Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 01.07.2013р. ТОВ "Порше Мобіліті" уклало з [PERSON] Кредитний договір № 50009518 за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 182152,98 грн., строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf ТЕАМ, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1390куб.см., 2012 року випуску. Окрім цього, відповідачем було отримано додатковий кредит в сумі 59681,50грн., строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для оплати страхових платежів згідно Договору страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач з [PERSON] уклав 04.07.2013р. договір застави автотранспортного засобу № 50009518 автомобіля марки VW, модель Golf ТЕАМ, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1390куб.см., 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 214297,61грн., а також усім майном [PERSON], на яке може бути звернено стягнення. Також, виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] було забезпечено договором поруки, укладеним з [PERSON]. Проте, взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконувались належним чином та своєчасно, у зв'язку з чим станом на 24.07.21015р. утворилась заборгованість по несплаченим платежам по кредиту на загальну суму 25501,37грн. У зв'язку з систематичним невиконанням умов Кредитного договору, 09.02.2015 року позивачем було направлено [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Така сама вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором також була направлена поручителю [PERSON] Таким чином, Загальна сума основного боргу зі сплати Кредиту за Договором становить 402 207,12 грн., яка складається з суми кредиту - 362548,24грн., процентів за користування кредитним коштами - 14157,51грн., а також заборгованості по несплаченим платежам станом на 24.07.2015р. - 25501,37грн. Окрім цього, станом на 24.07.2015р. мається заборгованість перед позивачем зі сплати додаткового кредиту за договором в розмірі 20321,23грн., яка становить щомісячні платежі з грудня 2014 року по липень 2015 року, включно. Позивач вважає, що через порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань, ним понесені збитки на загальну суму 20400грн., які складаються зі звернень до спеціалізованої організації ТОВ «Орум» для супроводженням процесу стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса та звернення стягнення на предмет застави, звернення до спеціалізованої організації ТОВ «Юридичної фірми «Вернер» для супроводження процесу стягнення заборгованості, звернення стягнення на Предмет застави, підготовки позовної зави про стягнення заборгованості за Договором та представництвом інтересів в суді та які повинні бути стягнуті на його користь, як реальні збитки понесені позивачем, у зв'язку з захистом своїх порушених прав. Відповідно п. 8.2. Договору у разі порушення [PERSON] терміну повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3. за винятком умови порушення [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або. Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, передбаченої в п. 3.2.1., [PERSON] сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від суми кредиту, що склало 36430,60грн. Відповідно до п. 8.3. Договору, за кожен випадок порушення [PERSON] умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4., 8.2. Договору остання сплачує позивачеві штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту: 20 доларів США за направлення першого листа щодо сплати, 25 доларів США за направлення другого листа щодо сплати, 30 доларів США за направлення третього листа щодо сплати. Загальна сума штрафу, визначений п.8.2, 8.3 Кредитного договору складає 40688,87грн., яку позивач також просить стягнути на його користь. Окрім цього, через порушення взятих на себе зобов'язань відповідач має сплатити пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно, розмір якої за основним кредитом та додатковим кредитом разом становить 1920,77грн. Також, позивач вважає, що на його користь має бути стягнуто 3% річних за невиконання зобов'язань в розмірі 4807,62грн., інфляційні втрати 146670,86грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за невиконання [PERSON] умов Кредитного договору № 50009518 від 01.07.2013р. становить 637016,47грн., яку позивач просить стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], як поручителя, а також понесені судові витрати в розмірі 3654грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідачів. Дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 01.07.2013р., між ТОВ "Порше Мобіліті" та [PERSON] укладено кредитний договір № 50009518, відповідно до умов якого [PERSON] отримала суму кредиту в розмірі 182152,98 грн. та суму додаткового кредиту в розмірі 59681050грн. із застосуванням процентної ставки 9,90% річних, змінна ставка відповідно до ст. 2.3 Загальних умов кредитування, на строк 60 місяців на придбання автомобілю марки VW, модель Golf TEAM, об'єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2012.(а.с.16) В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ТОВ "Порше Мобіліті" був укладений договір застави автотранспортного засобу № 50009518 від 04.07.2013р. з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакса І.В., який зареєстровано в реєстрі за № 1095.(а.с.40-45) Згідно п. 1.1, 1.3 договору застави, заставодавець, передає в заставу автомобіль з наступними характеристиками : марка Volkswagen модель Golf, об'єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2012, номер кузова [NUMBER], д/н [NUMBER], колір : світло-сірий. Предмет застави є власністю заставодавця на підставі договору купівлі-продажу № 368969 від 02.07.2013p., укладеного заставодавцем з ТОВ "Автоцентр-Україна" та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого РП РЕР 2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 04.07.2013 року. Також, виконання умов кредитного договору забезпечено порукою з [PERSON], відповідно до вимог п.1.6 цього договору. На виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с.31-37) Позивачем умови кредитного договору були виконані належним чином, що окрім матеріалів справи підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.03.2016р., яким в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "Порше Мобіліті", приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Балтакса І.В. про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору застави недійсними відмовлено та ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2016р. залишено без змін. (а.с.142-149) Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, письмові вимоги позивача щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором були нею проігноровані у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Позивач вважає, що на його користь мають бути стягнуті кошти в розмірі 637016,47грн., які складаються з : - основної суму боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 402 207,12грн.; - основної суму боргу зі сплати Додаткового кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 20 321,23грн.; - збитків у розмірі 20 400,00 грн.; - штрафу в розмірі 40 688,87 грн.; - пені у розмірі 1 920,77грн.; - 3% річних у розмірі 4 807,62 грн. та інфляційних витрат у розмірі 146 670,86 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 530, 1049 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи та підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача, в солідарному порядку, з [PERSON] та [PERSON] наступні кошти: - основна сума боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 402 207,12грн.; - основна сума боргу зі сплати Додаткового кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 20 321,23грн.; - 3% річних у розмірі 4 807,62 грн. та інфляційних витрат у розмірі 146 670,86 грн. Суд не погоджується та вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 40688,87грн. виходячи з наступного. У відповідності до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Отже, зі змісту ст. 549 ЦК України вбачається, що пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Таким чином, умовами Кредитного договору за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З наданих розрахунків заборгованості, вбачається, що був нарахований штраф у розмірі 40688,87грн., у відповідності до п. 8.2, 8.3 Кредитного договору та пеня за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1920,77грн. Отже, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нарахована пеня та штраф, що є недопустимим. Таким чином, вимоги банку в частині стягнення з відповідачів двох видів неустойки є такими, що протиричать закону, а тому вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 40688,87грн задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення збитків понесених у зв'язку зі зверненням за юридичною допомогою в розмірі 20400грн. з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено договір про надання колекторських послуг від 29.03.11р. (а.с.66-73), рахунок фактура № 02-0115 від 09.01.15р., (а.с.74), акт здачі-приймання робіт № 02-0115 (а.с.75,78), копію платіжного доручення № 50006671 від 15.01.2015р. на суму 41744грн.(а.с.76), рахунок фактура № 02-0115 від 02.02.2015 на суму 26893,75грн. та платіжне доручення № 50007142 від 05.02.15(а.с.77, 79), рахунок № 28 від 27.04.2015 за вчинення виконавчих написів на суму 32500грн. та платіжне доручення № 50007755 (а.с.80, 81), договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010р. (а.с.82-92), рахунок-фактура № 394 від 04.08.2015 на суму 10000грн.(а.с.93), акт № 395 від 04.08.2015р. до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 (а.с.94). При цьому, доказів з яких можливо встановити суму витрат на правову допомогу відповідно до положень вищевказаного закону (розрахунок погодинної участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, про що необхідно визначити у відповідному судовому рішенні) відповідачем не надано. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення збитків понесених позивачем на оплату юридичних послуг задоволенню не підлягають. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, але підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року в розмірі 575927,60грн., яка складається з основної суми боргу зі сплати кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 402 207,12грн.; основної суми боргу зі сплати Додаткового кредиту за Кредитним договором № 50009518 від 01.07.2013 року у розмірі 20 321,23грн.; пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1920,77грн.; 3% річних у розмірі 4 807,62грн. та інфляційних витрат у розмірі 146 670,86грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, в солідарному порядку, підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3654грн.

Outcome: partial