Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миронівського районного суду Київської області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» в особі Миронівської дільниці Кагарлицької філії по експлуатації газового господарства (далі - відповідач, ПАТ «Київоблгаз») про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 вересня 2015 року працівниками ПАТ «Київоблгаз» було відключено належний йому на праві власності будинок, який розташовано за адресою: с. Потік, Миронівського району, Київської області по вул. Миру, 13, від системи газопостачання. Акт про відключення обєкту від 24 вересня 2015 року працівниками Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці було вкинуто до поштової скриньки. Підставою для відключення від газопостачання вказано наявність заборгованості у сумі 1 500,00 грн. Після звернення позивача до начальника Кагарлицької ФЕГГ Миронівської дільниці стосовно неправомірності дій його підлеглих щодо відключення належного позивачу на праві власності будинку від газопостачання та звернення уваги на те, що у акті про відключення обєкту від 24 вересня 2015 року вказано будинок, який розташовано за іншою адресою, газопостачання будинку було поновлено. 26 вересня 2015 року на адресу позивача було направлено повідомлення про заборгованість та відключення, з якого вбачається, що заборгованість позивача за послуги газопостачання становить 1 564,92 грн. 1 жовтня 2015 року відповідачем на адресу позивача було направлено попередження про заборгованість та відключення, з якого вбачається, що заборгованість за послуги газопостачання становить 1 687,12 грн. 26 листопада 2015 року у поштовій скриньці він виявив акт про відключення обєкту від 26 листопада 2015 року та попередження від 26 листопада 2015 року, того ж дня працівниками Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці в черговий раз було відключено належний позивачу будинок від газопостачання. 27 листопада 2015 року працівники Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці склали акт про зняття побутового лічильника тип ВІЗАР, умовне позначення G-6, номер 0023039, рік випуску 1997 і замінили його на інший у належному позивачу на праві власності будинку. У звязку із викладеними обставинами позивач вважає, що діями працівників ПАТ «Київоблгаз» було порушено його права споживача та просить визнати дії відповідача щодо відключення належного йому на праві власності будинку, який розташований в селі Потік Миронівського району Київської області по вул. Миру, 13, від газопостачання неправомірними; визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому до сплати боргу за спожитий газ у сумі 1 798, 68 грн.; зобовязати відповідача безкоштовно поновити газопостачання будинку, який розташований в селі Потік Миронівського району Київської області по вул. Миру, 13. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що дії відповідача являються правомірними та відповідають Правилам надання послуг з газопостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246 з послідуючими змінами, подала до суду письмові заперечення проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23 червня 2011 року між [PERSON] та Миронівською філією по експлуатації газового обладнання ВАТ «Київоблгаз» в особі начальника [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання б/н /а.с. 90-95/. Вказаний договір в подальшому пролонговувався до 15 січня 2015 року. Згідно умов договору ПАТ «Київоблгаз» зобовязувався безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу … для побутових потреб, а споживач зобовязувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами щомісячно у строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1 договору). Впродовж часу з 23 червня 2011 року по 24 вересня 2015 року відповідач надавав позивачу послуги з газопостачання, а відповідач здійснював оплату наданих обсягів природного газу. Згідно Фінансового стану абонентського рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період часу з січня 2014 по грудень 2015 абоненту нараховано до сплати 9681,05 грн. Водночас абонентом сплачено суму коштів у розмірі 8 575,00 грн. Таким чином різниця між нарахованою сумою і сплаченою становить 1 106,05 грн. Вказана заборгованість виникла виключно як різниця вартості спожитого газу у звязку із його здорожчанням, починаючи з квітня 2015 року, та не повязана з обсягами споживання, які фактично позивачем було оплачено. Як вбачається із Переліку сум за період січень, лютий 2014 року по особовому рахунку: 7013-1 абонент [PERSON] за позивачем рахувалася заборгованість у сумі 794,84 грн. /а.с.100/. Водночас про наявність вказаної заборгованості, як видно з квитанцій на оплату вартості природного газу з червня 2014 року по грудень 2015 року, позивач не повідомлявся /а.с. 8-12/. Про наявність такої заборгованості представником позивача було повідомлено лише в ході дослідження письмових доказів у даній справі, коли зясувалася різниця між сумою коштів між фактичною нарахованою вартістю природного газу та сумою, виставленої позивачу заборгованості. Згідно із пунктом 17 Правил надання послуг з газопостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила) розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим, та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Нарахування за спожитий природний газ споживачу [PERSON] до 1 квітня 2015 року включно проводилось по другій ціновій категорії 1,788 грн. (до 6000 м.куб. за рік). З 01.04.2015 року затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №583 від 03.03.2015 року нові тарифи, де роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення становлять: 1)Для приготування їжі та/або підігріву води 7,188 грн. за 1 м.куб; 2)Для індивідуального опалення або комплексного споживання: у період з 1 травня по 30 вересня (включно) 7,188 грн за 1 м.куб; у період з 1 жовтня по 30 квітня за обсяг, спожитий до 1200 м.куб природного газу (включно) протягом зазначеного періоду 3,600 за 1 м.куб. Так з огляду на надані сторонами докази в ході звірки відомостей знятих контролером показників та розрахункових квитанцій оплачених позивачем встановлено розбіжності у наданих відомостях: показники грудня 2014: контролером знято фактичний показник 42040 м.куб., станом на 17.12.2015 р., споживача показник 42650 м.куб., знято 26.01.2015 р.; показник лютого 2015 року: фактичний показник 43167 м.куб., знято 09.02.2015 р., споживача показник 44050 м.куб., знято 19.03.2015 р.; показник березня 2015 року: фактичний показник 43640 м.куб., знято 06.03.2015 р., фактичний показник (контроль) 43758 м.куб., знято 31.03.2015 р., споживача показник 44307 м.куб., знято 22.04.2015 р., показники травня 2015 року: фактичний показник 44140 м.куб, знято 19.05.2015 р. показники вересня 2015 року: фактичний показник 44208 м.куб., знято 25.09.2015 р. показники листопада 2015 року, фактичний показник 44437 м. куб., знято 14.11.2015 р. Встановлено, що остання оплата за газопостачання позивачем здійснена 23.04.2015 року. 25.09.2015 року (при врученні споживачу попередження) контролером знято фактичний показник лічильника 44208 м.куб. 24 вересня 2015 року працівниками ПАТ «Київоблгаз» було відключено належний позивачу на праві власності будинок, який розташовано за адресою: с. Потік, Миронівського району, Київської області по вул. Миру, 13, від системи газопостачання. Акт про відключення обєкта від 24 вересня 2015 року працівниками Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці позивачу вручено не було. Згідно вказаного [PERSON] підставою для відключення від газопостачання вказано наявність заборгованості у сумі 1 500,00 грн. Однак, вказаний [PERSON] містив ряд неточностей, зокрема іншу адресу абонента, який відключався від послуг газопостачання (у [PERSON] було вказано будинок 47, по вул. Миру с.Потік, а не належний позивачу будинок за адресою с. Потік. вул. Миру, 13). Після звернення позивача до начальника Кагарлицької ФЕГГ Миронівської дільниці стосовно неправомірності дій його підлеглих, газопостачання будинку було поновлено /а.с. 14/. 26 вересня 2015 року на адресу позивача було направлено повідомлення про заборгованість та відключення, з якого вбачається, що заборгованість позивача за послуги газопостачання становить 1 564,92 грн. /а.с. 15/ 1 жовтня 2015 року відповідачем на адресу позивача було направлено попередження про заборгованість та відключення, з якого вбачається, що заборгованість за послуги газопостачання становить 1 687,12 грн. /а.с. 16/ 26 листопада 2015 року представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було складено [PERSON] про відключення обєкту (газових приладів) від 26 листопада 2015 року та попередження від 26 листопада 2015 року, того ж дня працівники Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці, було відключено належний позивачу будинок від газопостачання, вказані акт та попередження позивачу офіційно не вручено /а.с. 17, 22/. 27 листопада 2015 року працівники Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці склали акт про зняття побутового лічильника тип ВІЗАР, умовне позначення G-6, номер 0023039, рік випуску 1997 і замінили його на інший у належному позивачу на праві власності будинку /а.с. 21/. Як вбачається із поданих квитанцій на оплату послуг із газопостачання та розрахунку сум, позивачем сплачувалася вартість спожитого природного газу в обсягах спожитих обємів та за тарифами, встановленими на день оплати /а.с. 8-13/. Відповідно ч .1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК, за договором про надання послуг одна сторона виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно - правовими актами (ст. 905 ЦК України). Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ч. 3ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі\~ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 906 ЦК України\~передбачена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, у виді відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилось неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що всупереч договорам про надання послуг відповідач протиправно припинив у односторонньому порядку виконувати свої обовязки згідно договору. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Водночас як вбачається з матеріалів справи 15.01.2016 року між позивачем та ТОВ "Київоблгаззбут" укладено новий договір про надання населенню послуг з газопостачання. /а.с. 27-37/. Тобто дії відповідача щодо відключення будинку позивача від газової мережі перешкоджають виконанню вказаного договору, що не може розглядатися як правомірна поведінка з боку віповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з газопостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 з послідуючими змінами якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань лічильника газу контрольні показання лічильника газу менші, ніж зазначені споживачем у платіжному документі за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 1 число місяця, в якому провадиться контрольне зняття. Переплата, яка утворилась, залишається на особовому рахунку споживача виключно в грошовому еквіваленті і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Про наявність такої переплати газопостачальне підприємство письмово повідомляє споживача протягом 10 робочих днів. Дії надавача послуг повинні відповідати вимогам вищезазначеного закону та не порушувати прав споживача на одержання послуги. Доводи представника відповідача щодо оплати вартості у грудні 2014 року січні-лютому 2015 року обємів природного газу в обсягах більших від реально спожитих наявними доказами не підтверджено. З наданих копій записів /а.с. 59-64/ неможливо встановити, викопіювання з якого документу суду надано, ким, коли, та за яких обставин вносилися відомості до даних документів. Крім того, лише в одному документі на а.с. 60 наявний підпис особи навпроти прізвища позивача. У свою чергу позивач стверджував і дані доводи стороною відповідача не спростовано, що контролер, який мав знімати показники лічильника газу за вказаний період часу до нього не звертався та показники лічильника не знімав. Водночас, як вбачається із довідки Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області від 03.12.2015 № 02-33/752, інших зареєстрованих осіб за адресою с. Потік, вул. Миру, 13, не вказано /а.с. 6/. Доповідна записка контролера подана представником відповідача у ході судового розгляду також не може розглядатися як належний доказ в силу положень ст. 59 ЦПК України. У той же час всупереч положенням п. 10 Правил позивача не було письмово повідомлено про наявність у нього переплати та зарахування коштів на його особовий рахунок та розміру наявної переплати. Крім того, як вбачається, [PERSON] про відключення обєкту від 24 вересня 2015 року працівниками Кагарлицького ФЕГГ Миронівської дільниці склали неправомірно, та від'єднали від газопостачання будинок позивача замість будинку, вказаному у самому акті. Всупереч положенням абз. 5 п. 7 Правил стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів вручення позивачу другого примірника [PERSON] про відключення обєкту (газових приладів) від 26 листопада 2015 року. За вказаних обставин суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача в частині дій стосовно відключення будинку позивача від газопостачання, а з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача на підставі ст. 16 ЦК України вважає обґрунтованою вимогу про необхідність зобовязання відповідача поновити газопостачання будинку належного позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Другою позовною вимогою позивача зазначено: «визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому до сплати боргу за спожитий газ у сумі 1 798, 68 грн.» Водночас, як вказано вище, суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і не може вийти за їх межі, тому, не зважаючи на наявність вказаних суперечностей в нарахуванні заборгованості позивача за спожитий природній газ, суд не може визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому до сплати боргу за спожитий газ у сумі 1 798, 68 грн., оскільки на час розгляду справи ця сума позивачу не виставляється у вигляді боргу. На підставах вищевказаного ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», Правилами для надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року,

Outcome: partial