Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми депозиту за Договором №328823/100235/6-14 від 28.11.2014 року в розмірі 6800,00 доларів США, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.11.2014 року позивач уклав депозитний договір (договір про банківський строковий вклад) №328823/100235/6-14 з відповідачем, згідно з яким було відкрито депозитний рахунок, на який позивачем було покладено 6800 доларів США. Відповідно до п.7 договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений, а відповідно до п.6 цього ж договору після закінчення строку вклад повертається вкладникові. 25.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу, як це передбачено п.6 договору і ст. 1060 ЦК України, але банківський вклад йому не повернули. Вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що порушують його права як споживача фінансових послуг. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму депозиту за Договором №328823/100235/6-14 від 28.11.2014 року у сумі 6 800 доларів США. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2014 року позивач уклав договір-заяву №328823/100235/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 20 Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (Відповідач), строком до 28.05.2015 року, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 6 800,00 доларів США на умовах Договору та Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», що підтверджується копією зазначеного договору, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до п. 2 договору зазначено, що банк нараховує і сплачує вкладникові проценти за ставкою 11,60% річних. Нарахування процентів здійснюється у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на Вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку № [NUMBER] Відповідно до п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. В зв'язку з закінченням строку розміщення вкладу, 25.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу, як це передбачено п. 6 договору та ст.1060 ЦК України, що підтверджується відповідним листом, копія кого міститься в матеріалах справи, але банківський вклад не було повернуто. Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»). Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належну якість продукції й обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При таких обставинах, враховуючи те, що строк повернення банківського строкового вкладу (депозиту) закінчився та позивачу не були повернуті грошові кошти, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми депозиту за Договором №328823/100235/6-14 від 28.11.2014 року в розмірі 6800,00 доларів США, необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача суму депозиту за зазначеними договорами та судовий збір на користь держави.

Outcome: approved