Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У листопаді 2020 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,51га в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, виданого 21 лютого 2001 року [PERSON] , посилаючись на відмову державного реєстратора прав на нерухоме майно Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області в реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, у зв"язку з розбіжністю прізвища в паспорті та правовстановлюючому документі. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Заявник подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав та просив про її задоволення (вх. № 7262/20-вх. 03.12.2020). Представник заінтересованої особи Снігурівської міської ради письмовою заявою просив про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення заявлених вимог не мав (вх. № ЕП-2393/20-вх. 30.11.2020). Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 030920, виданого 21 лютого 2001 року гр. [PERSON] , мешканцю с. Галаганівка Снігурівського району, Нововасилівською сільською Радою народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1297, йому передано на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Нововасилівської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 31 січня 2001 року № 9 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,51 га в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 7). Площа земельної ділянки уточнена та становить 9,5099 га, про що свідчить копія Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером 4825782700:34:000:0109 № НВ-4804881222018, датою формування 02 липня 2018 року, власником даної земельної ділянки є [PERSON] , право посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 030920, виданого 21 лютого 2001 року (а.с. 9-11). Дані особи, на ім`я якої посвідчено право приватної власності на землю за Державним актом ІV-МК № 030920 від 21 лютого 2001 року різняться в частині даних прізвища заявника, а саме " [PERSON] " замість " [PERSON] ", інші дані співпадають. Відповідно до рішення Снігурівської міської ради Миколаївської області від 16 липня 2019 року № 4, Снігурівська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 28-29). Як вбачається з довідки в.о. старости Нововасилівського старостинського округу Каткова О. від 23 листопада 2020 року № 182, в Державному акті на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданому [PERSON] , була допущена помилка у написанні прізвища власника; здійснити виправлення в державному акті, видати дублікат сільська рада немає можливості (а.с. 25). На підтвердження прізвища " [PERSON] " заявником надано копії документів, а саме: паспорту серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 1998 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 5-6); довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої Снігурівською МДПІ 12 березня 2010 року (а.с. 6); трудової книжкиБТ- [NUMBER] , датою заповнення 14 серпня 1996 року (а.с. 12-13), із зазначенням в наданих офіційних документах прізвища російською мовою " [PERSON] ". Факт належності\~державного акту\~заявнику підтверджується\~довідкою в.о.\~старости Нововасилівського старостинського округу Каткова О. від 17 листопада 2020 року № 1071 про те, що [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,51 га (а.с. 15). Крім того, на ім"я заявника, як власника, проведено державну реєстрацію земельної ділянки та 02.07.2018 року видано Витяг з ДЗК. Вказане підтверджує, що Державний акт належить заявнику, а зазначення прізвища " [PERSON] " замість " [PERSON] " є помилкою, якої допустився орган, що його видавав. Крім того, той факт, що в Державному акті сільської радою при його видачі допущено помилку в написанні прізвища заявника сільська рада визнає. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може в порядку окремого провадження встановити факт, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт. Встановлення факту належності державного акту на право постійного користування землею має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація його майнового права на земельну ділянку, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затевердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 № 43 (яка діяла на час видачі державного акта та втратила чинність 23.08.2013 року), будь-які виправлення в державних актах на право власності землею не допускалися. З набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Таким чином, чинним законодавством не передбачено отримання дубліката державного акта на право власності в разі його зіпсування, а Державним реєстратором прав на нерухоме майно Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївськоївської області Зимою Ю.В. 12 серпня 2020 року обгрунтовано прийнято рішення № 53568338 про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на земельну ділянку у зв"язку із невідповідністю прізвища заявника даним державного акта (а.с. 8). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved