Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

09.01.2015 року представник позивача за довіреністю - адвокат [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, уточнивши заявлені вимоги, просила суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі за текстом - МТСБУ) грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 12 451,66 грн. та судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що внаслідок ДТП, яка відбулася 19.07.2014 року з вини [PERSON], керуючого автомобілем марки Форд Сієра д/н [NUMBER], механічні пошкодження отримав автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим останньому було спричинено матеріальні збитки в розмірі 14 341, 99 грн. відповідно до висновку експерта. Враховуючи те, що на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, власник пошкодженого в ДТП автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з вимогою виплатити йому страхове відшкодування. За рахунок коштів фонду захисту потерпілих на підставі поданої ним заяви, останньому МТСБУ було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 11 951,66 грн. та 500 грн. в рахунок витрат на проведення експертизи, що складає 12 451,66 грн. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку завдані збитки не компенсував, після проведення виплати в силу ст.1191 ЦК України, п.2 ч.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.28,67), відповідно до поданої заяви просила справу розглянути за відсутності МТСБУ, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала (а.с. 31-32). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в контексті п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило (а.с.30, 64-65). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином (а.с.29,66), причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів згідно положень ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу 02.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2014 року о 21-10 год. в м. Кривий Ріг на перехресті вул. Дніпропетровське шосе - Заводська мала місце ДТП за участю автомобіля марки Форд Сієра д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2014 року, яка набрала законної сили 30.09.2014 року, в діях [PERSON] встановлено наявність вини у скоєнні ДТП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5). Оскільки в розумінні ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, вище вказані обставини ДТП доказуванню не підлягають. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯТС № 308044, виданого Запорізьким МРЕВ-1 УДАІ УМВС України (а.с.44) власником автомобіля марки Форд Сієра, д/н [NUMBER] є [PERSON], а не відповідач, який на момент ДТП володів та користувався транспортним засобом в порядку п. 2.1. Правил дорожнього руху, за наявності технічного паспорту на вказаний автомобіль та посвідчення водія відповідної категорії. Автомобіль марки [PERSON], д/н [NUMBER], 2006 року випуску, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 093640, виданого Апостолівським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 08.05.2008 року (а.с.40), в результаті ДТП отримав механічні ушкодження лівого переднього крила, переднього бамперу зліва, лівої блок фари з витоком охолодженої рідини, що підтверджується довідкою ВДАІ (а.с.41). Згідно звіту ДП "Бюро юридичних та експертних послуг" по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Subaru Forester 2.0 X 4 AT, р/н АЕ 1780СН, його вартість складає 14 341,99 грн. (а.с.45-50, 52-58). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В той же час, згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так, на момент ДТП між [PERSON] та АСК "Омега" було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АІ/0990848 від 05.05.2014 року, строк дії якого до 05.05.2015 року (а.с.42). В ході розгляду справи судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Форд Сієра д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] застрахована не була, а тому 23.10.2014 року третя особа - [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування оціненої шкоди (а.с.6) з наданням повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зі схемою від 23.10.2014 року (а.с.38-39). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В розумінні ч.1 ст.28, ст.29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається з Наказу МТСБУ №6202 від 02.12.2014 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] (а.с.8) сума до сплати за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, складає 12 451,66 грн. Обґрунтування зазначеної суми підтверджується довідкою МТСБУ №1 від 17.11.2014 року (а.с.9) виходячи з підтвердженої шкоди по майну в розмірі 11 951, 66 грн. та витрат на проведення експертизи по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля - 500 грн. згідно рахунку №34 від 12.08.2014 року та квитанції № 35449.769.1 від 20.08.2014 року (а.с.60-61). На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ч. 38.2.1 ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достеменно встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань перед потерпілим власником автомобіля [NUMBER] [PERSON] шляхом виплати йому суми страхового відшкодування в розмірі 12 451,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/24861 від 03.12.2014 року (а.с.10,35), у зв'язку з чим право зворотної вимоги до [PERSON] у нього виникло на законних підставах, доказів протилежного відповідач суду не надав, в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, ігноруючи звернення МТСБУ (а.с.36,37) а тому доводи представника позивача в обґрунтування заявлених вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки [PERSON] як потерпілий від ДТП, що сталася з вини відповідача, поніс матеріальні збитки, які йому відшкодував позивач як страхувальник, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення сплаченого позивачем страхового відшкодування підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на його користь 12 451, 66 грн. в примусовому порядку. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved