Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи на те, що вона є власницею земельної ділянки, площею 4,54 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних позивачці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого районним відділом земельних ресурсів Держкомзему України. Позивачка втратила свій примірник Державного акту, про що було поміщено оголошення в пресі. Для отримання дублікату Державного акту позивачка звернулась до відділу Держкомзему у Кривоозерському районі та до Реєстраційної служби Кривоозерського РУЮ Миколаївської області, проте їй було відмовлено в видачі дублікату та реєстрації права власності, мотивуючи тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Посилаючись на те, що позивачка на законних підставах володіє земельною ділянкою, просить про задоволення позову. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити повністю, не заперечували проти заочного розгляду. Представник відповідача Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщенний належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, її представника, дослідивши надані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Положеннями ч.ч.1,4 ст.374 ЦК України встановлено, що суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Положеннями ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок здійснюється Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки. Положення ст.19 Закону України "Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачають перелік підстав державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: договорів, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації, державних актів на право власності або постійного користування, рішень судів, що набрали законної сили та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 4,54 га, розташованої в межах території Багачівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037820, що підтверджується даними відділу Держземагенства у Кривоозерському районі Миколаївської області.(а.с.6). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800316772013 від 02 серпня 2013 року, земельна ділянка, кадастровий номер 4823980400:01:000:0177, для ведення товарного сільськогосподарського призначення, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області належить на праві приватної власності [PERSON].(а.с.8-9). Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №5795017, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кривоозерського РУЮ Миколаївської області 12 вересня 2013 року встановлено, що позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4823980400:01:000:0177, належну [PERSON], через те, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують до 02 травня 2009 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку являвся виключно державний акт(а.с.11). Відсутність оригіналу Державного акту у [PERSON] підтверджується поміщеним оголошенням про втрату Держаного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037820, площею 4,54 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Багачівської сільської ради, виданого Кривоозерською РДА 02.09.2004 року на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації №491-р від 21.08.2004 року на ім'я [PERSON], в газеті "Кривоозерщина".(а.с.10). Оцінюючі зібрані докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити шляхом визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, площею 4,54 га на підставі Держаного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037820. На підставі ст.ст.328,374,392 ЦК України та

Outcome: approved