Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради від 30.05.2011 року № А-162 "Про затвердження гр.[PERSON] вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси" (т.1, а.с.3-4). В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що прийняттям оскаржуваного наказу № А-162 від 30.05.2011 року відповідачем порушено їхні права, як власників квартир у будинку по [ADDRESS], на спільне володіння горищем цього будинку, як приміщенням загального користування (порушення їхнього права власності на горищне приміщення загального користування, як допоміжне приміщення будинку), невідповідність оскаржуваного наказу положенням ст. 1, ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року та Рішенню Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004 року. Також вказують на те, що відповідачем не враховано тих обставин, що [PERSON] за власний кошт здійснив благоустрій подвір'я, провів капітальний ремонт каналізаційної системи будинку, здійснив ремонт покрівлі даху, що його сім'я перебуває на черзі в Львівській міській раді на покращення житлових умов, а тому, також і з огляду на відмову на засіданні міжвідомчої комісії Галицької районної адміністрації колишнього власника кв. [NUMBER] [PERSON] проводити ремонт даху за власні кошти, позивачі у 1999-2000-х роках надавали [PERSON] згоду на приєднання спірної частини горища до його квартири. Надалі позивачі уточнили позовні вимоги, просять залучити в якості другого відповідача по справі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, визнати незаконним та скасувати наказ № А-162 від 30.05.2011 року Департаменту містобудування Львівської міської ради, визнати недійсним та скасувати свідоцтво № [NUMBER] від 13.07.2012 року на право власності на квартиру, видане гр. [PERSON] Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, визнати незаконним та скасувати наказ Управління комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР від 13.07.2012 року №1627-Ж.Г із підстав, зазначених у фабулі заяви від 15.01.2014 року, від 25.04.2014 року (т.2, а.с.195-197; т.3, а.с.1-3). Справа розглядалась неодноразово. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2011 року у справі № 2-2156/2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області 31 січня 2012 року у справі № 22-ц-1501/12, в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Департаменту містобудування Львівської міської ради відмовлено (т.1, а.с.109-110,196-200). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року у справі № 6-9864св12 касаційну скаргу [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2012 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.319-320). У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у фабулі позовної заяви, уточненнях до позовної заяви. Просили позов задоволити. Прокурор, який був присутній при розгляді справи, позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримав, просить позов задоволити. Представник відповідача Департаменту містобудування Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила із підстав, викладених у письмових запереченнях (т.2, а.с.94-107,141-154). Зазначила, що 30.05.2011 Департаментом містобудування було винесено наказ № А-162 "Про затвердження гр. [PERSON] вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири №7 на [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштуванням тераси", беручи до уваги аварійний технічний стан конструкцій даху і покрівлі вказаного будинку. Вважає, що з огляду на аварійний, непридатний до нормальної експлуатації стан конструкцій горища, зазначений простір не міг забезпечувати експлуатацію будинку та побутове обслуговування мешканців, був виведений із експлуатації, відтак, не належав до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, а відносився до нежитлових приміщень, що, як і будинок, перебували у комунальній власності територіальної громади м. Львова, інтереси якої представляє та рішення від імені якої приймає орган місцевого самоврядування - Львівська міська рада. Тому, місцева рада, як власник, або особа уповноважена власником, має право володіти, користуватися, розпоряджатися майном на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а тому Департамент, як її виконавчий орган, прийняв рішення у межах своєї компетенції та ґрунтуючись на вимогах закону. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях (т.2, а.с.213-214). Зазначив, що 13.07.2012 Управлінням комунальної власності міської ради було винесено наказ із дотриманням визначеної встановленої процедури в межах повноважень Управління відповідно до норм чинного законодавства. Так, [PERSON] було надано ряд документів, передбачених "Положенням про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна", проект наказу пройшов візування визначеним колом осіб без жодних застережень та був затверджений. Представник звернув увагу, що [PERSON] є власницею квартири із 2003 року, а наказ видавався у зв'язку із проведеною реконструкцією. Також просить врахувати, що оскаржуваний наказ за своїм змістом та суттю є ненормативним правовим актом індивідуального характеру, а відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили із підстав, викладених у письмових запереченнях та поясненнях (т.2, а.с.162-172,176-182). Зазначили, що згідно наказу Департаменту містобудування міської ради від 30.05.2011 № А-162 затверджено гр. [PERSON] вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції належної їй на праві власності квартири №7 на [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштуванням тераси. При цьому, відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації міської ради від 28.09.1999 № 931 позивачу [PERSON] було дозволено реконструкцію належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини простору горища лише над площею власної квартири. [PERSON] було отримано технічні умови на інженерне забезпечення, розроблено у ліцензованій організації проект, зареєстровано в територіальному органі Держархбудінспекції декларацію про початок виконання будівельних робіт, здійснено будівництво, зареєстровано декларацію про готовність реконструйованої квартири до експлуатації, після чого оформлено свідоцтво про право власності. Здійснена реконструкція не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, відповідає вимогам, встановленим державними стандартами та будівельними нормами, основним положенням і приписам законодавства про архітектурну діяльність, законодавства у сфері містобудування, регіональних та місцевих правил забудови населеного пункту. Будівельні роботи, пов'язані з необхідністю виведення горища із аварійного стану, ремонт конструкцій конструктивних елементів квартири й будинку, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови функціонування, на нові з використанням сучасних матеріалів і засобів захисту призвели до поліпшення їхнього технічного стану, а відтак до підвищення експлуатаційної якості, міцності і стійкості будинку в цілому. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представники третіх осіб ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в судове засідання не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2011 року,

Outcome: dismissed