. № 8 по вулиці Армавірська в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, розташована квартира № 23, яка належить відповідачу по справі [PERSON], в якій вона на теперішній час офіційно зареєстрована та фактично проживає. 20.12.2014 року, відбулося затоплення квартири позивача, водою з квартири відповідача, яка розташована над його квартирою. 08 січня 2015 року, квартира позивача, була оглянута представниками ТОВ "Керуюча Компанія ДомКом", внаслідок чого був складений акт, з якого слідує, що при обстеженні квартири за адресою: м. Кривий Ріг. вулиця Армавірська б. 8 кв. 20 на предмет затоплення. Було встановлено затоплення стелі, стін та шпалери в приміщенні зала та коридору, затоплення стелі та відпадання плитки на стіні в приміщенні кухні, затоплення стелі в ванній кімнаті та санвузлі. Затоплення сталося з вини відповідача [PERSON] (а.с.8). В судовому засіданні свідок [PERSON] доповів, що він приймав участь при огляду квартири позивача як слюсар сантехнік ТОВ «Керуюча Компанія «ДомКом», за висновками акту винним у затоплені є мешканці квартири 23, але на його власну думку причиною затоплення є протікання міжквартирного трубопроводу каналізаційної труби між квартирами 20 та 23. Він акт від 08.-1.2015 року підписав, в обстеженні квартири на місце затоплення приймав участь, та зауважень до акту не вносив, з його висновками згоден. Свідок [PERSON] в судовому засіданні доповіла, що вона разом з [PERSON] оглядала квартиру [PERSON] , та складено акт про причини затоплення квартири. Після 08.01.2015 року відповідач [PERSON] почала звертатися з різноманітними заявами про обстеження та заміну каналізаційної труби у її квартирі. Доводи відповідача з приводу відсутності її вини у затоплені спростовуються письмовими доказами по справі. У висновку експертизи № 14/16 судової будівельно-технічної експертизи від 21.06.2016 року, вказано, що при візуальному дослідженні приміщень квартири [ADDRESS] на момент виїзду (17.05.16 р.) встановлено, що у коридорі, вбиральні, ванній кімнаті, кухні та житловій кімнаті маються численні сліди залиття (на шпалерах наявні потьоки та плями жовтого кольору, відставання, розводи, часткове відпадання кахлів на кухні тощо), яке за давністю могло статися більше року тому (у січні 2015р). За характером пошкоджень (розмір плям, їх розташування) та кількістю кімнат з наявними слідами від затікання води можна припустити, що при затопленні була вилита значна кількість води впродовж нетривалого часу (разово), що в більшій мірі схоже на випадок аварійного пориву трубопроводів водопостачання або водовідведення, ніж на періодичні протічки від незадовільного стану міжквартирного стояка. Для уникнення можливих аварійних ситуацій у майбутньому слід виконати заміну застарілих деталей трубопроводу у досліджених квартирах (а.с.176- 182). З вказаного суд приходить до висновку, що причиною затоплення, що сталося 20.12.2014 року у помешканні позивача [PERSON] - є порив трубопроводів водопостачання або водовідведення у квартирі відповідача [PERSON] Незадовільний стан елементів каналізаційної системи у квартирі відповідача не є причиною вказаного вище затоплення. Суд вказує, що відповідач дійсно зверталася до обслуговуючої компанії з заявами про неналежний стан каналізаційної труби у її квартирі з проханням її заміни, вказані заяви подавалися вже після залиття квартири позивача (а.с.155, 156, 157, 158). До моменту залиття квартири позивача ніякі заяви від відповідача [PERSON] до ТОВ «Керуюча Компанія «ДомКом» не надходило. Суд не приймає, як заперечення позову, доводи відповідача, що складений акт від 08.01.2015 року не відповідає вимогам законодавства. Наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 затверджено «Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій» відповідно до п.2.3.6. затверджено форма акту про залиття аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), вказаний вище акт складається якщо на горищі, у квартирі, у підвалі трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого ) водопостачання. У даному випадку, акт складався за заявою позивача від 25.12.2014 року, для визначення причини затоплення його квартири, яке сталося не з системи центрального опалення або гарячого водопостачання. Згідно Правил утримання житлового фонду у м. Кривому Розі затверджених 22.06.2005 року рішенням Криворізької міської ради Дніпропетровської області за № 3235 (зі змінами), поточний ремонт квартири повинен виконувати квартиронаймач або власник квартири за власні кошти та утримувати квартиру в належному санітарно-технічному стані. Комунальні житлові підприємства повинні своєчасно здійснювати в неприватизованих квартирах - обслуговування, ремонт, заміну стояків та розводки тепловодопостачання та водовідведення, в приватизованих квартирах - обслуговування, ремонт, заміну стояків тепло відведення та водовідведення, включаючи перший кран на стояку. При цьому квартиронаймач повинен повідомляти обслуговуюче підприємство про наявні пошкодження та здійснювати відповідну заміну труб та іншого обладнання (в тому числі сантехнічного). Судом встановлено, що відповідних повідомлень, до дня затоплення квартири позивача, не надходило до ТОВ «Керуюча Компанія «ДомКом». Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені терміни, які використовуються у ньому, зокрема, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далівласник) це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до висновку №13/16 судової будівельно-технічної експертизи від 21.06.2016 року, сума заподіяної шкоди дорівнює 6119,29 грн., яка складається із вартості будівельних матеріалів 1380,49 грн., та вартості ремонтних робіт 4738,80 грн. За таких обставин стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає матеріальна шкода в сумі 6119,29 грн. Статтею 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1\~ст. 64 ЦПК України\~встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено у п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 57 ЦПК України\~висновок експерта є одним із доказів у справі та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4\~ст. 60 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази та висновки експертів, суд, приходить до висновку, що вина відповідача у затопленні квартири позивача доведена. Стаття 23 ЦК України\~визначила, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, а також внаслідок ушкодження здоров'я. Відповідно до ч. 3 цієї ж розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~- під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 цитованої постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, на думку суду, що окрім матеріальної шкоди позивачу була завдана і моральна шкода, яка виразилась в тому, що йому доводиться мешкати у квартирі, яка пошкоджена, має поганий вигляд, необхідно робити ремонт підтоплених приміщень, був порушений уклад життя позивача, що спричинило виникнення у нього переживань з цього приводу. Але заявлена моральна шкода позивачами в сумі 10000,00 грн. на думку суду є завищеною, тому дана сума підлягає зменшенню до 2000,00 грн. Згідно ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору - 243,60 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати з оплати на виготовлення довіреності 250,00 грн. (а.с.27), виготовлення фотографій 10,00 грн. (а.с.23), витрати за складання акту 22,26 грн. (а.с.24), витрати за проведення експертизи 1500,00 грн. (а.с.170), інші понесені позивачем витрати до судових витрат не відносяться. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування витрат зі сплати судового збору та відшкодуванню підлягають витрати, пов'язаних з розглядом справи пропорційно задоволеним вимогам. Отже, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6119,29 гривень, моральну шкоду в сумі 2000,00 гривень, судові витрати в сумі 1642, 28 гривень. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.\~16,\~23,\~24,\~321,\~386,\~1166,\~1167 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.\~10,\~11,\~\~212,\~214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial