Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

24 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісяця, починаючи з 02 березня 2017 року. Визначена судом сума на даний момент є незначною, та недостатньою для матеріального утримання дітей, так як діти в силу свого віку потребують більших витрат на розвиток, освіту та інше. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі, що вочевидь не відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством на теперішній час і є значно меншим від прожиткового мінімуму. Тому позивач змушена звернутись до суду та прохає винести рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів , які стягуються з [PERSON] за рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/261/17 від 15 березня 2017 року та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 2/3 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, прохала розглянути справи за її відсутності, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, прохав розглянути справи за його відсутності, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи. Крім того відповідач у письмовій заяві вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Сплачувати аліменти в більшому розмірі не в змозі через відсутнє офіційне працевлаштування. Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладені в позовній заяві та письмових заявах, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України ( далі за текстом - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області по справі №319/261/17 від 15 березня 2017 року, вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року і до повноліття дітей. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 20 грудня 2017 року, [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 09 листопада 2018 року, [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 1999 року народження, донькою [PERSON] , 2002 року народження, чином [PERSON] , 2005 року народження та сином [PERSON] , 2013 року народження. Згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалі справи слідує, що відповідач сплачує аліменти позивачу у встановленому в судовому рішенні розмірі, заборгованості за сплати аліментів не має. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Але з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] сплачує позивачу аліменти в твердій грошовій сумі на трьох дітей в розмірі 2500 грн. Очевидно, що за арифметичними підрахунками зазначений розмір аліментів є меншим від мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( з 1 січня 2020 року 50% становить - 1109 грн.). Проте суд приймає до увагу ту обставину, що відповідач офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок підсобного господарства та орендної плати за землю, враховує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно довідки Більмацької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості від 20 січня 2020 року, [PERSON] на обліку в Більмацькій районній філії Запорізького обласного центру зайнятості не перебуває та допомоги по безробіттю не отримує. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Придонецьке" від 15 січня 2020 року, за оренду земельної ділянки нараховано за 2019 рік доходу в розмірі 21 739,13 грн. Визначаючи збільшений розмір аліментів, згідно до положень передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, та збільшити розмір аліментів, визначених рішенням та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Судові витрати належить стягнути із відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial