Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що згідно рішення Турійського районного суду Волинської області від 16 лютого 2009 року відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 06 січня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що після визначення рішенням суду такого розміру аліментів змінився її сімейний стан, а саме: 20 листопада 2009 року вона розірвала шлюб з [PERSON] Крім того, збільшились витрати на сина, який тепер навчається у школі. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що визначений судом розмір аліментів значно менший прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, та наявних коштів їй не вистачає для належного матеріального утримання дитини, позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала суду заяву від 22 березня 2016 року, у якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області (а. с. 13). За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 16 лютого 2009 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06 січня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 5) стверджується, що 20 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1455 грн. на одну особу. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу наведеної вище норми закону слідує, що для збільшення або зменшення розміру вже стягуваних аліментів достатньо принаймні однієї з передбачених у ч.1 ст.192 СК України обставин. Судом встановлено, що після визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням Турійського районного суду Волинської області від 16 лютого 2009 року, сімейний стан позивача дійсно змінився у зв'язку з розірванням шлюбу. Крім того, з матеріалів справи слідує, що змінився і її матеріальний стан, оскільки збільшились витрати на сина, який тепер навчається у школі. Тому, на думку суду, зазначені обставини є достатньою підставою в розумінні положень ч.1 ст.192 СК України для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків тощо, не має, не хворіє, постійного доходу не має, однак є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. З урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на 2016 рік в сумі 1455 грн., який збільшився порівняно з тим, що був встановлений у 2009 році, а також матеріальних потреб дитини (син навчається у школі, та як стверджує позивач в позовній заяві, коштів, які вона витрачає на його утримання, недостатньо), обов'язковості утримання дітей обома батьками, сімейного стану та матеріального становища обох сторін, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, стягуваних за рішенням Турійського районного суду Волинської області від 16 лютого 2009 року з відповідача на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід збільшити з 300 грн. щомісячно до 700 грн. В решті позову слід відмовити, виходячи із встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років та обов'язковості утримання дітей обома батьками (1455 грн. / 2). Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551.20 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: partial