Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що з 2004 року він фактично проживає однією сімєю з [PERSON]. 30 серпня 2016 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Кролевецьким районним відділлом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області за актовим записом №78. Весь час спільного проживання він з дружиною проживають у [INFO], яка належить на праві спільної власності їй та її дітям: [PERSON] та [PERSON] Весь час, до серпня 2016 року, він безперешкодно користувався квартирою. 30 серпня 2016 року його місце проживання було зареєстроване за вказаною адресою, про що внесено відмітку в паспорт. 11 листопада 2016 року він отримав повідомлення про скасування реєстрації у зв'язку з недостатньою кількістю необхідних документів, а саме: письмової згоди одного з власників житла - [PERSON]. На сьогодні, окрім його дружини, інші співвласники не бажають надати йому письмову згоду на реєстрацію в належній їм квартирі, і це перешкоджає йому повною мірою користуватись житлом, як члену сімї співвласника. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловою квартирою 28 по вул. Героїв Крут, буд.5а в м. Кролевець шляхом визнання за ним права реєстрації в цьому житлі. Позивач та його представник в судове засідання зявились, позов підтримали повністю. Відповідачі в судове засідання зявились, позов не визнали повністю, однак не оспорюють, що позивач вселився у житло як член сімї власника, не оспорюють його право проживання у [INFO]. Третя особа [PERSON] в судове засідання зявилась, позов підтримала. Третя особа орган реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 серпня 2007 року власниками квартири за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Карла Маркса, 5 А, кв. 28, є [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки кожний (а.с.9). [PERSON] встановлено, що в житлі за адресою м. Кролевець, вул. Героїв Крут, 5 А, кв. 28 проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] встановлено, що в житлі за адресою м. Кролевець, вул. Героїв Крут 5 А, кв. 28 [PERSON] не проживає, виселилась добровільно в звязку з реєстрацією шлюбу та проживанням з чоловіком , чого остання не заперечує. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 30 серпня 2016 року Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №78 (а.с.8). Сторони в суді не оспорюють того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство до 2016 року за адресою [ADDRESS]. Сторони в суді не оспорюють того, що [PERSON] вселився у квартиру за адресою [ADDRESS] як член сімї власника [PERSON] Сторони не оспорюють право на проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що вселення [PERSON] до 30 серпня 2016 року відбулося відповідно до вимог ч.2 ст. 156 ЖК України, оскільки: 1) [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] за згодою власника [PERSON]; 2) [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] як член сім'ї [PERSON], як чоловік, так як його вселення було обумовлене наявністю сімейних відносин між ним та [PERSON]; 3) відповідачі [PERSON] та [PERSON] до цього часу не ставили питання в судовому порядку про виселення позивача зі спірної квартири, пов'язуючи це з протиправним поселенням у спірну квартиру; 4) відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не надали доказів стосовно того, що вселення до 30 серпня 2016 року позивача [PERSON] відбулося не як члена сім'ї чоловіка [PERSON], а на підставі іншої угоди про порядок користування цим приміщенням квартирою № 28 в будинку № 5А по вул. Героїв Крут, м. Кролевець. Таким чином, право члена сім'ї власника квартирою № 28 в будинку № 5А по вул. Героїв Крут м. Кролевець [PERSON] на користування квартирою відповідно до ст. 156 ЖК України було обумовлено наявністю сімейних відносин із власником квартири [PERSON] і спільним проживанням з нею. Отже, виходячи з цього, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] вселився у вказану квартиру з підстав, передбачених ч.2 ст. 156 ЖК України, як член сім'ї і за згодою всіх відповідачів і з часу вселення, мав право користуватися жилим приміщенням квартирою № 28 в будинку № 5А по вул. Героїв Крут, м. Кролевець нарівні з [PERSON], [PERSON], [PERSON] - власниками квартири. Згідно ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України серед іншого гарантуються вільний вибір місця проживання. Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] має місце проживання, житло, в яке він вселився та проживає - квартира [ADDRESS] . Суд вважає, що реєстрація місця проживання є виконання вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а право реєстрації місця проживання є похідним від права проживання та користування житлом. Згідно паспорту громадянина України серії МВ№609522 [PERSON] зареєстрований за місцем проживання [INFO] А, кв. 28 з 30 серпня 2016 року (а.с.7). Згідно повідомлення про скасування реєстрації місця проживання 11 листопада 2016 року скасовано реєстрацію місця проживання особи [PERSON] за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Героїв Крут, 5 А, кв. 28 у звязку з недостатньою кількістю необхідних документів , а саме письмової згоди одного з власників житла [PERSON] (а.с.13). За змістом п. 18 Постанови КМУ від 2 березня 2016 року № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" для реєстрації місця проживання особа або її представник подає серед іншого документи, що підтверджують проживання в житлі, - рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання у разі відсутності згоди власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї. Таким чином за змістом п. 18 вказаної Постанови у разі відсутності згоди співвласників житла на реєстрацію місця проживання документом, що підтверджує проживання в житлі, є рішення суду про визнання за особою права користування житловим приміщенням або права на реєстрацію місця проживання. [PERSON] встановлено, що [PERSON] має право на користування житлом в силу ст. 156 ЖК України. Відповідачі в судовому засіданні не заперечують та згодні на проживання [PERSON] за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Героїв Крут, 5 А , кв. 28. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачі заперечують реєстрацію [PERSON] за адресою Сумська область, м. Кролевець, вул. Героїв Крут, 5 А , кв. 28. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом. Виходячи з вимог ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України суд вважає , що порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні житлом та визнання за [PERSON] права на реєстрацію місця проживання у житлі за адресою Сумська область, м.Кролевець, вул.Героїв Крут, буд.5 А[ADDRESS]. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач [PERSON] як на підставу своїх заперечень проти позову, до яких приєднався відповідач [PERSON], посилається на те, що позивач поставив за мету заволодіння житлом, створює умови пожиттєвого користування квартирою, створив нестерпні умови для проживання їх в квартирі, порушив сімейний спокій, у стосунки вніс безлад та зневагу один до одного. Відповідачами в судове засідання не були надані докази, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позову. Третя особа [PERSON] підтвердила, що між нею та її сином [PERSON] та дочкою [PERSON] існують неприязні відносини, однак не повязані з проживанням [PERSON] в квартирі. Заперечення відповідачів проти позову не обґрунтовано мотивами, які заслуговують на увагу суду. Суд вважає, що вказане заперечення проти позову повністю спростовується проаналізованими в ході судового розгляду законодавчими актами та доказами. [PERSON] не встановлено підстав для відмови в задоволенні позовних вимог . Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає в розмірі 551 грн. 20 коп. за сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією про сплату (а.с.2) та витрат на правову допомогу, які позивач зазначає в розмірі 1800 грн., які підтверджуються квитанцією про сплату (а.с. 39), суд виходить з того, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі по 275 грн. 60 коп. з кожного та витрати на правову допомогу по 900 грн. з кожного. Відповідно до ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст.9, 109, 145, 156 ЖК України,

Outcome: approved