Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач ТОВ "Біокарт-Агро" звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ", [PERSON] служби Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа: Управління Держгеокадастру Чернігівського району Чернігівської області, у якому просить: визнати недійсним договір оренди землі № 6 від 10 вересня 2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ"\~; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, проведену Державним Реєстратором реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції 24 вересня 2015 року; визнати договір оренди землі (земельної ділянки площею 2, 47 га, кадастровий номер 7425581300:07:000:0774), укладений між [PERSON] та ТОВ "Біокарт-Агро" - поновленим на новий строк. Вимоги обґрунтовані тим, що 10 вересня 2010 року між ТОВ "Біокарт-Агро" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,47 га, кадастровий номер 7425581300:07:000:0774, строком на п"ять років, який 15 грудня 2010 року відповідно до положень п. 37 Договору був зареєстрований у Чернігівській регіональній філії «Центр ДЗК" за № 041083900064. Договором передбачено, що орендар має переважне перед іншими право на укладання договору оренди земельної ділянки на новий строк. Умови договору оренди ТОВ "Біокарт-Агро" виконувало належним чином. [PERSON] до закінчення строку дії договору оренди письмово підтвердила своє бажання переукласти договір на новий строк. На початку листопада 2015 року позивачу стало відомо, що 10 вересня 2015 року [PERSON] уклала договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" та в порушення вимог чинного законодавства провела його реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що укладенням спірного договору порушено його права, оскільки оспорюваний договір був укладений до припинення дії попереднього договору оренди земельної ділянки та з грубим порушенням вимог ст. 33 Закону України « Про оренду землі». Державну реєстрацію речового права проведено також з порушенням норм чинного законодавства. У судовому засіданні представники ТОВ "Біокарт-Агро" підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини щодо недійсності оспорюваного договору оренди землі, викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити. Пояснення зводяться до того, що ТОВ «Біокарт Агро» належним чином виконує умови укладеного з [PERSON] договору оренди землі, а тому має переважне право на його продовження на новий строк. А укладення спірного договору оренди землі порушує права позивача як орендаря, який належним чином виконує умови договору. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що відповідачка вважала договір укладеним з 10 вересня 2010 року, а тому вважала, що саме 10 вересня 2015 року мала право на укладення договору з іншим орендарем. Зазначила, що ніяких заяв про намір укласти договір оренди на новий строк [PERSON] не підписувала, орендна плата за 2010 та 2015 рік не сплачена, наміру продовжувати договір оренди з товариством позивачка [PERSON] не мала. Представник відповідача ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" [PERSON] вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до правових позицій ВСУ пролонгація договору оренди можлива, якщо орендар належним чином виконує умови договору та повідомив про намір укласти договір оренди на новий строк. 10 вересня 2010 року укладено договір оренди, цього ж дня відбулась передача земельної ділянки згідно акта прийому передачі, а в Центрі ДЗК договір зареєстровано лише 15 грудня 2010 року. Представник відповідача ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ» [PERSON] зазначив, що було звернення ГО « Ведиляночка» до агрофірми на укладення договорів оренди землі. Із [PERSON] правомірно було укладено договір оренди, який зареєстровано [PERSON] службою. Представник відповідача - [PERSON] служби Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області [PERSON] вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки договір оренди зареєстровано відповідно до вимог діючого законодавства. За інформацією управління Держгеокадастру державна реєстрація договору оренди земельної ділянки до 01 січня 2013 року відсутня. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] пояснив, що до 01 січня 2013 року реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилась Чернігівським районним відділом філії « Центр ДЗК» . Підтвердив таку реєстрацію договору оренди між [PERSON] та ТОВ « Біокарт Агро», що також підтверджується відповідними даними у книзі реєстрації та наданою суду довідкою. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Частина перша статті 792 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга вказаної статті). Частиною четвертою статі 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 768851, виданого 19 січня 2006 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 45 від 31 серпня 2005 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,47 га (рілля) у межах згідно з планом на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. (а.с.9). 10 вересня 2010 року між [PERSON] та ТОВ "Біокарт-Агро" було укладено Договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на пять років (а.с.5). Пунктом 15 Договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семидений строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання передачі. За актом підписаним сторонами [PERSON] передала, а ТОВ « Біокарт- Агро» прийняло зазначену земельну ділянку 10 вересня 2010 року (а.с.8). Згідно з положеннями частини першої статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладення Договору оренди землі 10 вересня 2010 року) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Пунктом 37 укладеного між сторонами Договору оренди землі передбачено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно запису на договорі, застереженому підписом реєстратора [PERSON] та печаткою Чернігівського районного відділу регіональної філії «Центр ДЗК"- Договір оренди землі зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії «Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 грудня 2010 року за № 041083900064 .( а.с. 6 зворот) Таким чином, укладений між [PERSON] та ТОВ « Біокарт Агро» договір оренди землі набув чинності з моменту його державної реєстрації - 15 грудня 2010 року та діє протягом пяти років, тобто до 15 грудня 2015 року. Між сторонами Договору виникли права та обов'язки, пов'язані з виконанням умов договору оренди землі. Пунктом 33 Договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Біокарт-Агро" визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (а.с.6), а згідно пункту 6а Договору сторони не мають права відмовитись від виконання умов договору в односторонньому порядку. Аналогічне положення щодо неможливості розірвання договору в односторонньому порядку закріплено в статті 31 Закону України «Про оренду землі». 10 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма « Іванівка АГ» було укладено договір оренди земельної ділянки 774 загальною площею 2, 47 га( рілля), кадастровий № 7425581300:07:000:0774 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА 763852, строком на 10 років. Обумовлено, що договір набирає чинності після підписання сторонами, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації згідно чинного законодавства України. ( а.с. 42-43). Таким чином, укладенням договору оренди землі з ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ" [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання умов договору і виконання зобов'язань за договором оренди, раніше укладеного з ТОВ "Біокарт-Агро". При цьому, [PERSON] не мала жодних правових підстав для укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ", оскільки зазначена земельна ділянка ще перебувала в оренді ТОВ "Біокарт-Агро". Укладаючи оспорюваний договір, відповідачка [PERSON] порушила права ТОВ "Біокарт-Агро" на володіння та користування земельною ділянкою. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачений обовязок орендодавця не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону; орендар в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідно до частин другої, третьої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може здійснюватись шляхом визнання угоди недійсною. Таким чином, суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав в межах чинного законодавства і його позовні вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі від 10 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ" підлягають задоволенню. Право оренди земельної ділянки за кадастровим номером 7425581300:07:000:0774 було зареєстроване [PERSON] службою Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24918763 від 30 вересня 2015 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 13/. За інформацією Управління держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 29 вересня 2015 року на запит [PERSON] служби Чернігівського районного управління юстиції за результатами розгляду листа повідомлено про відсутність запитуваної інформації, а саме щодо реєстрації до 01 січня 2013 року договору оренди та права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425581300:07:000:0774( а.с. 40, 39) Разом з тим така інформація за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна після 01 січня 2013 року відсутня ( а.с. 41). На запит суду Управлінням держгеокадастру у Чернігівському районі надано інформацію від 18 грудня 2015 року, що 15 грудня 2010 року у книзі « Записи державної реєстрації договорів оренди землі. Р4» на аркуші 21 за № [NUMBER], зареєстровано нотаріально посвідчений 10 вересня 2010 року договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ « Біокарт- Агро» на земельну ділянку з к.н. 7425581300:07:000:0774 для сільськогосподарського використання. ( а.с. 54). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводить орган державної реєстрації прав, яким є Міністерство юстиції України та його територіальні органи. Відповідно до ст. 26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином і державна реєстрація права оренди земельної ділянки Державним Реєстратором реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції підлягає скасуванню, оскільки визнається недійсним договір оренди землі, на підставі якого вона проведена та у звязку з реєстрацією договору оренди землі, договір оренди на яку вже зареєстровано з ТОВ « Біокарт Агро». Пунктом 6 Договору оренди землі передбачено переважне право орендаря після закінчення строку дії договору поновити його на новий строк. Ці положення узгоджуються зі ст. 777 ЦК України та ст. 33 ЗУ « Про оренду землі» . Так, у частині першій\~статті 777 ЦК України\~\~закріплене переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк . Відповідно до положень статті 33 Закону України « Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 25 цієї статті). Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Пунктом 6 укладеного між сторонами Договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У такому випадку не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повинен повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. На підтвердження належного виконання умов договору оренди земельної ділянки ТОВ « Біокрт- Агро» надано копію нормативно грошової оцінки земельної ділянки ( паю) згідно проекта паювання земель колективної власності колишнього ксп « Червона Зірка» на території Ведильцівської сільської ради станом на 01.01.2014 року ( а.с. 56), наказ № 17 від 03 лютого 2014 року про перерахунок розміру орендної плати за земельні ділянки ( пай) згідно укладених договорів оренди землі та довідку № 167 від 24 січня 2014 року Управління Держземагенства у Чернігівському районі, наказ № 18 від 26 січня 2015 року про перерахунок орендної плати за земельні ділянки ( пай) згідно укладених договорів оренди землі та довідки про нормативно грошову оцінку землі, відомості на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати за 2012 рік, відомість на видачу орендної плати за 2013 рік, розрахунок орендної плати за землю за 2014 рік станом на 15 грудня 2014 року, відомість на видачу кукурудзи в рахунок орендної плати за землю за 2011 рік, відомість на видачу орендної плати за землю за 2010 рік та відомість на видачу орендної плати за землю за 2010 рік ( пшениця), матеріали моніторингу ґрунтів сільськогосподарських угідь ТОВ « Біокарт Агро» с. Ведильці Чернігівського району Чернігівської області ( а.с. 36, 37, 56, 57, 58, 61, 63, 64, 66, 87,88,89, 74-86). Листом - повідомленням від 28 жовтня 2015 року ТОВ "Біокарт-Агро" повідомило [PERSON] відповідно до вимог ст. 33 Закону України « Про оренду землі» про намір поновити договір оренди землі на строк 15 років із встановленням орендної плати за землю 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, просить прийняти рішеня про поновлення договору оренди землі, укласти додаткову угоду та зявитись для оформлення документів. Про прийняте рішення повідомити до 03 листопада 2015 року (а.с.11) Рекомендований лист отримано [PERSON] 29 жовтня 2015 року ( а.с. 12). До зазначеного листа повідомлення ТОВ « Біокарт-Агро» не надало проекту додаткової угоди. Положення ч. 1 ст. 33 Закону України « Про оренду землі» передбачають активні дії другої сторони укласти з орендарем додаткову угоду, направити лист повідомлення про прийняте рішення, ( переважне право на поновлення договору оренди землі), а не автоматичне поновлення договору на новий строк при дотриманні оговорених умов орендарем. Частиною ж шостою ст. 33 Закону передбачено автоматичне поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. За змістом зазначеної норми активних дій при цьому не передбачено. Однак ці положення не можуть бути застосовані, оскільки на момент ухвалення рішення судом не закінчився місячний строк після закінчення договору оренди землі на відповідь орендодавця направлення листа повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди) ( до 15 січня 2016 року). А оскільки п.8 ст. 33 Закону України « Про оренду землі» передбачено що додаткова угода до договору оренди землі у такому випадку в обовязковому порядку має бути укладена у місячний строк. І саме відмова чи наявне зволікання в укладенні такої угоди може бути оскаржене в суді. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди землі поновленим на новий строк слід відмовити за безпідставністю та передчасністю. З копії заяви від 22 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] виявила бажання передати належну їй земельну ділянку площею 2,47 га, що знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області , ТОВ "Біокарт-Агро" в оренду строком на 10 років (а.с.10). У письмовій заяві, посвідченій секретарем сільської ради та у запереченнях представник відповідача стверджують, що [PERSON] не підписувала зазначеної заяви. Проте, враховуючи вищезазначені положення статті 33 Закону України « Про оренду землі» суд вважає, що заява [PERSON] не несе юридичного навантаження щодо вирішення питання про визнання переважного права ТОВ « Біокарт Агро» на укладення договору оренди землі, а тому судом до уваги не приймається. На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року передбачено, що при поданні до суду позовних заяв, що містять кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. Згідно п.13 зазначеної постанови якщо у позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог або загальною сумою. ТОВ « Біокарт- Агро» заявлено три вимоги немайнового характеру, а при зверненні до суду сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру. Тому після розгляду справи судовий збір слід розподілити наступним чином. За позовну вимогу, у задоволенні якої ТОВ « Біокарт- Агро» відмовлено, судовий збір не відшкодовується. За позовну вимогу про визнання договору оренди землі недійсним позов задоволено відносно двох відповідачів [PERSON] та ТОВ « Агрофірма « Іванівка АГ», таким чином суму судового збору 1218 грн., яку належало сплати при звернені до суду позивачем, слід стягнути з відповідачів на користь держави по 609 грн. За позовну вимогу про скасування Державної реєстрації договору оренди земельної ділянки позов задоволено відносно трьох відповідачів [PERSON] служби Чернігівського районного управління юстиції, [PERSON] та ТОВ « Агрофірма « Іванівка АГ», таким чином судовий збір 1218 грн, який належав до сплати при зверненні до суду слід стягнути з цих відповідачів на користь держави по 406 грн. Таким чином з ТОВ « Агрофірма « Іванівка АГ» та [PERSON] слід стягнути на користь держави по 1015 грн. судового збору( 609 +406), а з [PERSON] служби Чернігівського районного управління юстиції на користь держави 406 грн. судового збору.

Outcome: partial