Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

21 червня 2016 року позивач звернулась до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, житлового будинку [ADDRESS], дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що на Товарній Біржі "Нерухомість-південь", 18.11.1998 року згідно договору купівлі-продажу [NUMBER], вона за 10800,00 грн. придбала житловий будинок [ADDRESS], у [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером [NUMBER] від 09.12.1998 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу", позивач просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна [NUMBER] дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній Біржі "Нерухомість-південь" був укладений договір [NUMBER] купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим [NUMBER], зареєстрованого в МБТІ за реєстровим № [NUMBER] від 22.11.1996 року /а.с.3/ . Цей договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за [NUMBER] від 18.11.1998 року, право власності на домоволодіння зареєстровано за позивачем у БТІ 09.12.1998 року за № [NUMBER] /а.с.3 оборот/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає іззакону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved