Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Фінансова\~компанія "Аланд"" з вимогою: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О.\~С., зареєстрований в реєстрі за № 5859; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. На обґрунтування\~позовної заяви,\~зазначила,\~що в січні 2021 року він дізнався про вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.\~С. виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 24 липня 2014 року в сумі 38 704 грн. За його запитом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. від 12.01.2021 йому були направлені наступні документи: копія виконавчого напису, вчиненого [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу від 03.07.2020, зареєстрований в реєстрі за № 5859 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованість за кредитним договором № 1999/42930DCLRKPT від 24.07.2014 в сумі 38 704 грн 00 грн; копія заяви ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про примусове виконання рішення; копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 62786378. Ознайомившись з копією виконавчого напису та іншими документами він вирішив звернутися до суду з позовом про визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважав його незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, виходячи з наступного: 24.07.2014 між ним та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" був укладений кредитний договір № 1999/42930DCLRKPT. Згідно із додатком № 1 до Договору, погашення заборгованості мало відбуватися шляхом щомісячного погашення кредиту, починаючи з 02.09.2014. Загальний строк позовної давності становить три роки, який має застосовуватися до кожного щомісячного платежу. Як вбачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса правонаступником ТОВ "Платинум Банк" на підставі договору від 23.03.2018 стало ТОВ "Фінансова кампанія "Кредит-капітал" (про відступлення прав його повідомлено не було), а в подальшому, на підставі договору від 20.05.2020, правонаступником усіх прав та обов`язків став позивач (про що його також повідомлено не було). Загальний строк позовної давності становить три роки, який має застосовуватися до кожного щомісячного платежу. Як вбачається з виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться в період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року (одинадцять днів) і за цей Період нотаріусом встановлена заборгованість в сумі 38 404 грн 00 коп., що є нереалістичним та спрямованим на приховування фактичного спливу строку позовної давності до платежів, які мали бути сплачені в період з 02 вересня 2014 року до 14 травня 2017 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Оскільки кредитний договір передбачав щомісячне погашення заборгованості, у кредитора (правонаступника кредитора) виникало право вимоги на наступний місяць після несплати ним чергового місячного платежу. Строк прострочення ним сплати чергового місячного платежу становить більше трьох років, а тому виконавчий напис нотаріуса є таким, що не відповідає вимогам ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням без спірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує; поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині); з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому опорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса йому не були надані документи, які б свідчили про визнання ним визначеної кредитором заборгованості. Жодних вимог про погашення заборгованості кредитор йому не пред`являв і заборгованість з ним не узгоджувалася, що є безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором. У порушення Закону України "Про нотаріат" нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у без спірності розміру сум, що підлягають стягненню з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", без спірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.03.2021 провадження у зазначеній справі відкрито, призначено підготовче засідання на 02.04.2021. 02.04.2021 підготовче засідання відкладено, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 14.05.2021 судовий розгляд відкладено з причин нез`явлення відповідача та призначено нове судове засідання. 18.06.2021 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] із застосуванням засобів телефонного зв`язку просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Оланд"" - Пилипенко А. М., про причини повторної неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О. С. та третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко\~О.\~А., причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 03.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О.\~С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5859 на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, про звернення стягнення: з громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - с. Геніївка, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є Боржником за Кредитним договором№ 1999/42930DCLRKPT від 24.07.2014, укладеним з ПАТ"Платимун банк", ідентифікаційний код юридичної особи 33308489, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 148К від 23.03.2018 є ТОВ "Кредит-капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14.05.2020 є ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, реквізити: [NUMBER] у АТ "ОТП Банк", МФО 300528, далі іменований -Стягувач, заборгованість за Кредитним договором № 1999/42930DCLRKPT від 24.07.2014. Строк платежу за Кредитним договором № 1999/42930DCLRKPT від 24.07.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 38 704 грн 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 38 640 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 64 грн 00 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн 00 коп.; строкова заборгованість за комісією становить 0 грн 00 грн 00 коп.; \~ \~ \~ \~строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн 00 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0 грн 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону У країни "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача, в розмірі 500 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 39 204 грн 00 коп. (а. с. 11, 36, 60) Позивачем [PERSON] надано до матеріалів справи копії документів, наданих йому приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. на підставі яких був вчинений нотаріальний напис 03.07.2020 (11-15). Приватним нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. надано до матеріалів справи копії документів, на підставі яких був вчинений нотаріальний напис 03.07.2020, а саме: виконавчий напис № 5859, кредитний договір з можливістю перенесення платежу №\~1999/4293DCLRKPT від 24.07.2014, додаток № 1 графік платежів до кредитного договору, заяву ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", Виписку з особового рахунку за кредитним договором № №\~1999/4293DCLRKPT від 24.07.2014 [PERSON] , довіреність та копію паспорту на [PERSON] , Договір № 148К про відступлення прав вимоги від 23.03.2018, Договір відступлення прав вимоги № 14/05/2020-ФА від 14.05.2020, додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги № 14/05/2020-ФА від 14.05.2020, Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" (а. с. 37-56, 61-82). З листа ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" від 18.03.2021 вбачається, що на підставі вимог зазначених нормативних актів ТОВ "Фінансова\~компанія "Аланд" надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. При цьому, документи були виготовлені в одному екземплярі, а їх копії не виготовлялись та не зберігаються в компанії. Крім цього, зазначив, що законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Оригінали документів перебувають у справах приватного нотаріуса (а. с. 27). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О.\~С. від 12.08.2020 відкрито виконавче провадження № 62786378 на підставі виконавчого напису № 5859 виданого 03.07.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 39 204 грн 00 коп. (а. с. 9-10). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Серед документів, які надавалися приватному нотаріусу для вчинення нотаріального напису, відсутні документи, якими без спірно підтверджується сума заборгованості за кредитом. Таким чином, є підстави для висновку про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у без спірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. У Постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, беручи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved