Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

28 листопада 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вказаною позовною заявою, в якій остаточно просив визнати незаконним та скасувати рішення Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», оформлене пунктом 2 протоколу № 00006 від 27 вересня 2019 року, про складення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до вимог п.1 гл.3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, та зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» і Товариство обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» здійснити перерахунок спожитого позивачем природного газу за період часу з березня по серпень 2019 року включно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є абонентом АТ "Одесагаз" та споживачем природного газу. 30 серпня 2019 року представниками Чорноморського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Одесагаз» складено акт № 00006 про порушення побутовим споживачем, в якому встановлено підозру на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Представниками ПАТ «ОДЕСАГАЗ» було демонтовано належний позивачу побутовий лічильник газу типу Elster BK G-4Т заводський № 5035487, про що зазначено у вказаному акті. Додатково представником відповідача було складено протокол від 04.09.2019 р. щодо направлення ЗВТ на експертизу. У подальшому, 11.09.2019 р. ПАТ «ОДЕСАГАЗ» проведено розпломбування упакованого та опломбованого побутового лічильника газу та його експертизу, про що відповідна комісія склала акт № 477. Комісією встановлено порушення цілісності заводського тавра та лічильного механізму, відбиток тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, на планці суматора наявні механічні пошкодження, у зв`язку із чим зроблений висновок про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. В результаті розгляду акту про порушення комісією Чорноморського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» 27.09.2019р. було прийнято встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу згідно пп.1, п.1, гл2, розділу ХІ Кодексу ГРМ, на об`єкті: ж/м Совіньон, вул. Берегова, 91, - та вирішено начальнику абонентського відділу Ярошенко С.Ю. скласти акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості відповідно до вимог п.1 гл.3 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Рішення оформлено пунктом 2 протоколом № 00006 від 27.09.2019 р. Також, позивач просив стягнути витрати за проведення висновку експертного дослідження пломби та лічильника газу у розмірі 3768,00 гривень. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, посилаючись на поданий відзив, позов не визнали, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Суд, враховуючи письмові заяви, наявні у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. По справі судом встановлено наступні фактичні обставини. Позивач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Позивачу присвоєно особовий рахунок [NUMBER] ). 30 серпня 2019 року ПАТ "ОДЕСАГАЗ" на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , - було здійснено демонтаж побутового лічильника газу типу Elster BK G-4Т заводський № 5035487. За наслідками демонтажу було виявлено порушення, а саме: підозра на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. 11 вересня 2019 року комісією ПАТ "Одесагаз" було проведено експертизу ЗВТ та пломб, складено відповідний акт № 477, згідно якому встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушена цілісність заводського тавра та лічильного механізму. Відбиток тавра встановленої пломби на ЗВТ не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника. На планці суматора наявні механічні пошкодження. Лічильник газу типу газу типу Elster BK G-4Т визнано непридатним до подальшої експлуатації. 27.09.2019 року відбулося засідання комісії Чорноморського УЕГГ з приводу розгляду акту про порушення побутовим споживачем. Так, комісією Чорноморського УЕГГ 27.09.2019 р. було прийнято рішення у формі протоколу засідання комісії про донарахування об`єму природного газу за наявність несанкціонованого газопроводу. Сама вартість за період часу з березня по серпень 2019 року включно розрахована згідно акту-розрахунку № 00006 від 27.090.2019 р., і складає в загальній сумі 48550,53 грн., який зареєстровано за вих.№ 810 від 20.11.2019 р. Причому, з яких міркувань та на підставі яких належних і допустимих доказів комісія дійшла висновку про наявність у позивача несанкціонованого газопроводу ані протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення № 00006 від 27.09.2019 р., ані матеріали справи не містять взагалі. Відповідний висновок комісії, на думку суду, взагалі не узгоджується з наведеним вище актом про порушення побутовим споживачем № 00006 від 30.08.2019 р. та актом № 477 експертизи ЗВТ та пломб від 11.09.2019 р., що само по собі є підставою для скасування відповідного рішення. Не погоджуючись з висновками комісії ПАТ «Одесагаз» [PERSON] звернувся до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з метою проведення експертного дослідження вказаного вище лічильника газу. Згідно висновків експертного дослідження № 19-6460 від 31.10.2019 р. цілісність пломби встановленої на наданому на експертне дослідження лічильнику газу «Eltser» ВК G-4Т № 5035487-031-11-І, не знімалася та повторно не встановлювалася. Характерних трасологічних слідів, що свідчать про розбирання наданого на експерте дослідження лічильника газу «Eltser» ВК G-4Т № 5035487-031-11-І, немає. Будь-яких характерних трасологічних слідів втручання в роботу лічильного механізму наданого на експертне дослідження лічильника газу «Eltser» ВК G-4Т № 5035487-031-11-І, немає. Згідно платіжних квитанцій з грудня 2018 року по листопад 2019 року [PERSON] постійно сплачував за спожитий газ. Правовідносини між споживачем (позивачем) та постачальником газу (відповідачем) врегульовані Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ від 30 вересня 2015року №2494 (станом на момент виникнення таких правовідносин) надалі за текстом рішення - Кодекс, положеннями Цивільного Кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498. Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до пунктів 1-4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави. Відповідно до пункту 6 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в яку було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. На думку суду, аналіз зазначеної норми свідчить про те, що склад вказаного порушення може мати місце за наявності певних складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. Суд вважає, що за відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, Постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 909/869/16, постанові від 24.10.2018 року у справі № 914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Висновком експертного дослідження № 19-6460 пломби та лічильника газу, складеним 31 жовтня 2019 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, спростовано факт втручання в роботу газового лічильника, а наявність несанкціонованого газопроводу, як це зазначено у протоколі засідання комісії з розгляду актів про порушення № 00006 від 27.09.2019 р., взагалі не підтверджено будь-якими доказами. Крім того, відсутні докази того, що внаслідок пошкодження ЗВТ (лічильника газу) витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст.10-13ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 та 2 ст.77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Нормами ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав, суд критично ставиться до висновків, викладених відповідачем в оскаржуваних рішеннях. Такий висновок є хибним та не підкріплений жодним належним та допустимим доказом, який міг би свідчити як про наявність несанкціонованого газопроводу у позивача, так і несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ з боку позивача, отже, відсутній сам факт можливості того, що комерційним вузлом обліку не обліковувалися, чи обліковувалися частково, чи з порушенням законодавства, витрати (споживання) природного газу, та інші дії, що призвели б до викривлення даних обліку природного газу, і як наслідок, слід визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморського Управління експлуатації газового господарства ПАТ «ОДЕСАГАЗ», прийнятого 27.09.2019 року у формі протоколу засідання комісії про донарахування об`єму природного газу за наявність несанкціонованого газопроводу. Суд вважає за необхідне зазначити, що вимога про визнання незаконним та скасування рішення Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» є належним способом захисту порушеного права відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 14 січня 2020 по справі № 910/17955/17, оскільки таке рішення, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПРЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача в контексті з газопостачальною організацією, встановлює обсяг і вартість недорахованого газу та створює загрозу припинення газопостачання споживача. Позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок спожитого природного газу за період часу з березня по серпень 2019 року включно є похідною вимогою від вимоги стосовно прийнятого відповідачем неправомірного рішення про донарахування об`єму природного газу за цей період, а тому, з урахуванням проведених позивачем оплат за спожитий природний газ за вказаний період часу, підлягає також задоволенню. В свою чергу, стороною позивача не доведено факту порушення його прав Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», в зв`язку з чим вимоги позивача до останнього не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. Оскільки спір стосується прав споживача, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. В зв`язку з цим, судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі, визначеному на час подання позову, підлягає стягненню на користь держави з ПАТ «Одесагаз» в загальній сумі 1536,80 грн. (768,40 грн. х 2). Також, підлягають стягненню з ПАТ «Одесагаз» на користь позивача витрати за проведення висновку експертного дослідження пломби та лічильника газу у розмірі 3768,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial