Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути на його користь з [PERSON] колишнього директора КП "Житлосвіт 2012" шкоду завдану ним підприємству незаконним звільненням працівників, а саме: 27558,40 грн. стягнутих рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2016 року з підприємства на користь [PERSON] його середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування йому моральної шкоди і 974,40 судового збору на користь держави; 29870,70 грн. стягнутих рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2016 року з підприємства на користь [PERSON] її середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування їй моральної шкоди і 974,40 грн. судового збору на користь держави; 39786,84 грн. стягнутих рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року з підприємства на [PERSON] її середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування їй моральної шкоди і 641,46 грн. судового збору на користь держави; 12761,33 грн. стягнутих постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2016 року з підприємства на користь Світловодського МРЦЗ Кіровоградської області державної допомоги по безробіттю, отриманої [PERSON] за період його перебування на обліку як безробітного та постановою державного виконавця від 15 червня 2016 року про стягнення з підприємства виконавчого збору при здійсненні примусового виконання цього судового рішення; 12796,64 грн. стягнутих постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року з підприємства на користь Світловодського МРЦЗ Кіровоградської області державної допомоги по безробіттю, отриманої [PERSON] за період її перебування на обліку як безробітної, а всього на загальну суму 140364,61 грн. (а.с. 2-3). 07.02.2017 року позивачем зменшено позовні вимоги в частині виплати поновленому на роботі працівнику [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 39786,84 грн. до 27591,64 грн., тобто зменшено на 12195,20 грн., у зв"язку з чим зменшено ціну позову з 140364,61 грн. до 128169,41 грн. (а.с. 107). 12 травня 2017 року позивач надав до суду заяву про залишення без розгляду заяви про зменшення позовних вимог від 07 лютого 2017 року у зв"язку з повною виплатою за судовими рішеннями заборгованості по заробітній платі працівникам КП "Житлосвіт 2012" [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 141). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з викладених в позовній заяві підстав, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач при обґрунтуванні позовних вимог помилково застосовує норми матеріального та процесуального права. Відповідач не є роботодавцем в розумінні зазначених норм законодавства України, а роботодавцем є юридична особа - КП Житлосвіт 2012", власником якого є Світловодська міська рада, відтак звернення з позовом про стягнення шкоди, заподіяної незаконними звільненнями на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" вважає необґрунтованим і безпідставним. В позовній заяві позивач жодним чином не доводить та не надає жодних доказів персональної вини відповідача у незаконному звільненні з роботи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно розпорядження Світловодського міського голови Кіровоградської області від 05 червня 2015 року "Про призначення на посаду директора Комунального підприємства "Житлосвіт 2012" [PERSON]І." та наказу КП "Житлосвіт 2012" від 05 червня 2015 року № 8к "Про призначення на посаду директора Комунального підприємства "Житлосвіт 2012" [PERSON]І.", призначено [PERSON] з 05 червня 2015 року на посаду директора Комунального підприємства "Житлосвіт 2012" на контрактній основі (а.с. 6, 7). Згідно розпорядження Світловодського міського голови Кіровоградської області від 30 березня 2016 року № 127 к "Про звільнення [PERSON] та припинення дії контракту" припинено дію контракту від 04 червня 2015 року укладеного з [PERSON] та звільнено 30 березня 2016 року [PERSON] з посади директора КП "Житлосвіт 2012" у зв"язку з поновленням на роботі [PERSON], який раніше виконував цю роботу ст. 40 КЗпП України по закінченню страхового випадку (а.с. 22). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2016 року, визнано незаконним та скасовано наказ комунального підприємства «Житлосвіт 2012» № 11 к від 15 червня 2015 року «Про звільнення [PERSON]М.», поновлено [PERSON] на роботі на посаді майстра комунального підприємства «Житлосвіт 2012» з 15 червня 2015 року, стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 27558 грн. 30 коп., стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь держави судовий збір у сумі 974 грн. 40 коп. (а.с. 8-11). Наказом КП "Житлосвіт 2012" від 15 лютого 2016 року № 6 к "Про поновлення на роботі [PERSON]М.", введено з 08 лютого 2016 року в штатний розклад одну одиницю майстра та поновлено на роботі на посаді майстра [PERSON] з 15 червня 2015 року (а.с. 17). 26 травня 2016 року між КП "Житлосвіт 2012" та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості у погашенні заборгованості зі сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 27558,30 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., загальна сума боргу становить 32558,30 грн. з 16 травня 2016 року до 31 грудня 2016 року (а.с. 24). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2016 року, визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» № 13 к від 15 червня 2015 року «Про звільнення [PERSON]І.», поновлено [PERSON] на роботі на посаді економіста Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» з 15 червня 2015 року, стягнуто з Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 29870 (двадцять девять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 70 коп., стягнуто з Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5000 (пять тисяч) грн. 00 коп., стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь держави судовий збір у сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. (а.с. 12-14). Наказом КП "Житлосвіт 2012" від 16 лютого 2016 року № 7 к "Про поновлення на роботі [PERSON]І.", введено з 15 лютого 2016 року в штатний розклад одну одиницю економіста та поновлено на роботі на посаді економіста [PERSON] з 15 червня 2015 року (а.с. 18). 26 травня 2016 року між КП "Житлосвіт 2012" та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості у погашенні заборгованості зі сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 29870,70 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., загальна сума боргу становить 34870,70 грн. з 16 травня 2016 року до 31 грудня 2016 року (а.с. 26). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року, визнано незаконним та скасовано наказ комунального підприємства «Житлосвіт 2012» № 12-к від 15.06.2015 року "Про звільнення [PERSON] А.", поновлено [PERSON] на роботі на посаді майстра комунального підприємства «Житлосвіт 2012» з 15.06.2015 року, стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 39786.84 грн., стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь [PERSON] 5000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди, стягнуто з комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь держави судовий збір в сумі 641.46 грн. (а.с. 15-16). Наказом КП "Житлосвіт 2012" від 03 березня 2016 року № 12 к "Про поновлення на роботі [PERSON]А.", введено з 02 березня 2016 року в штатний розклад одну одиницю майстра та поновлено на роботі на посаді майстра [PERSON] з 15 червня 2015 року (а.с. 19). 26 травня 2016 року між КП "Житлосвіт 2012" та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості у погашенні заборгованості зі сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 27591,64 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., загальна сума боргу становить 32591,64 грн. з 16 травня 2016 року до 31 грудня 2016 року (а.с. 25). Постановою державного виконавця Охріменко О.М. ВДВС Світловодського МРУЮ від 08 червня 2016 року ВП № 51346096 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № П/811/296/16 виданого 17.05.2016 року Кіровоградським окружним адмінсудом про стягнення з комунального підприємства "Житлосвіт 2012" на користь Світловодського міськрайонного центру зайнятості боргу 11421,72 грн. (а.с. 30, 31). Постановою державного виконавця органу ДВС Світловодського МРУЮ від 15.06.2016 року стягнуто з боржника КП "Житлосвіт 2012" виконавчий збір у розмірі 1142,17 грн. (а.с. 32, 33). Постановою державного виконавця Охріменко О.М. ВДВС Світловодського МРУЮ від 26 липня 2016 року ВП № 51740686 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № П/811/603/16 виданого 08.07.2016 року Кіровоградським окружним адмінсудом про стягнення з комунального підприємства "Житлосвіт 2012" на користь Світловодського міськрайонного центру зайнятості боргу 12796,64 грн. (а.с. 35, 36, 37). Проведення розрахунків зі сплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу між підприємством та звільненими працівниками підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 110-124, 143-157). В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебував на посаді директора КП "Житлосвіт 2012" на контрактній основі на підставі розпорядження Світловодського міського голови Кіровоградської області. Згідно ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом. В даному випадку керівник комунального підприємства є працівником даного підприємства, оскільки відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР право комунальної власності належить територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах. Тобто, власником комунального підприємства виступає територіальна громада. Частина друга статті 78 ГК України передбачає, що орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади - і виконує його функції у межах, визначених ГК та іншими законодавчими актами. Відповідно до частини першої статті 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Згідно з пунктом 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР створення підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади віднесено до компетенції місцевої ради (сільської, селищної, міської). Разом з тим комунальне унітарне підприємство очолює керівник підприємства, що призначається органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові, згідно частини сьомої статті 78 ГК України. Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону № 280/97-ВР призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, віднесено до компетенції сільського, селищного, міського голови. Це означає, що комунальне підприємство віднесено до сфери управління сільського, селищного, міського голови, відповідно, саме міський голова є представником власника. Оскільки голова відповідно до Закону № 280/97-ВР головує на засіданнях ради, підписує акти ради, очолює виконавчий орган ради, то в будь-якому випадку саме сільський, селищний, міський голова виступає представником, уповноваженою особою власника (територіальної громади). Таким чином, керівник комунального підприємства і сільський, селищний, міський голова як уповноважена особа власника виступають сторонами трудового договору. Відповідно до частин другої - четвертої статті 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник або уповноважений ним орган призначає керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обовязки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). Зважаючи на зміст статті 79 КЗпП України та Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. № 504/96-ВР, усі питання, пов'язані з прийняттям рішення про надання відпусток, належать до компетенції власника або уповноваженого ним органу. Виходячи із зазначених норм законодавства України: - повноваження щодо ведення трудової книжки керівника комунального підприємства відносяться до компетенції кадрового підрозділу виконавчого органу ради; - повноваження щодо виплати заробітної плати керівникові комунального підприємства належать до компетенції бухгалтерського підрозділу виконавчого органу ради; - повноваження щодо призначення на посаду, звільнення з посади, надання відпустки тощо відносяться до компетенції сільського, селищного, міського голови (з відповідною операціоналізацією процесу в кадровому підрозділі виконавчого органу ради). Відповідно до підпункту 14.1.222. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України роботодавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або самозайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами. В судовому засіданні встановлено, що звільнення працівників КП «Житлосвіт 2012» проводилось на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 09.04.2015 року № 260 згідно якого, зокрема, [PERSON] доручено затвердити наказом по підприємству штатний розклад та провести скорочення штату та чисельності працівників, попередивши працівників про наступне вивільнення згідно чинного законодавства. Виконавчий комітет Світловодської міської ради є колегіальним органом, який є одночасно власником КП «Житлосвіт 2012» і який приймав рішення про скорочення штату підприємства, виконання якого є обовязком відповідача в силу п. 2.4.23 контракту від 04.06.2015 року, укладеного між Світловодською міською радою та [PERSON] на виконання обовязків директора цього підприємства. Таким чином, відповідач не є роботодавцем в розумінні зазначених норм законодавства України, а роботодавцем є юридична особа - Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012», власником якого є Світловодська міська рада. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 134 і ст. 237 КЗпП України матеріальну відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому. Дана позиція викладена в абзаці 3 пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 та нової редакції ст.237 КЗпП (з 11.04.1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної чоботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. За змістом ст. 237 КЗпП України обовязок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу покладається на особу, яка є винною в незаконному звільненні працівника, і це може бути не лише керівник, але й інша службова особа (керівник кадрового підрозділу, юрисконсульт, який неправильно проконсультував керівника підприємства, установи, організації, що призвело до підписання останнім незаконного розпорядження про звільнення працівника). Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи стосовно персональної вини відповідача у незаконному звільненні з роботи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В даному випадку відповідач діяв на підставі розпорядження Світловодської міської ради та в межах наданих йому повноважень. На підставі викладеного, враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судові витрати у справі суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed