Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У серпні 2015 року до суду надійшла дана позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк», в обґрунтування якої зазначено, що 14.06.2005 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № MRC0GK00160022, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 97847,60 грн. строком до 11.06.2020 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачі не надали своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідачі зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, у звязку з чим станом на 28.05.2015 року загальна сума заборгованості становить 27482,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 20211,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2833,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3568,19 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 869,23 грн. На підставі викладеного, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № MRC0GK00160022 від 14.06.2005 року в розмірі 27482,26 грн., та судовий збір у розмірі 274,82 грн. 10.09.2015 року по даній справі було винесено заочне рішення, яке ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 07.07.2017 року було скасовано. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд за її відсутності та письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також зазначила, що при укладенні кредитного договору та відповідно договору поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами так і прийняті ними як обовязкові умови договору. І законодавчого положення поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, випливає обовязок поручителя надати таке ж виконання, до якого зобовязаний основний боржник. Таким чином, законодавець фактично поставив знак рівності між зобовязанням боржника за основним договором та зобовязанням поручителя за договором поруки - за змістом вони є тотожними. Порука є правочином за якою третя особа, яка не є стороною основного договору, бере на себе обовязок поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане останнім. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допукається лише у випадках, встановлених договором або законом. Договором поруки сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобовязань по кредитному договору. Припинення правовідносин здійснюється в спосіб, визначений договором чи законом, а припинення поруки на підставі ст. 559 ЦК України не відповідає визначеним законом способами захисту судом цивільних прав. Згідно п.12 договору поруки порука за цим договором припиняється після спливу 5 років з дня настання строку повернення кредиту за кредитним договором. В свою чергу строк повернення кредиту 11.06.2020 року, отже 11.06.2025 року є строком припинення поруки. Відповідачем [PERSON] не заявлено вимоги щодо припинення договору поруки. Стосовно зміни розміру тіла кредиту, представник позивача зазначила, що згідно п.1.1 кредитного договору сумою кредиту є 97847,60 грн., яка складається з двох частин 85850,00 грн. на придбання нерухомості та 11997,60 на сплату страхових платежів. Порядок сплати страхових платежів визначено в п.2.1.3 кредитного договору. Перераховуючи страхові платежі у відповідності до умов кредитного договору та договорів страхування, банк сплачені суми включає до тіла кредиту. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Також в матеріалах справи маються заперечення відповідача [PERSON], відповідально до яких останній зазначив, що не згоден з розрахунком заборгованості за кредитним договором, а саме нарахованою пенею, штрафом, заборгованістю за комісією, а також з розміром тіла кредиту. Так, в липні 2014 року заборгованість за тілом кредиту складала 20211,82 грн., а з червня 2015 року з невідомих обставин була нарахована у розмірі 20943,86 грн. Також він не отримував письмової претензії від банку та, таким чином, він на протязі трьох років не знав про існування заборгованості і вперше дізнався про це 11.05.2017 року, коли отримав заочне рішення суду від 10.09.2015 року. У звязку з чим вважає, що він не повинен відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] по заборгованості, яку вона не сплачувала протягом трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо кредитним договором не визначені інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення / вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і преддо нього позову. При цьому в разы предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 14.06.2005 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № MRC0GK00160022, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 97847,60 грн. строком до 11.06.2020 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до п.1.1 договору банк зобовязується надати зйомнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк 180 місяців до 11.07.2020 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 97847,60 грн. на наступні цілі: 85850,00 грн. на придбання нерухомості та 11997,60 грн. на оплату страхових платежів зі сплатою за користуванням кредиту процентів в розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії в розмірі 0,45% від суми виданого кредиту початково в момент надання кредиту плюс сума, розрахована у відповідності до п.3.10 даного договору. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти в період з 16 по 20 число кожного місяця для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Згідно п.3.1 договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення кредиту зайомник щомісячно в період сплати сплачує відсотки в розмірі, вказаному в п.1.1 цього договору. Згідно ст. 549 ЦК , при порушенні зйомником обовязків по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1, 2.3.1, 2.3.2, 3.3 даного договору, зйомник сплачує банку проценти за користування кредитом в подвійному розмірі від вказаного в п.1.1, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Пунктом 3.3 кредитного договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється починаючи з дати списання коштів з кредитного рахунку, до дати повного погашення кредиту. Відсотки нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом та 360 днів в році. Відсотки нараховуються щомісячно, за період з першої дати попереднього періоду уплати по дату, попередню першій даті сплати включно. Відповідно до п.3.5 кредитного договору зйомник сплачує банку комісію в розмірі та в строки, вказані пп. 1.1, 3.9 даного договору. Порядок сплати страхових платежів визначено п.2.1.3 кредитного договору. Перераховуючи страхові платежі у відповідності до умов договору та договорів страхування, банк сплачені суми включає до тіла кредиту. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки (а.с. 19). Згідно даного договору п.2 передбачено, що поручитель, тобто [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користуванням кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконані. Згідно розрахунку заборгованості за договором № MRC0GK00160022 від 14.06.2005 року станом на 28.05.2015 року загальна сума заборгованості становить 27482,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 20211,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2833,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3568,19 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 869,23 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст.ст. 310, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Договір поруки не передбачає виникнення або, навпаки, припинення будь-яких прав та обовязків боржника. Таким чином, поручитель, тобто [PERSON] відповідає перед кредитором (ПАТ КБ «ПриватБанк») в тому ж обсязі, що й позичальник, тобто відповідачка [PERSON] Посилання відповідача [PERSON] на пропуск позивачем строку для предявлення позову про стягнення заборгованості до нього, як до поручителя є неспроможними, виходячи з такого. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Пункт 12 договору поруки передбачає, що поруки за цим договором припиняється після спливу 5 років з дня настання строку повернення кредиту за кредитним договором. Строк дії кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] до 11.06.2020 року, тобто кінцевий строк дії поруки за умовами договору поруки 11.06.2025 року. Посилання відповідача [PERSON] на неотримання листів-повідомлень від позивача про наявність заборгованості є також неспроможними, оскільки в матеріалах справи маються копії таких листів та реєстр про відправку поштової кореспонденції (а.с. 10-14). Крім того, згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідачем [PERSON] не надано доказів, які б слугували підставою для припинення зобовязання та звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання [PERSON] Крім того, відповідач [PERSON] не звертався ані до банку з заявою про розірвання договору поруки, ані до суду із вимогами в порядку передбаченому нормами ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 20211,82 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2833,02 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3568,19 грн., а всього 26613,03 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідачі проживають в [INFO], та ПАТ КБ "Приват Банк", звертаючись до суду з позовом до відповідачів, зазначив містом їх проживання м.Маріуполь. З наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку вбачається, що сума в розмірі 869,23 грн. є пенею, яка згідно розрахунку заборгованості позивач нараховував після 14.04.2014 року, а отже її нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідачів в частині стягнення суми пені в розмірі 869,23 грн. є необгрутнованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 274,82 грн., а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог в рівних частинах (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 26613,03 грн. *100% / 27482,26 грн. ціни позову = 97%), тобто 97% від суми сплаченого судового збору (97% * 1600,00 грн./100% = 266,58 гривень) складає 266,58 грн. по 133,29 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial