Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 грудня 2012 року між ТзОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "АКПІБ" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає кредитний портфель, унаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 498 від 26 березня 2008 року, що був укладений між ПАТ "АКПІБ" та [PERSON], за яким останній отримав кредит в сумі 19366 доларів США та зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити проценти за користування в сумі та в строки передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 19366 доларів США. У порушення умов договору, [PERSON] належним чином не виконав, в результаті чого станом на 1 червня 2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 17146,34 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 360900,06 гривень; за відсотками - 3225,91 доларів США, що за курсом НБУ складає - 67899,68 гривень; пеня у межах строку позовної давності- 8300,44 доларів США, що за курсом НБУ - 174709,55 гривень. На підставі наведеного просили стягнути з відповідача вказану заборгованість, та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає. Пояснила, що в порядку примусового виконання рішень Рахівського районного суду від 14 грудня 2012 року та 12 листопада 2014 року, [PERSON] 30 квітня 2015 року повністю погашено всю суму боргу за кредитним договором №498 від 26.03.2008 року. В результаті чого 15 травня 2015 року відділом ДВС Рахівського районного управліня юстиції винесно постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку із самостійним повним виконанням зобов"язання. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши обставини справи, дослідивши їх докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №498 від 26 березня 2008 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 19366 доларів США, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. Між тим, встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу права за договорами забезпечення. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставами своїх вимог в даному випадку позивач зазначив наявність права звернення до суду у зв'язку з набуттям права вимоги, і наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором. Зокрема, відповідно до договору про відступлення права вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення та чинного законодавства покупець в особі ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і права вимоги за кредитним договором № 498 від 26 березня 2008 року, укладеного між первісним кредитором ПАТ "АКПІБ" та [PERSON]. Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2012 року, яке в силу ч.4 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення даних правовідносин, з [PERSON] в користь первісного кредитора ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" стягнуто заборгованість за цим самим кредитним договором №498 від 26 березня 2008 року в сумі 134991,61 гривень, та судовий збір в сумі 1349,92 гривень. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2014 року, яке також в силу ч.4 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення даних правовідносин, замінено стягувача ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у виконавчому провадженні про стяггнення з [PERSON] на користь ПАТ "АКПІБ" заборгованості за кредитним кредитним договором №498 від 26 березня 2008 року в сумі 134991,61 гривень, та судовий збір в сумі 1349,92 гривень. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №498 від 26 березня 2008 року, укладеного між ПАТ "АКПІБ" та [PERSON], станом на 1червня 2015 року, позивачем до стягнення вимагається кредитна заборгованість в сумі 603509,29 гривень, яка складається зокрема із суми заборгованості за кредитом - 17146,34 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 360900,06 гривень, по відсотках - 3225,91 доларів США, що за курсом НБУ - 67899,68 гривеньь та пені за рік - 8300,44 доларів США, ща за офіційним курсом НБУ - 174709,55 гривень, який на думку суду не можна вважати належним та допустимим доказом визначення заборгованості по даному кредиту. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до статей 1, 2, 17, 19 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень судів покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, на підставі виконавчих листів, що видаються судами, судових наказів, на підставі яких за заявою стягувача державний виконавець відкриває виконавче провадження. Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2012 року №709/2725/2012, яким з [PERSON] стягнуто достроково заборгованість по кредиту на загальну суму 134991,61 гривень та 1349,92 гривень судових витрат, останнім боргові зобов"язання виконані. Про таке свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 15 травня 2015 року ВП №44704674, винесена головним державним виконавцем Токарюк В.В. відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області. Таким чином, враховуючи, що судове рішення про задоволення вимог кредитора боржником виконано, припинилися правовідносини сторін кредитного договору, боржник [PERSON] звільнений від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та кредитор позбавлений права на отримання сум передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов"язання виконано належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Outcome: dismissed