Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить визнати за ним право на земельні ділянки площею 0,55 в умовних кадастрових гектарах - багаторічних насаджень та площею 0,15 в умовних кадастрових гектарах - пасовищ, які розташовані на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що його матері [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 28 січня 1998 року Тарутинською районною державною адміністрацією на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 12 січня 1998 року №03/98 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ " Ударний" в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області. 12 серпня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого стала власником земельної ділянки площею 6.88 га , розташованої на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] виданого 04 травня 2006 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину земельну ділянку площею 6.88 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, зазначив позивач, на підставі протоколу № 2 загальних членів ВАТ " Ударний" " Про паювання земель переданих у колективну власність", [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ "Ударний". За життя [PERSON] не встигла оформити документи, що підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, позивачу було роз'ясно , що йому необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Реалізуючи своє право спадкоємця він звернувся до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ, а всього 0,70га, проте також отримав відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки він є спадкоємцем, а померла не розпочала процедуру приватизації спірних земельних часток (паїв). Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.39). Представник відповідача Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.32) . Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] ВАТ " Ударний", що розташований в смт. Тарутине Одеської області, на підставі рішення Тарутинської селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1997 року № 3 передано землю у колективну власність розміром 2385,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-18). Згідно Протоколу № 2 загальних зборів членів ВАТ " Ударний" від 1998 року було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.11). Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 15 січня 1998 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 7,31( а.с.12). Відповідно до списку громадян членів ВАТ " Ударний " Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] - [PERSON] ( № 274) отримала право на земельну частку( пай ) ( а.с. 13-15). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого 28 січня 1998 року Тарутинської районною державної адміністрацією Одеської області на підставі рішення від 12 січня 1998 року №03/98, [PERSON] належить право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний", що розашований на териорії Тарутинської селищної ради Одеської області ( а.с.19). 12 серпня 2004 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого стала власником земельної ділянки площею 6.88 га , розташованої на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 04 травня 2006 року виданого державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 9/06, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] є її син [PERSON] (а.с.20). Крім того, на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав у спадок після смерті своєї матері земельну ділянку площею 6.88 га, з них ріллі 6.88 га, яка розташована на території Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 24 квітня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 04 травня 2006 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого став власником земельної ділянки площею 6.88 га, яка розташована на території Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області (а.с.21). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлій [PERSON] за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". Крім того, встановлено, що померла частково оформила право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 6.88 га розташовану на території Тарутинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], а позивач [PERSON]прийняв спадщину, що залишилась після смерті його матері [PERSON] також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 6.88 га. Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді багаторічних насадженнь площею - 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га, що належала померлій [PERSON] за життя та не заперечувалось відповідачами- остання не встигла виготовити правовстановлюючі документи. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.55 га пашні та 0.15 га пасовища позивачу було роз'яснено, що для цього йому необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно, що підтверджується роз'ясненням №1078/02-14 від 12 вересня 2017 року (а.с.23). При зверненні до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі позивач отримав лист №М-1140 від 11 грудня 2017 року з зазначенням про те, що він не є власником цих земельних ділянок, та рекомендацію звернутись до суду ( а.с.38). Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Так, враховуючи, що після смерті [PERSON], спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.88 га, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії [NUMBER] успадкована спадкоємцем [PERSON], ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved