Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов позов [PERSON] до Тернопільської міської ради, третя особа на стороні позивача [PERSON] тернопільська державна нотаріальна контора про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3242\\02-31 від 03.10.2016 року, визнання за [PERSON] права на спадщину за законом після померлого [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона є спадкоємицею за законом після смерті брата, [PERSON], котрий помер 27 травня 2016 року й після смерті котрого залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS]. Коди позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину, оскілки до нотаріуса звернувся з заявою спадкоємець за заповітом [PERSON], котрій, за твердженням нотаріуса, було заповідана спірна квартира. Позивача вважає, що відмовляючи їй у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус припустився порушення інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки за змістом заповіту від 15.07.2004 року, спірну квартиру [PERSON] заповів особі Кок ошко [PERSON], й заповідано було квартиру [ADDRESS] (без букви А) в м. Тернополі, а такої вулиці в м. Тернополі взагалі не існує. Відтак наведене дозволяє позивачці зробити висновок про необхідність в свдовоум порядку захистити право шляхом скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3242\\02-31 від 03.10.2016 року, визнання за [PERSON] права на спадщину за законом після померлого [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Надалі, 20.02.2017 року, позивачка заявою про уточнення позовних вимог, визначила [PERSON] тернопільську державну нотаріальну контору співвідповідачем у справі, оскільки вимогу подано в тому числі щодо законності постанови, винесеної державним нотаріусом. В судовому засіданні 27.04.2017 року, до участі у справі, в процесуальному статусі третьої особи, залучено [PERSON], як особу, котра також після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте вже за заповітом від 15.07.2004 року. Позивачка та її представники позов підтримали та просять задовольнити з зазначених у позові підстав. Представник ТМР не зявився в судове засідання, хоча Тернопільська міська рада належним чином повідомлялася судом про час і місце судового розгляду. [PERSON] тернопільська державна нотаріальна контора забезпечила явку в судове засідання повноважного представника, котрий позов заперечив за безпідставністю. Представник третьої особи також зявився в судове засідання, надав письмові заперечення на позов. Окремо представник [PERSON] заявив клопотання про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності на звернення з позовом, котра, за твердженням [PERSON], сплила до в жовтні 2014 року по завершенню трирічного строку після відкриття Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області провадження 21.01.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання недійсним заповіту від 15.07.2004 року, та визнання права на спадщину. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Так, судом встановлено, що [PERSON], належала на праві власності квартира [ADDRESS] - 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.09.1998 року згідно розпорядження органу приватизації №27566-27.08.1998 року та 1/2 частина на підставі свідоцтва про спадщину за законом посвідченого [PERSON] тернопільською державною нотаріальною конторою 29.10.2002 року за реєстром N 4555. Дана обставина стверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 07,09.1998 року, згідно розпорядження від 27.08.1998 року за реєстром № 27568 [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2002 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 3-4555, повідомленням ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №395/07-2 від 21.06.2016 року, а також визнається сторонами. 15.07.2004 року, [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] та заощадження, де б вони не знаходились [PERSON], що стверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №3-2888, 27.05.2011 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №122176, виданим 28.05.2011 року, виданим Відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено,, що 27.05.2011 року позивач [PERSON] звернулась у [PERSON] Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 27.05.2011 року. 07.06.2011 року до нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини сестра померлого [PERSON] Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №27150399 від 07.06. 2011року, підтверджується, що після смерті [PERSON] [PERSON] тернопільською державною нотаріального конторою зареєстровано спадкову справу №51253825 . Постановою державного нотаріуса [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] №3448/02-31 від 09.1 1.2012 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також Постановою державного нотаріуса [PERSON] тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03.10.2016 року, за вих. №3242\\02031, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за законом, оскільки нотаріусом було встановлено наявність заповідального розпорядження на спірну квартиру на іншу особу [PERSON]. Відтак свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за законом та свідоцтва про право власності по даній спадковій справі не видавались. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) №44650246 від 02.08.2016 року, відповідно до якої заповіт від імені [PERSON], посвідчений 15.07.2004 року [PERSON] Тернопільською держнотконторою, зареєстровано у Спадковому реєстрі 20.09.2004 року за №3-2888, бланк ВВК 18741 1, вказаний заповіт є чинним, та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №44650255 від 02.08.2016 року, відповідно до .якої після смерті [PERSON] померлого 27.05.201! року, [PERSON] Тернопільською держнотконторою 07.06.2011 року зареєстровано спадкову справу №51253825, номер у нотаріуса 363/2011. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2015 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 01.04.2016 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання права на спадщину за законом відмовлено. Вказаним рішенням суду встановлено відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] 15.07.2004 року від імені [PERSON], за реєстром №3-2888, який вчинено особисто [PERSON] Вищезазначено, що на обгурнтування позову посилається на ту обставину, що за змістом заповіту від 15.07.2004 року, спірну квартиру [PERSON] заповів особі Кок ошко [PERSON], й заповідано було квартиру [ADDRESS] (без букви А) в м. Тернополі, а такої вулиці в м. Тернополі взагалі не існує. У відповідності до ч.1 ст. 1217 спадкування здійснюється за заповітом або законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин - ч.1 ст. 1235 ЦК України, Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини - ч. 1,3 ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини -ч, 1 ст. 1269 ЦК України. Разом з тим, обставини, встановлені рішенням в цивільній справі, котре набрало законної сили, доказування не потребують (ст. 61 ЦПК України). На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебував позов [PERSON] до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, за участі третіх осіб [PERSON] тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно (справа №607\\2234\\15-ц). Рішення суду першої інстанції, котрим позов було задоволено та визнано за [PERSON] право власності на квартиру №31 в будинку по вул. А.Чехова в м. Тернополі, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим державним нотаріусом 15.07.2004 року в реєстрі за №3-2888, після смерті [PERSON], котрий помер 27 травня 2011 року, було предметом перегляду апеляційним судом Тернопільської області, за апеляційною скаргою [PERSON] Відтак 21.08.2107 року, апеляційним судом Тернопільської області було постановлено ухвалу, котрою відхилено апеляційну скаргу [PERSON] та залишено в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2017 року у справі №607\\2234\\15-а. При цьому апеляційним судом Тернопільської області було встановлено наступне: «Колегія не приймає до уваги посилання третьої особи [PERSON] на те, що [PERSON] заповів позивачці квартиру по вул. Чехова, 9/31 в м. Тернополі, а суд визнав право власності за позивачкою в порядку спадкування на квартиру по вул. А.Чехова, 9/31 в м. Тернополі, як таке, що спростовується матеріалами справи. Так, суд першої інстанції належним чином перевірив ці доводи [PERSON], дав їм належну оцінку. Зокрема судом встановлено, що в М.Тернополі є лише вулиця - "А.Чехова", іншої вулиці "Чехова" немає, померлому належала лише квартира по вул. А.Чехова,9/31, в якій він постійно проживав, Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки суду, третьою особою не надано. Колегія також не приймає до уваги і доводи третьої особи [PERSON] відносно прізвища позивачки, яка вважає, що заповіт зроблено на ім'я "КОК ОШКО", а прізвище позивачки "КОКОШКО", як такі що є надуманими. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції належним чином перевірив ці доводи третьої особи і підставно не прийняв їх до уваги.». Таким чином апеляційним судом в власній ухвалі від 21.08.2017 року уже надано оцінку доводам [PERSON] на обгрунтування її позовних вимог в даній справі, і встановлено безпідставність посилань позивачки на невідповідність прізвища спадкоємця [PERSON] та назви вулиці, де розташована успадкована квартира, змісту заповіту та правовстановлюючих документів на спадкове майно. З приводу доводів представника третьої особи про пропуск позивачкою позовної даності на звернення з позовом, суд зазначає, що пропуск строків може бути самостійною підставою до відмови в задоволенні позову, якщо не існує інших підстав. В даному випадку в позові [PERSON] слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed