Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому вказала що вона є наймачем квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], власником квартири якої, є Слов'янська міська рада, балансоутримувачем - КП ЖЕК №4. 28 червня 2014 року був обстріл м. Слов'янська, внаслідок якого постраждав будинок [ADDRESS] та пошкоджена квартира № 110, в якій вона мешкає. За висновком експертного будівельно-технічного дослідження №353 від 26 квітня 2016 року вартість ремонтно-відновлюваних робіт, пов'язаних з залиттям квартири та обстрілом складає 10222,80 грн., які просила стягнути. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: стягнуто солідарно зі Слов'янської міської ради та Комунального підприємства «ЖЕК №4» на користь [PERSON] витрати на відновлення цілісності квартири у сумі 9220,80 грн. та судові витрати; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі Слов'янська міська рада просила скасувати рішення, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, а саме: судом не враховано, що вони є неналежними відповідачами, так як за матеріальну шкоду, спричинену внаслідок терористичного акту повинна відповідати держава в особі відповідних державних органів, судом не прийнято до уваги, що державний бюджет та місцевий є самостійними, суд не взяв до уваги, що Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 29 квітня 2015 року у 2015 році передбачена субвенція на відновлення інфраструктури у Донецькій та Луганській областях, але в технічному висновку за результатами огляду об'єкту «Капітальний ремонт жилого [ADDRESS], як аварійна та потребуюча капітального ремонту відсутня; судом необґрунтовано застосовано норми ст. 322, 323 ЦК України, які не стосуються спірних правовідносин; судом не враховано положення ст.177 ЖК України, за якою передбачено, що наймач за власний рахунок повинен проводити поточний ремонт жилого приміщення; суд не звернув уваги, що типовим проектом будинку, в якому мешкає позивач, не передбачено утеплення та скління балконів, що відноситься до покращення житлових умов; судом неправильно застосовано положення ст.178 ЖК України та ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод». В апеляційній скарзі КП «ЖЕК №4» просили скасувати рішення та ухвалите нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Суд одночасно застосував норми ст. 1166 ЦК України та ст. 21 Кодексу Цивільного захисту населення, які регулюють різні правовідносини та не застосував Закон України «Про боротьбу з тероризмом», який регулює дані правовідносини. Суд не взяв до уваги, що скління балкону не передбачене проектом будинку та не входить до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства від 10 травня 2004 № 150. В судовому засіданні апеляційного суду представник Слов'янської міської ради Сухоручко А.І. підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити. Представник Комунального підприємства «ЖЕК №4» Гаврилова Н.В. підтримала апеляційну скаргу. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення скарг. Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено , що ордером №1527 від 11 серпня 1988 року [PERSON] з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано право зайняття квартири [ADDRESS]; з 14 жовтня 1988 року [PERSON] проживає та зареєстрована в даній квартирі; з акту обстеження квартири [ADDRESS], від 08 жовтня 2014 року, пошкодженої в наслідок проведення АТО, вбачається, що в період проведення АТО в квартирі пошкоджено замок - відповідна планка - погнута, балкон - цегляна кладка - 2 отвори, металева рама відійшла від стіни, відливи розбиті, до акту обстеження додано дефектний акт; висновком № 353 експертного будівельно - технічного дослідження про відшкодування матеріальної шкоди вартість ремонтно - відновлюваних робіт, пов'язаних із обстрілами квартири №110, розташованої у будинку [ADDRESS], з урахуванням вартості матеріалів на момент складання експертизи складає 9220,80 грн. з ПДВ. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, які є відповідно власником та балансоутримувачем будинку позивача, повинні утримувати майно, що їм належить, а також власник несе ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження майна, внаслідок проведення АТО, тобто вони повинні відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі, визначеному висновком Донецького НДІСЕ, оскільки позивач відремонтувала та понесла витрати на відновлення квартири, наймачем якої вона є. На підставі частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Згідно апеляційних скарг відповідачами рішення суду оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині. Апеляційний суд вважає що висновок суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів витрат на відновлення цілісності квартири не відповідає вимогам закону та обставинам справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач користується квартирою [ADDRESS] на підставі ордеру №1527 від 11 серпня 1988 року (т. 1 арк. спр. 8), тобто квартира перебуває в комунальній власності. Є загальновідомим фактом, що в період проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей пошкоджені (зруйновані) об'єкти соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 1002-р затверджено План заходів з організації відновлення пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності на території Донецької та Луганської областей, яким було передбачено, зокрема: забезпечення роботи місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької та Луганської областей, на рівні районів і міст обласного значення Донецької та Луганської областей (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, інші заінтересовані центральні органи виконавчої влади, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування); забезпечення визначення обсягу руйнувань, обстеження несучої здатності будівель, що потребують першочергового відновлення, об'єктів інфраструктури, виготовлення відповідної проектної документації (виконавці: Державне агентство з питань відновлення Донбасу, Мінрегіон, Мінінфраструктури, місцеві штаби, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування (за згодою). На виконання цього розпорядження Кабінету Міністрів головою Донецької обласної державної адміністрації видано розпорядження від 05 січня 2015 року № 1 «Про створення штабу з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області», яким створено штаб з організації відновлення об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення населених пунктів Донецької області та головам райдержадміністрацій, міським головам було доручено створити та забезпечити роботу місцевих штабів з питань, пов'язаних з відновленням інфраструктури та життєдіяльності населених пунктів Донецької області на відповідній території; організувати роботу зі складання переліку пошкоджених (зруйнованих) об'єктів соціальної і транспортної інфраструктури, житлового фонду та систем життєзабезпечення на відповідній території та розробки проектно-кошторисної документації, отримання експертних висновків для подання на розгляд штабу. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 250 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на відновлення (будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію) інфраструктури у Донецькій та Луганській областях, яким передбачено надання субвенцій обласним бюджетам Донецької та Луганської областей на відновлення їх інфраструктури. Згідно цього Порядку субвенція спрямовується на реалізацію таких проектів і заходів у населених пунктах Донецької та Луганської областей, що постраждали внаслідок проведення антитерористичної операції і на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, зокрема що стосується житлового фонду - лише на реконструкцію, капітальний ремонт, проектні та вишукувальні роботи на об'єктах житлового фонду комунальної власності, що зазнали пошкодження внаслідок проведення антитерористичної операції. Відповідно до п.12 ст.2 Бюджетного кодексу органи місцевого самоврядування є бюджетними установами; п. 47 - розпорядник бюджетних коштів - це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету; п. 48 - субвенції - це міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції. Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги Слов'янської міської ради про те, що вони є неналежним відповідачем по справі не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Проте, якщо мають місце спеціальні підстави відшкодування шкоди, застосуванню підлягають саме спеціальні правові норми. Отже для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо протиправності дій відповідачів, наявності причинного зв'язку між їх поведінкою та шкодою, наявності вини в заподіянні шкоди. В той же час відповідно до п. 2 ч. 1 ст.15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради. Отже, саме на Слов'янську міську раду покладено обов'язок щодо забезпечення проведення капітального і поточного ремонту будинку позивача. З матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS], в якому розташована квартира позивача, перебуває на балансі КП «ЖЕК №4» (арк..спр.130 «а»- 132). Згідно зі ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. На підставі ч. 2 ст.24 даного Закону балансоутримувач зобов'язаний: укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 "Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"" балансоутримувач житлового будинку і гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку і гуртожитку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків; зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі, встановленому законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" затверджено Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, енергопостачання ліфтів. Виходячи з викладеного, жодним нормативним актом на балансоутримувача будинку, не покладено обов'язку щодо здійснення ремонту пошкоджених квартир, а тому висновки суду першої інстанції про покладення на КП «ЖЕК №4» обов'язку щодо відшкодування витрат на відновлення цілісності квартири позивача не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції під час розгляду даної справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими, не доведені, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового в оскаржуваній частині. Звертаючись до суду з даним позовом, в оскаржуваній частині позивач просила стягнути на її користь витрати по відновленню цілісності квартири, пошкодженої внаслідок обстрілу 28 червня 2014 року, а саме - пошкоджені: пластиковий балконний блок, металеві рами балкону (лоджії), скло - 8 шт., балконні відливи - 2 шт., цинкова обшивка лоджії - один бік, металеві куточки для сушки білизни - 2 шт., цегляна кладка балкону, зовнішнє та внутрішнє оздоблення балкону, вхідні дерев'яні двері, дерев'яні віконні рами та їх скління 2-х вікон квартири (т. 1 арк..спр.1-2). Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Виходячи з положень ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 1002-р, розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 05.01.2015 року № 1 12 вересня 2014 року була обстежена квартира позивача та складено акт без № від 8 жовтня 2014 року обстеження об'єкта, пошкодженого під час проведення антитерористичної операції, згідно якого обстежена квартира №110 по вул..Олімпійська б. № 7 (т. 1 арк. спр. 9). За результатами огляду встановлені наступні пошкодження: відповідна планка вигнута, цегляна кладка - 2 шт. має отвори, металева рама відійшла від стіни, відливи пробиті; висновки - заміна відповідної планки замка, цегляну кладку заштукатурити, металеву раму та стіну закрити розчином, заміна відливи, перекриття. Інших доказів щодо наявності пошкоджень в квартирі позивач не надала. На підставі вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В обґрунтування розміру спричиненої шкоди позивач надала висновок №353 експертного будівельно-технічного дослідження від 26 квітня 2016 року (т.1 арк.спр.16-28), за яким загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт, пов'язаних з обстрілами квартири №110, розташованої в будинку №7 в м. Слов'янську по вул..Олімпійській Донецької області з урахуванням вартості матеріалів складає 9220,80 грн. Але низка пошкоджень, оцінених експертом, не доведена належними доказами під час розгляду справи: пластиковий балконний блок, металевий піддашок, металеві куточки для сушки білизни, зовнішнє та внутрішнє оздоблення балкону, вхідні дерев'яні двері, дерев'яні рами та їх скління, оздоблення коридору. Отже для розрахунку вартості відновлення цілісності квартири, яка підлягає задоволенню, враховується лише вартість робіт та матеріалів з висновку експерта для усунення пошкоджень, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні: вартість матеріалів - 293 + 146 +101 + 267 + 500 + 301 = 1608 грн., заробітна плата - 248 + 16 + 84 + 134 + 247 + 31 = 760 грн., а разом 2368 грн. При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційних скарг щодо обладнання будинку позивача лоджіями та балконами без скління та відливів, оскільки такий типовий проект відповідачами не надано, тобто дані обставини не підтверджені належними доказами. Крім того, позивачем надано проект скління балкону, затверджений головним архітектором та скріплений печаткою Житлово-експлуатаційного об'єднання Слов'янської міської ради (т.1 арк.спр.123). Так само апеляційний суд відхиляє посилання Слов'янської міської ради в апеляційній скарзі на те, що квартира позивача відсутня в переліку як аварійна та потребуюча ремонту, оскільки наявність пошкоджень підтверджена актом та дефектним актом, встановленої форми (т.1 арк.спр.29, 30) та визнана Слов'янською міською радою в листах на ім'я позивача (т.1 арк.спр.247, 248). Виходячи з викладеного позовні вимоги [PERSON] в частині відновлення цілісності квартири підлягають частковому задоволенню - зі Слов'янської міської ради належить стягнути витрати на відновлення цілісності квартири в сумі 2368 грн., в частині вимог до КП «ЖЕК №4» належить відмовити. Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При зверненні до суду 30 травня 2016 року (т.1 арк..спр.1) позивач судовий збір з позовної заяви не сплачувала, оскільки від його сплати звільнена, як інвалід 2 групи (т.1 арк.спр. 3). Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. (1% від позовних вимог, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІI мінімальна заробітна плата з 01 січня 2016 року, встановлена в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial