Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія "Уніка", звернулася з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 27.07.2016р. між [PERSON] та ПАТ "Страхова компанія "Уніка" було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №007065/4017,0000227, згідно якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 14.12.2016р. на автодорозі Р-40 Рава-Руська-Яворів-Судова Вишня 38км+200м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та "Ford Mondeo" реєстраційний номер RP6589 під керуванням гр.[PERSON]. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 10.02.2017р. у справі №460/5666/16-п, ДТП відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 15.12.2016 р. до ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку 14.12.2016р., подавши всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № С000732 від 19.03.2018р. про оцінку вартості відновлюваного ремонту, вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 156 130,20 грн. На підставі вищенаведених документів ПрАТ "СК "Уніка", виконуючи умови доровору страхування, сплатило відшкодування згідно рахунку у сумі 147 001,68 грн. Таким чином вважає, що в силу вимог ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика в межах фактичних затрат перейшло право вимоги до винної особи про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29.12.2017 року надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити в повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленням, яке повернулося на адресу суду та долучено до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним не подано. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.12.2016р. на автодорозі Р-40 Рава-Руська-Яворів-Судова Вишня 38км+200м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та "Ford Mondeo" реєстраційний номер RP6589 під керуванням гр.[PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 10.02.2017 року вина [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена, судове рішення набрало законної сили. На момент ДТП між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №007065/4017,0000227. У відповідольності з договором було застраховано автомобіль [NUMBER]. Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням вказаного транспортного засобу. Судом встановлено, [PERSON] своєчасно повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про подію, що має ознаки страхового випадку, та позивачем було виплачено страхове відшкодування, що стверджується копією платіжного доруження про сплату страхового відшкодування № 003573 від 27.01.2017 року. Листом від 01.02.2017 року ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося з претензією до [PERSON] про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 140 001,68 грн., однак відповідач борг не сплатив. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимоги позивача про стягнення з відповідача виплаченого відшкодування в порядку регресу є обґрунтованими та законними, а тому, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню в користь позивача сплачені ним 2205,03 грн. судового збору.

Outcome: approved