Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі свого представника за дорученням звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права вланості у порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON]. В позові зазначено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді -частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, при цьому 16 частка квартири [ADDRESS], належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2012 року [PERSON] виділено в натурі у зазначеній квартирі кімнату площею 12, 2 кв.м, що складає 1125 частки квартири. У спільне користування зі співвласником квартири [PERSON] виділені коридор площею 7,0 кв.м., дві комори площею по 0,4 кв.м. кожна, ванна кімната площею 2,7 кв.м, туалет площею 1,2 кв.м, кухня площею 7,5 кв.м, лоджія 1,9 кв.м., але державна реєстрація прав власності на визначену частку (1125) [PERSON] здійснена не була. Також до складу спадкового майна увійшли грошові кошти в сумі 26506, 33 грн. з процентами, які зберігаються на рахунку [NUMBER] в Ощадному банку України, філія Орджонікідзевського відділення 77170142 м. Запоріжжя. Загальна вартість спадкового майна складає 113 333, 33 грн. Заповіт спадкодавець не складав. Спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON]. У визначений законом строк [PERSON] звернулась до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого заведена спадкова справа після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27 листопада 2013 року громадянці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв"язку із відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини, тому вона змушена була звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача наполягаючи на фактах викладених у позовній заяві, пояснив суду, що дії нотаріуса не оскаржувались, оскільки дійсно, [PERSON] не надані документи на підтвердження переміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]», зважаючи на таке. [INFO] у громадянина [PERSON] народилась дочка [PERSON]. 23.11.1984 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином Ефіопії [PERSON]. Шлюб був зареєстрований відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». 13 липня 1988 року на підставі рішення судді Ассат Маконнен суду в м. Адіс-Абеба, Ефіопія шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 11 серпня 1988 року муніципалітетом м. Адіс-Абеба, Ефіопія був зареєстрований шлюб між громадянином Сполучених Штатів Америки [PERSON] та громадянкою СРСР [PERSON], [INFO], Після реєстрації шлюбу подружжя виїхало до Сполучених Штатів Америки. 02.09.1991 року консульським відділом Посольства СРСР в США позивачці був виданий паспорт громадянина СРСР [NUMBER] на ім."я [PERSON]. 24.07.1995 року [PERSON] був виданий паспорт громадянина США [NUMBER] із терміном дії до 23.07.2005 року. 21.07.2005 року [PERSON] виданий паспорт громадянина США [NUMBER] із терміном дії до 20.07.2015 року. Зважаючи на те, що [INFO] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і нотаріусу мали бути надані дані про наявність родинних відносин із спадкодавцем, у листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до консульського відділу Посольства Росії у США із заявою про надання інформації щодо підстав видачі їй, як громадянці СРСР консульським відділом посольства СРСР в США 02.09.1991 року паспорту громадянина СРСР [NUMBER] на ім."я [PERSON] [INFO]. Таким чином, [PERSON] вичерпані всі можливості позасудового способу встановлення факту родинних відносин з [PERSON]. Крім того, представник позивача надав суду письмові докази на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], а саме: повторним свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилась [INFO], виданим Покровським відділом ЗАГС Покровського району Дніпропетровської області, згідно якого її батьком є [PERSON]; нотаріально посвідченою копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 01 серпня 1985 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, згідно якого [PERSON] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 23.11.1984 року і дружині присвоєне прізвище «[PERSON]»; рішенням судді Ассат Маконнен суду в м. Адіс-Абеба, Ефіопія від 13 липня 1988 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про шлюб, укладений 11.08.1988 року між [PERSON] та [PERSON], [INFO], виданого муніципалітетом м. Адіс-Абеба, Ефіопія; паспортом громадянина СРСР [NUMBER], виданим консульським відділом посольства СРСР в США 02.09.1991 року на ім."я [PERSON], [INFO]; паспортом [NUMBER] громадянина США, виданим 24.07.1995 року на ім."я [PERSON], [INFO]; паспортом [NUMBER] громадянина США, виданим 21.07.2005 року на ім." [PERSON] [INFO]. На підставі вищенаведеного, представник позивача просив суд задовольнити позов [PERSON], встановивши факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнавши за [PERSON] право влансоті на 11/25 частин квартири [ADDRESS] та на грошові кошти в сумі 26506,33 гривні, які зберегаються на рахунку [NUMBER] в Ощадному банку України, філія Орджонікідзевського відділення 7717/0142 в м.Запоріжжя. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, заперечень на позов не надав. В зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе провадити заочний розгляд справи. Третя особа у судове засідання не з"явилася. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. Позивач та його представник у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача було порушені його права та інтереси. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України, судом встановлюються факти, що мають юридичне значення, а саме факт родинних відносин між фізичними особами, якщо у суді буде доказано відповідність даного факту. Так, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилась [INFO], виданим Покровським відділом ЗАГС Покровського району Дніпропетровської області, згідно якого її батьком є [PERSON]; нотаріально посвідченою копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 01 серпня 1985 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, згідно якого [PERSON] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 23.11.1984 року і дружині присвоєне прізвище «[PERSON]»; рішенням судді Ассат Маконнен суду в м. Адіс-Абеба, Ефіопія від 13 липня 1988 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про шлюб, укладений 11.08.1988 року між [PERSON] та [PERSON], [INFO], виданого муніципалітетом м. Адіс-Абеба, Ефіопія; паспортом громадянина СРСР [NUMBER], виданим консульським відділом посольства СРСР в США 02.09.1991 року на ім."я [PERSON], [INFO]; паспортом [NUMBER] громадянина США, виданим 24.07.1995 року на ім."я [PERSON], [INFO]; паспортом [NUMBER] громадянина США, виданим 21.07.2005 року на ім." [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні, на підставі пояснень представника позивача та письмових доказів, наданих в обґрунтування позовних вимог, було встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею 11/25 частин квартири [ADDRESS] після смерті її батько [PERSON], який помер [INFO], а також грошових коштів в сумі 26506,33 гривні, які зберігаються на рахунку [NUMBER] в Ощадному банку України, філія Орджонікідзевського відділення 7717/0142 в м.Запоріжжя. Отже аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved