Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до «АГРО - ФЛОР», в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 30 березня 2017 року, укладений між ТОВ «АГРО - ФЛОР» і [PERSON] та зареєстрований 30.05.2017 року (номер запису про інше речове право - 20964378) та відшкодувати судові витрати за рахунок відповідача. 03.03.2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову та підстав його обгрунтування. Мотивуючи свої вимоги, позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що в кінці квітня місяця 2017 року до позивача, а також до інших власників земельних ділянок звернувся представник відповідача - ТОВ «АГРО - ФЛОР» - Онищенко Дмитро Юрійович з питанням про можливість укласти договір оренди землі, належній позивачкі [PERSON] на праві приватної власності за цільовим призначенням - товарне сільськогосподарське виробництво. Будь-які істотні умови договору, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» між сторонами не обговорювались, про що свідчить відсутність в природі зі сторони відповідача письмової пропозиції у відповідності до вимог ст. 641 ЦК України та відсутность в природі письмової відповіді, наданої позивачем [PERSON] .. Була лише усна домовленість про укладення договору, після його узгодження сторонами. Для складення договору позивач надала відповідачеві копію державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, копію паспорта та інші особисті дані як фізичної особи. В порушення вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі», положень Типового договору про оренду землі відповідач письмового договору про оренду належної земельної ділянки для ознайомлення та особистого її підпису позивачу не надав. Жодного примірника даного договору позивачу не вручив. В той же час відповідачем було сплачено позивачу орендну плату, однак яким чином відповідач - ТОВ «АГРО - ФЛОР» визначив її розмір і на підставі чого, позивачу не відомо. Після отримання правової допомоги щодо порядку укладання договорів оренди землі та державної реєстрації права оренди, позивач 01.11.2018 року звернулась за інформацією до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і з цієї інформації їй стало відомо, що відповідач - ТОВ «АГРО - ФЛОР» 30.05.2017 року зареєстрував право оренди на підставі договору оренди землі від 30.03.2017 року за №20964506. З даної інформації позивачу стало відомо, що строк дії договору визначено до 30.05.2027 року. З огляду на той факт, позивачка звернулась з письмовою вимогою про надання їй примірника договору до 25.11.2018 року, однак відповідач залишив вказані вимоги без задоволення. Відповідно до договору оренди землі від 30.03.2017 року, площею 4,80 га за кадастровим № 6523285500:04:009:0058, відповідач володів та користувався даною земельною ділянкою у відповідності до Державної реєстрації права оренди від 30.05.2017, номер запису про інше речове право - №20964506. В порушення п. 9 Договору, яким передбачено, що орендна плата вноситься у строки та у грошовій формі - один раз на рік до 25 листопада позивач орендну плату не отримав. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та відсутності в природі фінансових, бухгалтерських документів про таку виплату, підтверджується несплата орендної плати за 2017 та 2019 року позивачу товариством ТОВ "Агро -Флор". Згідно п. 24.4 Договору орендар зобов"язаний: п.п. б) відповідно до п.9 Договору своєчасно вносити орендну плату. В звязку з вищевказаними порушенями зі сторони відповідача позивач просить суд розірвати договір оренди землі, площею 4,8 га, кадастровий номер № 6523285500:04:009:0058 від 30.03.2017 року, укладений між [PERSON] і ТОВ "Агро-Флор" за яким зареєстрване право оренди в Державному реєстрі речових прав (інше речове прво) 30.05.2017 році номер запису - 20964506 та припинити Держдавну реєстрацію права оренди на дану земельну ділянку відповідачу ТОВ "Агро-Флор". Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги, заявлені позивачем підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача: Дяченко С.О. ( діє на підставі Договору про надання правової допомоги № 02-12/08 від 12.08.2019 року та ордеру серія МК № 31496 від 04.09.2019 року), в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет - kl.ks.court.gov.ua, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи. 14.02.2020 року подано відзив на позов та зазначено, що позовні вимоги заявлено безпідставно, а тому в задоволені позовних вимог просив суд відмовити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України). Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року при розгляді цивільної справи №6-2777цс16, відповідно до частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі»,оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»,встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220. Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно матеріалів справи судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.11.2018 року (номер інформаційної довідки № 143646357) відповідач ТОВ «АГРО - ФЛОР» 30.05.2017 року зареєструвало право оренди на підставі договору оренди землі від 30.03.2017 року за №20964759. З даної інформації вбачається, що строк дії договору оренди земельної ділянки зазначено до 30.05.2027 року. На неодноразові звернення позивача про надання їй примірника договору оренди відповідач не реагував. Відповідно до договору оренди землі від 30.03.2017 року, площею 4,80 га за кадастровим № 6523285500:04:009:0058, відповідач володів та користувався даною земельною ділянкою у відповідності до Державної реєстрації права оренди від 30.05.2017, номер запису про інше речове право - 20964506. В порушення п. 9 Договору, яким передбачено, що орендна плата вноситься у строки та у грошовій формі - один раз на рік до 25 листопада. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та відсутності в природі фінансових, бухгалтерських документів про таку виплату, що підтверджує несплату орендної плати за 2017 та 2019 року. Згідно п. 24.4 Договору орендар зобов"язаний: п.п. б) відповідно до п.9 Договору своєчасно вносити орендну плату. Згідно п. 31 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у наслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України (договори та інші правочини). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі) орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У статті 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Статтею 31 ЗК України визначено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] до ТОВ «АГРО - ФЛОР» про розірвання договору оренди землі площею 4,8 га, кадастровий номер 6523285500:04:009:0058 від 30.03.2017 року підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «АГРО - ФЛОР» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню понесені нею і підтверджені документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved