Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом (а.с.1-3), та просить постановити рішення, яким: - визнати право власності за ним, позивачем [PERSON] на нежитлову будівлю згідно нового технічного паспорту під літ. «А-2Н», загальною площею 133.2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; - здійснити реєстрацію під окремим реєстровим номером за ним, позивачем [PERSON] нежитлової будівлі згідно нового технічного паспорту під літ. «А-2Н», загальною площею 133.2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, [PERSON] , є власником 23/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 жовтня 2019 року. Особи, які вказані відповідачами по даному позові: [PERSON] і [PERSON] є власниками загалом 77/100 частин житлового будинку за цією ж адресою (відповідно [PERSON] - 27/100 часток і [PERSON] - 50/100 часток), згідно копії витягу з реєстру прав власності наданої Болградським БТІ, і також згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За даними Болградського БТІ йому, позивачу [PERSON] з усіма відповідачами належать долі в загальному житловому будинку без визначення ким-небудь їх в натурі. Однак, він - позивач [PERSON] та відповідачі, [PERSON] та [PERSON] користуються відокремленими приміщеннями, між позивачем, [PERSON] та іншими співвласниками цього домоволодіння давно склався певний порядок користування, оскільки їх частки є відокремленими квартирами. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року, справа №497/845/2020 позивачу виділено в окрему одиницю нерухоме майно у володіння і користування, а саме належну йому частку 23/100 зі спільної часткової власності житлового будинку під літ."А-1ж а-а2", розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнано за ним право власності на окрему виділену в натурі частину житлового будинку. Оскільки йому, позивачу [PERSON] необхідно мати окрему поштову і юридичну адресу для виділеного окремого об`єкта, то рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області від 23.03.2021 року виділеному об`єкту нерухомості присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , в зв`язку з чим необхідно провести реєстраційні дії. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 19.04.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 11.05.2021 року о 15:00 годині (а.с.29). Позивач у підготовчому засіданні позовну заяву підтримав, наполягав на її задоволенні, не заперечував щодо переходу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовну заяву позивача визнала, не заперечувала щодо закриття підготовчого розгляду та призначення справи до судового розгляду. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлялась відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі (а.с. 36). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області до суду також не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.34). Ухвалою від 11.05.2021 року було закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.05.2021 року о 15:00 годині (а.с.43). Станом на 26.05.2021 року головуючий суддя Кодінцева С.В. перебувала у відгулі, а відтак не вбачалося можливим провести судове засідання, справа з розгляду була знята (а.с.46, 47). Після прибуття головуючого з відгулу, ухвалою від 27.05.2021 року вдруге було призначено судовий розгляд на 09.06.2021 року (а.с.49), про що повідомлено сторін по справі (а.с.50). В судове засідання призначене на 09.06.2021 року о 13:0 годині: Позивач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином (а.с.42), до суду подав заяву про підтримання позовних вимог та просив провести розгляд справи у його відсутність (а.с.52). Відповідач [PERSON] також не прибула, будучи належним чином повідомленою (а.с.51), хоча в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлялась відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.44), на адресу суду раніше надсилала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі (а.с. 36). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області до суду також не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином (а.с.44), на адресу суду раніше надсилав заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.34). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Судовим розглядом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником 23/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер: 5353, видане 08 жовтня 2019 року, приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (а.с.14). Згідно звіту з визначення оціночної вартості 23/100 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість зазначеного об`єкту складає 143 152.00 гривень (сто сорок три тисячі сто п`ятдесят дві гривні) (а.с.15-21). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року виділено в натурі в окрему одиницю нерухомого майна у володіння та користування позивачу [PERSON] , [INFO] , - його власну частку зі спільної часткової власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень, що позначені на плані земельної ділянки у технічному паспорті у будинку під літ літ.«А-1ж,а-а2»: №1 -32,6кв.м., №2 -10,4кв.м., №3 -4,4кв.м., №4 -8,5кв.м., №5 -1,7кв.м., №6 -3,2кв.м., №7 -66,9кв.м., №8 -1,3кв.м., №1 -балкон 4,2кв.м., - що складають загальну площу 133,2кв.м. - згідно порядку користування, що склався між співвласниками, та визнано за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на окрему виділену в натурі частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень, що позначені на плані земельної ділянки у технічному паспорті у будинку під літ.«А-1ж,а-а2»: №1 -32,6кв.м., №2 -10,4кв.м., №3 -4,4кв.м., №4 -8,5кв.м., №5 -1,7кв.м., №6-3,2кв.м., №7 -66,9кв.м., №8 -1,3кв.м., №1 -балкон 4,2кв.м., що складають загальну площу 133,2 кв.м. (а.с.8-9). Ухвалою Болградського районного суду Одеської області про виправлення описки від 21.01.2021 року виправлено описку в рішенні Болградського районного суду Одеської області від 04.12.2020 року у цивільній справі №497/845/2020 (провадження №2/497/515/2020), за позовом [PERSON] до Болградської міської ради Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про виділення частки будівлі в натурі, шляхом викладення восьмого підпункту одинадцятого абзацу описової частини рішення в правильній редакції, яку слід читати наступним чином: -"згідно експлікації приміщень, спірний об`єкт нерухомого майна є двоповерховою будівлею, площа першого поверху становить 60,8кв.м., а другого - 68,2кв.м. і балкон - 4,2кв.м." (а.с.9А-9Б). Додатковим рішенням Болградського районного суду Одеської області від 22.01.2021 року доповнено резолютивну частину остаточного рішення у цивільній справі №497/845/2020 (провадження №2/497/515/2020) за позовом [PERSON] до Болградської міської ради Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про виділення частки будівлі в натурі містить чотири абзаци, у зв`язку з чим доповнити її ще одним - наступним, четвертим абзацем, - наступного змісту: "4. Окрема виділена в натурі частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві особистої приватної власності [PERSON] - є частиною будівлі загальною площею 133,2кв.м., яка, відповідно технічного паспорту, складається з двох поверхів: площа першого поверху становить 60,8кв.м. і складається з приміщень №1 -32,6кв.м., №2 -10,4кв.м., №3 -4,4кв.м., №4 -8,5кв.м., №5 -1,7кв.м. і №6 -3,2кв.м., та площа другого поверху - становить 68,2кв.м. і складається з приміщень №7 -66,9кв.м., №8 -1,3кв.м., а також балкону під №1 площею 4,2кв.м." (а.с.10). Рішенням Болградської міської ради Одеської області від 23.03.2021 року присвоєно об`єкту нерухомого майна - житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.22). 04 березня 2021 року позивачем [PERSON] замовлено та КП «Болградське БТІ» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Нікітою І.В., виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області від 02.04.2021 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до частин 4 та 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їхні правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи вироком суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються наступні умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Як роз`яснено у п.7постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їхні правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Таким чином, рішенням Болградського районного суду Одеської області (справа №497/845/2020) від 04.12.2020 року виділено в натурі в окрему одиницю нерухомого майна у володіння та користування позивачу [PERSON] , [INFO] , - його власну частку зі спільної часткової власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), та рішенням Болградської міської ради Одеської області від 23.03.2021 року присвоєно виділеному об`єкту нерухомого майна - житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.22), а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1, 3ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. За умовами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач маючи права як власник на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] - не може здійснити належним чином реєстрацію права власності. Відповідачі в даному спорі не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, про що подали письмові заяви (а.с.34-35, 36, 43). У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , тобто позивач є фактично власником цього майна, однак позбавлений права належним чином здійснити реєстрацію належного йому права власності на вказаний об`єкт нерухомості, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved