Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], жительки: [ADDRESS] ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дитини,[PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду та до її повноліття. Позивачка [PERSON] в у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, про що свідчить, наявне в матеріалах справи поштове відправлення (а.с.26). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 25 січня 2014 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач [PERSON] до суду не надав відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до цивільного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка, мати неповнолітньої дитини, несе обов'язок по її утриманню, у зв'язку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, пов'язаних з її утриманням. Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітньої дитини, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, навчання, а також інших потреб для дитини цього віку. Враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави також слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved