Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал [PERSON] Ріг про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] у своїй позовній заяві зазначила, що 25 жовтня 2001 року з вини працівників Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату Криворіжсталь, нині Публічне акціонерне товариство АрселорМіттал [PERSON] Ріг чергової по переїзду № 429 [PERSON] і виконуючої обов'язки чергової станції "Копрова-2" [PERSON] на залізничному переїзді № 429 на території ЖДЦ-3 КДГМК "Криворіжсталь" по вулиці Домобудівників у Дзержинському районі міста [PERSON] сталося зіткнення потягу що рухався, який належав підприємству відповідача, з автобусом ЛАЗ-699Р реєстраційний номер [NUMBER]., що належав їй. В результаті зіткнення пасажири автобусу [PERSON] і [PERSON] отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, а її автобус отримав пошкодження. Згідно акту № 62 автотоварознавчого дослідження від 06 листопада 2001 року сума заподіяної їй матеріальної шкоди пошкодженням автобусу складає 7995 гривень 02 копійки. У зв'язку з ушкодженням її автобусу вона понесла збитки, а саме: на проведення товарознавчого дослідження, вартість якого склала 450 гривень 00 копійок, на отримання юридичної допомоги від адвоката [PERSON] у вигляді юридичних консультацій та складання позовної заяви до суду перед розглядом кримінальної справи Дзержинським районним судом міста [PERSON], а також за складання скарг до різних інстанцій органів міліції і прокуратури вона витратила 1000 гривень 00 копійок, на отримання юридичної допомоги, за складання цієї позовної заяви та участь у судовому розгляді цього позову її представника адвоката [PERSON] вона витратила 1500 гривень 00 копійок, загальна сума заподіяної їй матеріальної шкоди складає 10945 гривень 02 копійки. Вказана сума заподіяної їй матеріальної шкоди підлягає стягненню на її користь з правонаступника Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату Криворіжсталь - Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал [PERSON] Ріг, оскільки ця шкода виникла з вини працівників підприємства чергової по переїзду [PERSON] і виконуючої обов'язки чергової станції "Копрова-2" [PERSON]. Крім того, після аварії вона на протязі двох місяців турбувалася питанням ремонту її автобуса, експлуатація якого приносила їй основний прибуток. Адже вона на той час працювала на Криворізькій вовнопрядильній фабриці в період неплатежів заробітної плати її чоловік [PERSON] не працював і не міг знайти роботу, на її утриманні була неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з ушкодженням автобуса вона мусила щодня їздити з питань транспортування автобусу до місця його ремонту, придбання автозапчастин та витратних матеріалів, залучення до ремонту фахівців. Крім того, на протязі цього періоду вона щоденно турбувалась про здоров'я людей, які були травмовані підчас аварії - [PERSON] і [PERSON] Вона відвідувала та годувала їх у лікарні і на дому підчас їх одужання, вирішувала їх особисті та соціальні питання, які потребували їх присутності у різних місцях і установах міста, дбала про їх дітей та утриманців. Вказані обставини потребували від неї прикладати більше зусиль і особистого часу, тому вона у вказаний період майже не відпочивала, мало спала, вживала їжу нерегулярно; їй не вистачало часу на спілкування у сім'ї з чоловіком, дітьми, іншими родичами та друзями. Оскільки на той час експлуатація її автобусу була єдиним джерелом доходів її сім'ї з трьох осіб, вона і її сім'я відчували на протязі двох місяців нехватку коштів на їжу, засоби гігієни, одяг та інші побутові витрати. Таким чином внаслідок аварії від невиконання своїх обов'язків працівниками підприємства відповідача чергової по переїзду [PERSON] і виконуючої обов'язки чергової станції "Копрова-2" [PERSON] уклад її життя значно змінився на відносно великий проміжок часу. Приведене вище свідчить про те, що їй крім матеріальної шкоди було завдано ще й моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000,00 гривень. Загальна сума стягнення з відповідача на її користь матеріальної і моральної шкоди складає 20945,02 гривень. За фактом дорожньо-транспортної пригоди міліцією Дзержинського району міста Кривого Рогу було порушено кримінальну справу № 51012049 відносно працівників відповідача диспетчера і чергової по переїзду [PERSON] і [PERSON] за ст. 288 КК України, а також відносно водія автобусу [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою Дзержинського районного суду міста [PERSON] від 21 лютого 2012 року вказану кримінальну справу закрито на підставі ст. 11-1 КПК України та ст. 49 КК України. Тому вона просить суд постановити рішення яким стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал [PERSON] Ріг завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 10945,02 гривень. Стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал [PERSON] Ріг завдану їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на вище зазначені обставини. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, зазначивши що згідно зі статтею 71 ЦК Української РСР, загальний строк для захисту права (позовна давність) встановлюється в три роки. Позивачем пропущено строк звернення з позовом стосовно, як вона вважає, порушення її права внаслідок події, що сталася 25 жовтня 2001 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не подано до суду жодних документів, які б доводили наведені нею у позовній заяві обставини. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася 25 жовтня 2001 року на перетинанні вулиць Домнобудівників та залізничного шляху перегонів ст.Копрова-2 - ст.Прокат-1 міста [PERSON], а огляд автомобілю ЛАЗ 699Р д/н 043-38 АА здійснено 06 листопада 2001 року по вулиці Коротченко, 4. Позивачем не надано доказів того, що перераховані в [PERSON] № 62 автотоварознавчого дослідження пошкодження завдані автомобілю саме 25 жовтня 2001 року внаслідок цього ДТП, а не внаслідок будь яких інших обставин в період з 25 жовтня 2001 року до 06 листопада 2001 року. Відповідно до статті 451 ЦК УРСР, особи, які спільно заподіяли шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Позивач не залучає до справи, в жодній якості, водія [PERSON], який, згідно з описовою частиною постанови Дзержинського районного суду міста [PERSON] від 21 лютого 2012 року по справі № 408/668/12, порушив правила дорожнього руху, що спричинило зазначене Позивачем ДТП. Залучення [PERSON] до справи сприяло б повному з'ясуванню обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Вимоги щодо відшкодування шкоди позивачем включено кошти, які, як стверджує позивач, виплачено адвокатам за отримання юридичної допомоги, а також кошти, сплачені за проведення автотоварознавчого дослідження. Однак, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, понесені у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав, віднесено до судових витрат. Вони відшкодовуються в порядку, передбаченому процесуальним законом і не є шкодою в розумінні статті 440 Цивільного кодексу Української РСР, а тому не можуть стягуватися за позовною вимогою про відшкодування шкоди. Це ж саме стосується і оплати за проведення експертиз та досліджень. Представником Позивача в судовому засіданні 11 грудня 2012 року було спочатку заявлено, що Позивач не звертався з цивільним позовом в рамках кримінальної справи. Потім, ним же, своє твердження було спростовано, і в якості доказу протилежного надано проект позовної заяви, який не містить ні підпису, ні дати складання, ні будь-якої відмітки про його отримання будь-ким, а отже таким доказом бути не може. Тому просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2001 року на залізничному переїзді № 429 на території ЖДЦ-3 КДГМК "Криворіжсталь" по вулиці Домобудівників у Дзержинському районі міста [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, зіткнення потягу, який належав відповідачу ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг з автобусом ЛАЗ-699Р реєстраційний номер [NUMBER], що належав позивачці у справі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирський автобус, що належить позивачці [PERSON] отримав пошкодження. Згідно акту № 62 автотоварознавчого дослідження від 06 листопада 2001 року сума відновлюваного ремонту пошкодженого автобусу складає 7995 грн. 02 коп. За фактом дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальну справу №51012049 відносно працівників відповідача диспетчера [PERSON] і чергової по переїзду [PERSON] за ознаками ст. 288 КК України, а також відносно водія автобусу [PERSON] за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2012 року вищевказану кримінальну справу закрито на підставі ст. 11-1 КПК України та ст. 49 КК України в звязку з закінченням строків давності притягнення винуватих до кримінальної відповідальності. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню цих правовідносин. Згідно висновку старшого експерта сектору авто технічної експертизи відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] №58/27-174 від 18.07.2014, в діях водія [PERSON] з керування автобусом «ЛАЗ-699» вбачається невідповідність вимогам п. 20.2 ПДР України. Дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 20.2 ПДР України. У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Відповідно до ст. 440 ЦК УРСР, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством Союзу РСР. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Шкода, заподіяна правомірними діями, підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом. У відповідності до статті 451 ЦК УРСР, особи, які спільно заподіяли шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивачки.

Outcome: approved