Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Миколаївської міської ради в якому посилаючись на порушення його прав як власника суміжної земельної ділянки №50 в СВТ «Прогрес», а саме: зміну площі та конфігурації належної йому земельної ділянки без його згоди внаслідок видачі Миколаївською міською радою [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, просив визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№862244 виданий 22 червня 2009 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 600 кв.м., яка розташована в СВТ\~ "Прогрес" №50 в Заводському районі міста Миколаєва; Скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту. Зазначив, що про порушення своїх прав дізнався в березні 2014 року, коли навколо ділянки №50 було встановлено паркан із захопленням його земельної ділянки орієнтовною площею 20 м.кв., а тому також просив поновити строк позовної давності звернення до суду, як такий, що пропущено з поважних причин. В судовому засіданні\~ представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позові. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся неодноразово належним чином. Представник\~ [PERSON] - [PERSON]\~ в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно письмових доказів, що містяться у справі №2-85/98 Заводського районного суду м.Миколаєва, [PERSON], а потім і його сину [PERSON] (як спадкоємцю) належала земельна ділянка №55 площею 600 м.кв. Ніяких доказів виділення йому земельної ділянки більшого розміру не має. Зазначив, що [PERSON] виділялась земельна ділянка 600 м.кв. і саме на таку площу видано державний акт. Зауважив, що зараз позивач користується земельною ділянкою близько 720 м.кв., а тому його права не порушені. Додав, що земельну ділянку №50 в СТ «Прогрес» [PERSON] отримала на початку 2000-х років, в 2008-2009 роках було проведено процедуру її приватизації, при цьому межі земельної ділянки погодила дружина позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є членом садівничого товариства "Прогресс" та має в користуванні земельну ділянку № 55 . Згідно довідки від 22.07.2012 року, яка видана головою правління СТ "Прогрес" [PERSON]\~ площа\~ земельної ділянки [PERSON] №55 становить 720 кв.м. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою №50, якою користується [PERSON] (а.с. 70) Відповідно до архівного витягу, виданого на запит від 08.05.2015р., Рішенням Миколаївської міської ради\~ від 19.12.2008 року №31/50, п. 24. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документу\~ державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку №50 площею 600 кв.м., за рахунок земель садово-виноградарського товариства "Прогрес", для ведення садівництва;\~ п. 24.2. надати [PERSON] у власність земельну ділянку №50 площею 600 кв.м для ведення садівництві у складі садово-виноградарького товариства\~ "Прогрес" (а.с.15). На підставі вказаного рішення Миколаївської міської ради 22 червня 2009 року [PERSON] видано Державний акт (серія ЯЖ №862244)на право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., яка розташована в СВТ «Прогрес», земельна ділянка №50 (далі Державний акт). (а.с.6) Внаслідок зазначеного вище рішення Миколаївської міської ради змінилась конфігурація та площа земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні [PERSON]\~ Відсутність згоди позивача на такі зміни відповідачами не оспорюється. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.10.2015 року по справі 487/1218/14-ц визнано протиправним та скасувано пункт 24 рішення Миколаївської міської ради\~ від 19 грудня 2008 року №31/50 щодо надання [PERSON] у власність земельної ділянки №50 площею 600 кв.м. для ведення садівництва у складі садово-виноградарського товариства "Прогресс". (а.с.7-14) Відповідно до ст.152 власник земельної ділянки (землекористувач) має право вимагати усунення порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, в тому числі і відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Статтями\~116,118 ЗК України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статями\~116,118 ЗК України\~(правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою № 6-93цс13). Оскільки рішення Миколаївської міської ради №36/61 від 04 вересня 2009 року, яке було підставою для видачі [PERSON] державного акту на право власності на землю, визнано протиправним та скасовано, то державний акт, виданий на підставі такого рішення, є недійсним. Крім того, Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування його державної реєстрації є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Але, відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Положення «Про державну реєстраційну службу України», затвердженого\~Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 401/2011, органом виконавчої влади до повноважень якого входить скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку є Державна реєстраційна служба України. Позовні вимоги до Державної реєстраційної служби або її територіального органу не предявлялись, а тому відсутні підстави для скасування державної реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки ставиться питання про права та обов'язки органу державної влади, який до участі у справі в якості співвідповідача не був залучений та позовних вимог до якого не було заявлено. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача і не оспорюється представником відповідача, позивач дізнався про порушення оскаржуваним рішенням свого права в 2014 році, а тому відсутні підстави вважати, що на час звернення до суду минули строки давності. З відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір по 121,80 грн. з кожного пропорційно задоволеним вимогам - одна з двох.

Outcome: partial