Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Кредитної спілки «Мрія» в особі Рахівського районного підрозділу КС "Мрія" про стягнення коштів депозитного вкладу, посилаючись на те, що 20 лютого 2008 року він звернувся в Лужанське відділення Кредитної спілки «Мрія» з наміром внести на депозит цієї кредитної спілки власні кошти. Керуюча відділенням Фірцак Я.В. прийняла від нього кошти та уклала з ним договір №1 про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, терміном на 1 рік із пролонгуванням терміну за згодою сторін. Згідно з п.1.1 цього договору він, як член спілки на умовах строковості, зворотності та платності передав відповідачу 21000 гривень. Йому на вказану суму внеску начальник відділення видала квитанцію до прибуткового касового ордеру №45, завірену її підписами від імені керівника та касира, з печаттю КС «Мрія». Закінчення терміну залучення вкладу на депозитний рахунок договором передбачалося 20.02.2009 року, проте після вказаної дати відповідач згідно п.2.1.3 зобов'язувався повернути йому всю суму вкладу та відсотки за користування після закінчення строку дії договору або пролонгувати цей договір. Згідно із п.2.1.1. договору процентна ставка за користуванням вкладом складала 20% річних. Проте, після настання строку повернення вкладу, відповідач не повернув йому вклад, пролонгував строк дії договору, повернув 5000 гривень як частину вкладу. 19 лютого 2012 року після його звернення із заявою про розірвання договору та повернення залишку вкладу з відсотками. Залишок суми боргу станом на 12.02.2013 року складав 30530,74 грн, в тому числі залишок вкладу 16000 грн та 14530,74 грн. Проте протягом року відповідач не повернув суму вкладу та нараховані відсотки і відповідно без належної підстави продовжує користуватися його коштами, порушує умови договору та обмежує його у можливості використати його кошти на власні потреби, в тому числі на лікування. Оскільки відповідач не повернув йому повністю у визначені договором строки суму вкладу, відсотки за користування, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий обов'язок був самим же відповідачем передбачений у договорі. Сума заборгованості станом на 12 лютого 2014 року складається з суми основного боргу - 16000 гривень, відсотків - 14530,74 грн. та 3% річних за прострочення боргу в сумі 915,92 грн. Інфляційні втрати за весь час прострочення не нараховувались через відсутність інфляції. Всього сума боргу складає 31446,66 гривень. На підставі наведеного просив стягнути з кредитної спілки "Мрія" грошові кошти в сумі 31446,66 грн. депозитного вкладу, відсотків за користування, прострочення, а також судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Кредитної спілки "Мрія", будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в жодні судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і від них не надходило заяв про розгляд справи у його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає за можливе із врахуванням положень ст.ст. 224-226 ЦПК України зі згоди представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Як встановлено в судовому засіданні, 20 лютого 2008 року між сторонами укладено депозитний договір, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 21000 грн. строком до 20 лютого 2009 року, зі сплатою 20 % річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути вклад за закінченням терміну дії. Однак в порушення зобов'язань за договором вклад не повернуто. Згідно довідки КС "Мрія" від 12 лютого 2013 року №278 позивачу частково виплачено суму вкладу в розмірі 5000 гривень. Таким чином залишок депозитного вкладу позивача станом на 01.01.2013 року становить 30530,74 гривень, з них 16000 гривень - залишок вкладу, 14530,74 гривень - залишок відсотків. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського внеску незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до Закону України «Про кредитні спілки», вклади (внески) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти Депозитним договором передбачено строк дії договору на один рік, тобто строк дії вкладу до 20 лютого 2009 року. Отже, строк договору закінчився, оскільки позивач не вчиняв дій щодо його продовження. Відмова кредитної спілки повернути вкладнику його кошти порушує права вкладника та умови укладеного між сторонами договору. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення депозиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. Крім того, за наслідками прострочення боржником виконання грошового зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити кредитору три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що є мірою відповідальності. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача суми вкладу в розмірі 31446,66 грн., з яких 16000 грн. - сума депозиту; 14530,74 грн. - відсотки та 915,92 грн. - 3% річних за прострочення боргу, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved