Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "[PERSON] Україна" (далі - [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна"), [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 20 вересня 2014 року на 709 км + 900 м автошляху Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], який рухаючись в сторону м. Мукачево Закарпатської області, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з вантажним автомобілем [NUMBER] з напівпричепом бортовим «Kogel» державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в сторону м. Львів, під керуванням [PERSON], після чого по дотичній зіткнувся з іншим вантажним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "RENAULT LOGAN" належав на праві власності відповідачу [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна", на підставі страхового полісу АС № 8804122. Вантажний автомобіль марки «MERCEDEC BENZ» з напівпричепом бортовим «Kogel» належить на праві власності позивачу [PERSON], а вантажний автомобіль марки «VOLVO» належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. По факту вказаної дорожньо-транспортної пригоди було зареєстроване кримінальне провадження, про що внесено запис до Єдиного реєстру досудові- розслідувань за №12014070150000872 від 21.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 286 КК України. Про дорожньо-транспортну пригоду позивачі, шляхом направлення письмових повідомлень від 23.09.2014 року, повідомили відповідача [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна". Позивачі зазначають, що вина водія автомобіля марки "RENAULT LOGAN" [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді підтверджена довідкою Свалявського РВ УМВС України від 22.09.2014 року, згідно з якою водій автомобіля марки "RENAULT LOGAN" не впоравшись з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху внаслідок чого спричинив ДТП. Згідно з висновком експерта № 255 від 26.09.2014 року у пасажира автомобіля марки "RENAULT LOGAN", [PERSON] внаслідок ДТП були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепні мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани брови справа, які кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження., а тому в зв'язку з відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, 29.09.2014 року слідчим СВ Свалявського РВ УМВС України Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження. Відповідно до Звіту №127/10 від 08.10.2014 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MERCEDEC BENZ» [PERSON] становить 68\~040, 49 гривень. Згідно зі Звітом №136/10 від 14.10.2014 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «VOLVO» [PERSON] становить 55\~336, 02 гривень. Посилаючись на статтю 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо страхової суми, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна» 50\~000 гривень на користь кожного позивача, а решту суми завданої шкоди стягнути з відповідача [PERSON], який спричинив ДТП. Відповідач [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна» відмовився добровільно виплатити страхове відшкодування позивачам, з метою затягування процесу для виплати, листами від 26.09.2014 року та від 09.10.2014 року вимагає у позивачів додатково подавати заяви про страхове відшкодування, в звязку з чим позивачі просять: -стягнути з [PERSON] «АСК «Інго-Україна» на користь [PERSON] 50 000,00 гривень страхового відшкодування, на користь [PERSON] 50 000,00 грн. страхового відшкодування; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди від ДТП 18 040,49 гривень, на користь [PERSON] 5 336,02 гривень; -судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч був належно повідомлений як шляхом надсилання поштових відправлень, так і через опублікування виклику до суду в газеті (а.с.158-160). Представник відповідача [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна», яка брала участь у справі в режимі відеоконференції, позов не визнала посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 20.09.2014 року не є страховим випадком, оскільки винуватість застрахованої особи, зокрема відповідача [PERSON], не підтверджена документами. Крім того, представник відповідача вважає, що підставою для такого висновку є також постанова слідчого від 29.09.2014 року про закриття кримінального провадження в звязку з відсутністю складу злочину передбаченого ч.1 статті 286 КК України. Просила у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 20.09.2014 року близько 15 години 45 хв. на 709 км + 900 м на автошляху «Київ-Чоп» трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], який рухаючись в сторону м. Мукачево Закарпатської області, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з вантажним автомобілем [NUMBER] з напівпричепом бортовим «Kogel» державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався в сторону м. Львів, під керуванням [PERSON], після чого по дотичній зіткнувся з іншим вантажним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як власника транспортного засобу "RENAULT LOGAN" була застрахована в [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна", на підставі страхового полісу АС № 8804122 (а.с. 64). Вантажний автомобіль марки «MERCEDEC BENZ» з напівпричепом бортовим «Kogel» належить на праві власності позивачу [PERSON], а вантажний автомобіль марки «VOLVO» належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. Про дорожньо-транспортну пригоду позивач [PERSON]І направив письмове повідомлення від 23.09.2014 року відповідачу [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна" (а.с.56) та заяву про виплату страхового відшкодування від 26.09.2014 року (а.с. 57), а позивач [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду року письмово повідомив відповідача [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна" 09.10.2014 (а.с. 105) і того ж дня подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 106). 23 вересня 2014 року за участю представника [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна" [PERSON], у присутності позивача [PERSON]Ю було складено протокол зовнішнього огляду транспортного засобу, зокрема вантажного автомобіля [NUMBER] (а.с.107). 02.10.2014 року за участю представника [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна" [PERSON], в присутності позивача [PERSON] було складено протокол зовнішнього огляду транспортного засобу (а.с.19). Ці обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна" був повідомлений про дорожньо-транспортну пригоду вчасно, брав участь у огляді транспортних засобів позивачів після ДТП та складанні відповідних документів, із зазначенням виявлених оглядом пошкоджень. Протоколи огляду підписані представником відповідача. Крім того, письмові повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду також були надіслані відповідачу [PERSON] "АСК "[PERSON] Україна". Розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MERCEDEC BENZ» [PERSON] становить 68\~040, 49 гривень, що підтверджено Звітом №127/10 від 08.10.2014 року (а.с. . Згідно зі Звітом №136/10 від 14.10.2014 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «VOLVO» [PERSON] становить 55\~336, 02 гривень (а.с. 70-79). Вирішуючи питання про те, чи є страховим випадком дорожньо-транспортна пригода, що сталася 20.09.2014 року на автодорозі Київ-Чоп за участю відповідача [PERSON] та позивачів суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 6 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. З довідки слідчого СВ Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області № 2255 від 23.09.2014 року, виданої позивачу [PERSON] вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] (а.с.114). З постанови слідчого СВ Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області від 29.09.2014 року про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для закриття провадження була відсутність у потерпілої внаслідок ДТП пасажирки автомобіля марки "RENAULT LOGAN", [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які є обовязковою ознакою складу злочину передбаченого ч.1 статті 286 КК України. Згідно з висновком експерта № 255 від 26.09.2014 року тілесні ушкодження потерпілої [PERSON], отримані внаслідок ДТП, були кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження (а.с. 65-69). У ч. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 9 від 01.03.2013р., міститься розяснення, що згідно з частиною четвертою статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінально- процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Суд вважає, що рішення, прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення, оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК України. Суд, оцінюючи постанову слідчого від 26.09.2014 року згідно з положеннями статті 212 ЦПК України бере до уваги, що кримінальне провадження стосовно [PERSON] закрито з підстав, які свідчать про відсутність обовязкової ознаки складу злочину передбаченого ч.1 статті 286 КК України суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яка не спростовує факту вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідачем [PERSON] та не свідчить про відсутність його вини для цивільно-правової відповідальності в цій справі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 статті 1187 ЦК України). . Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 9 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Отже виходячи з вищенаведеного, оскільки шкода завдана позивачам внаслідок ДТП перевищує суму ліміту відповідальності страховика, у відповідності зі статтею 1194 ЦК України, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Суд встановив, що в порушення вищенаведених положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем вже більше року не здійснюється виплата страхового відшкодування. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів в розмірі понесених витрат на підставі статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved