Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом, яким після заявлених остаточних вимог просить суд : - встановити останню дату проведення загальних зборів членів Садівницького товариства відповідача- Садівницького товариства "Аграрник" обрання Голови правління; - визнати недійсним рішення від 25.02.2012 року загальних зборів членів Садівницького товариства відповідача- Садівницького товариства "Аграрник" щодо обрання Голови правління- [PERSON].; -скасувати державну реєстрацію обрання Голови правління Садівницького товариства "Аграрник"- [PERSON].; -стягнути на його користь вартість витрат пов'язаних зі сплатою судового збору за подання позову до суду та витрат про надання правової допомоги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником дільниці №734 та членом Садівницького товариства "Аграрник", а головою правління цього товариства є [PERSON]. У нього та у багатьох членів товариства виник великий сумнів щодо легітимності обрання голови. Про те, що [PERSON]. черговий раз отримала перемогу на виборах він дізнався на початку листопада 2016 року. Останні збори щодо її обрання відбулися 11.02.2017 року , але протоколом було встановлена недостатня явка членів кооперативу, яка не підтвердила наявність кворуму, тому засідання правління вважається таким, що не відбулося. [PERSON]. не маючи достатніх повноважень та права на зайняття посади голови правління, систематично виходить за межі своїх владних повноважень та не реагує на скарги , зауваження членів товариства. Вживає заходи щодо стягнення додаткових членських внесків, повідомляючи, що ці кошти йдуть на оплату електроенергії за завищеним споживчим тарифом 3 грн. за 1 кВт. Крім того, голова не надає на звернення членів товариства повний перелік документів, щодо її повноважень. Ніякого повідомлення про те , що він може взяти участь у виборах голови правління він не отримував , що змушує його звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач, його представник заявлені вимоги , які остаточно були викладені у заяві від 15.11.2017 року ( т.1 а.с.99-100) підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач- Садівницьке товариств о "Аграрник", зокрема його представник в суді позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити повністю, зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим. 25 .02.2012 року не вирішувалося на зборах товариства питання обрання голови правління [PERSON]., а вирішувалося питання про зміну засновників товариства та затвердження Статуту товариства . Заслухавши пояснення учасників справи , дослідивши матеріали , в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступного. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та вказаної Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричинених цим порушенням. Судом з»ясовано, що 28 червня 1994 року проведено державну реєстрацію Садівницького товариства "Аграрник", ідентифікаційний код 20640144 ( т.1 а.с.181). Створено згідно вимог чинного законодавства України і у своїй діяльності керується ними, Конституцією України Цивільно-процесуальним, Цивільним, Земельним Кодексами України, законами України «Про правонаступництво», «Про об»єднання громадян», «Про кооперацію», та іншими нормативно-правовими актами України, а також Статутом, внутрішніми нормативними актами. Згідно із ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно Статуту Садівницького товариства "Аграрник «, в редакції 2012 року , затвердженого зборами товариства , протокол №1 від 25 лютого 2012 року, головним завданням Товариства є організація колективного саду, ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів Товариства та їх родин. Збереження цілісної інфраструктури, забезпечення гарантії прав та захист інтересів його членів ( т1,а.с.67-78). У Статут товариства неодноразово до 2012 року та після вносилися зміни та доповнення, які реєструвалися у відповідності чинного законодавства . Згідно Довідки №3776 про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 13.04.1999 року, керівником даного товариства є [PERSON].( т.1 а.с.180). Згідно ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об'єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Згідно п.п.9.1 , 9.2 , 9.4 розділу 9 Статуту, Вищим органом управління Товариства є Збори членів Товариства. Голова очолює Правління, є член товариства, обирається на Зборах згідно Статуту п.9.2.2. на 5 років. Чергові Збори скликаються Правлінням не рідше одного разу на рік, позачергові Збори можуть бути зібрані за вимогою не менше двох третин уповноважених його членів ревізійною комісією або Правлінням. Про скликання Зборів члени повідомляються не пізніше ніж за 15 днів до дати проведення зборів ( п.9.2.12) . [PERSON] є членом Садівницького товариства "Аграрник" з 2010 року та користується земельною ділянкою розміром 800 кв.м., сплачує членські внески ( т.1 а.с. 35). Позивач просить суд встановити останню дату проведення загальних зборів членів садівницького товариства відповідача- садівницького товариства "Аграрник" обрання Голови правління; - визнати недійсним рішення від 25.02.2012 року загальних зборів членів садівницького товариства відповідача- садівницького товариства "Аграрник" щодо обрання Голови правління- [PERSON]. При цьому, судом з"ясовано, що згідно протоколу №1 загальних зборів членів Садівницького товариства "Аграрник" від 25 лютого 2012 року, який знаходиться в матеріалах реєстраційної справи СТ"Аграрник", вирішувалися питання про зміну засновників товариства та про затвердження Статуту товариства в новій редакції. Питання щодо обрання(переообрання) голови правління [PERSON]. зборами не вирішувалося. Згідно поданих державному реєстратору документів для проведення реєстраціної дії рішення, яке просить визнати недійсним позивач не подавалося і не приймалося. Крім того, згідно протоколу №1 загальних зборів членів Садівницького товариства "Аграрник" від 31.05.2017 року на зборах вирішувалися питання про внесення змін до Статуту, затвердження річного звіту Голови правління, акту Ревізійної комісії, кошторису на 2017 рік , інші питання. На цих зборах був присутній позивач, про що свідчить його підпис. Крім того, під час розгляду справи в суді представником відповідача подано до суду Витяг з протоколу №1 загальних зборів членів Садівницького товариства "Аграрник" від 24 лютого 2018 року про обрання (переобрання) правління товариства та його голови ( т.2 а.с.10). Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Тобто на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову. Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем не доведені факти, а саме: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові [PERSON] за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. Вимоги позивача про скасування державної реєстрації обрання Голови правління садівницького товариства "Аграрник"- [PERSON].; -стягнення вартості витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору за подання позову до суду та витрат про надання правової допомоги є похіднимии, тому також задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed